РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.07.2020Справа № 369/7330/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянув матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції»

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Антей Малтіспорт»

про визнання іпотеки припиненою, припинення обтяження нерухомого майна та внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

за участю представників учасників процесу:

від позивача Маслова В.С. (адвокат за ордером КВ № 787906 від 28.05.2020)

Завадецький О.О. (адвокат за ордером КС № 140239 від 20.03.2020)

від відповідача Лисий М.С. (довіреність № 17 від 01.07.2020)

від третьої особи не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» (далі - ПАТ «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції», відповідач) про визнання іпотеки припиненою, припинення обтяження нерухомого майна та внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що з метою забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Антей Малтіспорт» його кредитних зобов`язань перед банком, між ОСОБА_1 . та ПАТ «Черноморський банк розвитку та реконструкції» був укладений іпотечний договір від 12.10.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Н.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1177. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 в іпотеку були передані земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:5037, та житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_2. При укладенні договору були зареєстровані відповідні заборони на відчуження іпотечного майна.

Після підписання договору ТОВ «Антей Малтіспорт» отримало кредитні кошти, які в подальшому були повністю повернуті банку та сплачені відсотки за користування кредитними коштами. Будь-яких інших зобов`язань між сторонами не виникало.

Позивач вважав, що оскільки основне зобов`язання припинилось його виконанням, то, як наслідок, припинились й зобов`язання за іпотечним договором. Однак, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно залишається зареєстрованим обтяження - заборона на відчуження майна, внесена підставі іпотечного договору.

Вважаючи, що таке обтяження порушує його права на володіння, користування, розпорядження власним майном, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив:

- визнати іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 12.10.2012, укладеного між ПАТ «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Н.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1177, такою, що припинена;

- припинити обтяження нерухомого майна, а саме земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:5037, та житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, та належать на праві власності ОСОБА_1 , що виникло на підставі вищевказаного іпотечного договору від 12.10.2012;

- внести зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом виключення запису про обтяження номер 1849311; дата, час державної реєстрації: 12.10.2012 16:44:44; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; підстава виникнення обтяження: іпотечний договір, серія та номер: 1177, виданий 12.10.2012; підстава внесення запису рішення про державне реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4387569 від 26.07.2013 14:00:44, приватний нотаріус Зубкова Ольга Леонідівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; виключення запису: реєстраційний номер обтяження: 13112032, тип обтяження: іпотека; зареєстровано: 12.10.2012 16:28:03 реєстратором: приватний нотаріус Виноградова Н.О.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.06.2018 відкрито провадження у цивільній справі № 369/7330/18 та залучено до участі у справі як третю особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Антей Малтіспорт» (далі - ТОВ «Антей Малтіспорт», третя особа).

За результатами розгляду вищевказаного позову Києво-Святошинським районним судом Київської області було прийнято рішення від 16.08.2019 у справі № 369/7330/18, яким позов задоволено.

Постановою Київського Апеляційного суду від 13.02.2020 рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.08.2019 скасовано, провадження у цивільній справі № 369/7330/18 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Київського Апеляційного суду від 24.02.2020 передано справу № 369/7330/18 за підсудністю до Господарського суду міста Києва на підставі ч. 4 ст. 377 ЦПК України.

28.02.2020 матеріали справи № 369/7330/18 надійшли до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 369/7330/18 було передано для розгляду судді Удаловій О.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2020, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 369/7330/18 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.05.2020.

30.04.2020 до суду надійшов поданий відповідачем відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що, як на день запровадження процедури виведення ПАТ «ЧБРР» з ринку, так і на даний час, головний офіс даної банківської установи знаходиться у місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, а отже, відповідно до Закону України «Про забезпеченні прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - на тимчасово окупованій внаслідок збройної агресії Російської Федерації території України.

Відповідач вказав, що згідно з приписами ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальний зборів, спостережної ради, правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку. Відповідно ч. 4 ст. 46 Закону керівники банку протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, зобов`язані забезпечити передачу бухгалтерської та іншої документації банку, печаток і штампів матеріальних та інших цінностей банку Фонду або уповноваженій особі Фонду. Однак, відсторонені керівники ПАТ «ЧБРР» ухиляються від виконанні покладеного на них чинним законодавством обов`язку передати бухгалтерську та іншу документацію ПАТ «ЧБРР», печатки і штампи банку, операційні системи, базу даних про вкладників, інші технічні засоби обліку цінний паперів, активів, юридичних справ клієнтів, тощо. У зв`язку з цими обставинами у розпорядженні Уповноваженої особі Фонду щодо ПАТ «ЧБРР» наявні не всі документи з кредитної справі позичальника.

Відповідач вважав, що докази, які б підтверджували фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, у матеріалах справи відсутні, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували часткового або повного виконання зобов`язань ТОВ «Антей Малтіспорт» перед банком за кредитним договором. Таким чином, припинення похідного зобов`язання без припинення основного зобов`язання суперечить ч. 5 ст. 3 та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», а заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

04.05.2020 до суду надійшла подана позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив суд:

- внести зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме мано, а саме виключити запис про обтяження номер 1851810; дата та час державної реєстрації: 12.10.2012, 16:50:47; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; підстава виникнення обтяження: іпотечний договір, серія та номер: 1177, виданий 12.10.2012; підстава внесення запису - рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4387569 від 26.07.2013, 14:00:44, приватний нотаріус Зубкова Ольга Леонідівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ;

- виключити запис Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 13112437; зареєстровано: 12.10.2012, 16:50:47, реєстратор: Київський міський нотаріальний округ.

05.05.2020 судом відкладено підготовче засідання на 28.05.2020, а також відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 викликано ТОВ «Антей Малтіспорт», як третю особу, у підготовче засідання, призначене на 28.05.2020.

27.05.2020 до суду надійшла подана позивачем заява про зміну предмету позову, в якій позивач просив суд окрім позовних вимог, викладених у позові, розглянути також вимоги про:

- внесення зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме мано, а саме виключити запис про обтяження номер 1851810; дата та час державної реєстрації: 12.10.2012, 16:50:47; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; підстава виникнення обтяження: іпотечний договір, серія та номер: 1177, виданий 12.10.2012; підстава внесення запису - рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4387569 від 26.07.2013, 14:00:44, приватний нотаріус Зубкова Ольга Леонідівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ;

- виключення запису Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 13112437; зареєстровано: 12.10.2012, 16:50:47, реєстратор: Київський міський нотаріальний округ.

28.05.2020 до суду надійшли подані відповідачем заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог, в яких відповідач вказав, що заперечує проти задоволення вказаної заяви позивача з підстав, наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 28.05.2020 позивач відкликав заяву про збільшення розміру позовних вимог, просив задовольнити заяву про зміну предмета позову. Відповідач заперечував проти задоволення заяви про зміну предмета позову.

Розглянувши у підготовчому засіданні заяву позивача про зміну предмету позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Приписами ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України закріплено право позивача на зміну предмета або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Частиною 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Тому у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову.

Судом встановлено, що у поданій ним заяві позивач заявив нові (додаткові) вимоги немайнового характеру. Тобто в даному випадку подана позивачем заява не є заявою про зміну предмета позову, а фактично є іншим (новим) позовом.

З урахуванням викладеного, оскільки подана позивачем заява про зміну предмету позову є фактично іншим позовом, який може бути пред`явлений в окремому позовному провадженні, судом в порядку ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відмовлено в задоволенні такої заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.06.2020.

18.06.2020 судом відкладено розгляд справи на 02.07.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 викликано ТОВ «Антей Малтіспорт», як третю особу, у судове засідання для розгляду справи по суті, призначене на 02.07.2020.

У судовому засіданні 02.07.2020 позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав їх необґрунтованими та безпідставними, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

24.12.2010 між ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (як банком) та ТОВ «Антей Малтіспорт» (як позичальником) був укладений кредитний договір № 1001/252/302 (далі - кредитний договір).

Згідно з п. 1.1 кредитного договору банк зобов`язувався відкрити позичальнику кредитну лінію на поповнення обігових коштів.

У п. 1.2 кредитного договору (в редакції додаткового договору № 9 від 31.01.2013) сторони погодили, що ліміт кредитної лінії складає 2 644 000,00 грн строком до 12.02.2013, а з 12.02.2013 - 2 100 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору (в редакції додаткового договору № 7 від 12.10.2012) кредитна лінія відкривається на строк до 12.10.2017.

Положеннями п.п. 4.2, 4.3 кредитного договору на позичальника були покладені обов`язки здійснити своєчасне повернення кредитних коштів не пізніше строку, що вказаний в п. 1.3 цього договору, а також здійснювати сплату відсотки за користування кредитними коштами.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , наведеними у відповіді на відзив, поданій до Києво-Святошинського районного суду Київської області 24.09.2018, станом на 2012 рік ОСОБА_1 був учасником (засновником) ТОВ «Антей Малтіспорт», а тому погодився передати в іпотеку банку власне майно, як забезпечення виконання товариством його грошових зобов`язань за кредитним договором перед банком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:001:5037, а також житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, на підставі договорів дарування земельної ділянки та житлового будинку від 24.01.2002, посвідчених приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрованих за № 239 та № 235.

12.10.2012, з метою забезпечення виконання позичальником ТОВ «Антей Малтіспорт» його грошових зобов`язань перед банком за вищевказаним кредитним договором, між ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (як іпотекодержателем) та ОСОБА_1 (як майновим поручителем та іпотекодавцем) був укладений іпотечний договір, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Н.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1177 (далі - іпотечний договір).

Згідно з п. 2.1 іпотечного договору в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :02:001:5037, загальною площею 0,1540 га, яка розташована на території АДРЕСА_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та житловий будинок, що знаходиться в с. Стоянка, Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області по АДРЕСА_2 (далі - предмет іпотеки або іпотечне майно).

Відповідно до пункту 1.5 іпотечного договору, зобов`язання визначено як зобов`язання позичальника, що випливають з кредитного договору, а також зобов`язання іпотекодавця, що випливають з договору іпотеки, в тому числі: повернути іпотекодержателю кредит; сплатити проценти за користування кредитом; сплатити на користь іпотекодержателя штрафні санкції у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором; відшкодувати іпотекодержателю в повному обсязі інші витрати, пов`язані з обслуговуванням та виконанням кредитного договору та іпотечного договору; сплатити комісії ті інші платежі, що передбачені в кредитному договорі та іпотечному договорі.

Положеннями п.п. 6.1, 6.4 іпотечного договору, право іпотеки виникає у іпотекодержателя з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Іпотека припиняється виконанням зобов`язань у повному обсязі або в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

У вищевказаному іпотечному договорі приватним нотаріусом, який здійснював його посвідчення, були здійснені відмітки про накладення обтяжень на предмет іпотеки до припинення іпотечного договору, а саме про заборону на відчуження земельної ділянки, яка зареєстрована в реєстрі за № 1178, та заборону на відчуження житлового будинку, яка зареєстрована в реєстрі за № 1179.

Крім того, як вбачається з Інформаційної довідки з державних реєстрів № 126182779 від 04.06.2018, на підставі зазначеного іпотечного договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.10.2012 о 16:44:44 було внесено запис про обтяження № 1849311 щодо нерухомого майна, переданого в іпотеку ОСОБА_1 , до Державного реєстру іпотек 12.10.2012 о 16:28:03 було внесено запис про обтяження (іпотеку) № 13112032 щодо вказаного нерухомого майна.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.09.2015 № 578 «Про ліквідацію ПАТ «Черноморський банк розвитку та реконструкції» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.09.2015 № 165 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Черноморський банк розвитку та реконструкції» та делегування повноважень ліквідатора банку» - розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЧБРР», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Черноморський банк розвитку та реконструкції» Матвієнку Андрію Анатолійовичу.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.08.2016 № 1557 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ЧБРР» на два роки до 03.09.2018 включно та на цей же строк продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Черноморський банк розвитку та реконструкції» - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Матвієнка Андрія Анатолійовича.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 отримав від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» лист № 36/18-Л від 07.02.2018 щодо необхідності здійснити погашення заборгованості за кредитним договором та надати відповідні документи на підтвердження виконання боргового зобов`язання.

У відповідь на вищевказану вимогу ОСОБА_1 27.04.2018 направив до банку лист від 25.04.2018, в якому повідомив, що ТОВ «Антей Малтіспорт» виконало свої грошові зобов`язання перед банком за кредитним договором № 1001/252/302 від 24.12.2010 у повному обсязі. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив банк вчинити всі передбачені чинним законодавством дії, необхідні для припинення обтяження переданого в іпотеку нерухомого майна, або повідомити його про існування, за їх наявності, таких законних підстав, що роблять правомірним продовження обтяження та заборону відчуження іпотечного майна.

На дане звернення уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЧБРР» направила лист від 16.05.2018, яким повідомила, що не має в розпорядженні відомостей про стан виконання зобов`язань за кредитним договором № 1001/252/302 від 24.12.2010 та іпотечним договором від 12.10.2012, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для припинення обтяження майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача та обґрунтованість заперечень відповідача суд керувався таким.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У справі Європейський суд з прав людини «Белеш та інші проти Чеської Республіки» вказав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Окремими видами застав, згідно з приписами ст. 575 ЦК України, є іпотека та заклад.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом (ч. ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов кредитного договору № 1001/252/302 від 24.12.2010 ПАТ «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» надав ТОВ «Антей Малтіспорт» кредитні кошти в загальному розмірі 1 975 000,00 грн (банківська виписка від 15.10.2012 на суму 1 875 000,00 грн та банківська виписка від 22.11.2012 на суму 100 000,00).

ТОВ «Антей Малтіспорт», у свою чергу, також на виконання умов вищевказаного кредитного договору повернув банку надані в кредит грошові кошти, а також сплатив відсотки за користування ними, що підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками за період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року (т. 1 а.с. 177-210), а також квитанціями № 19201331, № 101, № 25386204-1 від 22.01.2019 (т. 2 а.с. 5-7), платником у яких вказаний позивач ОСОБА_1 .

При цьому суд бере до уваги пояснення позивача про те, що грошові кошти в загальному розмірі 32 100,00 грн, перераховані на підставі вищевказаних квитанцій № 19201331, № 101, № 25386204-1 від 22.01.2019, були сплачені ним повторно у зв`язку з тим, що у жодної зі сторін не збереглись докази на підтвердження сплати вказаної суми кредитних коштів. Тому з метою укладення мирової угоди в межах даної справи № 369/7330/18 позивач сплатив зазначені грошові кошти повторно, що підтверджується наведеним у квитанціях № 19201331, № 101, № 25386204-1 від 22.01.2019 призначенням платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи та наведених приписів чинного законодавства, суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України на кожну із сторін покладений обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами, як письмові, речові електронні докази.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 91 ГПК України).

Крім того, докази, надані стороною спору на підтвердження своїх вимог або заперечень, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, встановленим ст.ст. 76-79 ГПК України.

Так, положеннями ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 77 ГПК України допустимість доказів полягає в тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач надав суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази на підтвердження того, що грошові зобов`язання перед ПАТ «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» за кредитним договором № 1001/252/302 від 24.12.2010 є виконаними. В свою чергу, з огляду на приписи ст. 74 ГПК України, а також закріплену у національному законодавстві України презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, саме на банк (відповідача у справі) покладений обов`язок доведення протилежного, тобто наявності заборгованості у ТОВ «Антей Малтіспорт» за вказаним кредитним договором.

Відповідачем не доведено порушення позивачем умов кредитного договору № 1001/252/302 від 24.12.2010 в частині своєчасного повернення (тобто до 12.10.2017) наданих в кредит грошових коштів.

При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що позивач ОСОБА_1 звертався до ПАТ «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» з метою встановлення розміру заборгованості за кредитним договором № 1001/252/302 від 24.12.2010, тобто вчиняв дії, спрямовані на врегулювання боргу, проте банк/Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб такої інформації позивачу не надав.

Відсутність відомостей щодо стану заборгованості за кредитним договором № 1001/252/302 від 24.12.2010 відповідач пояснив тим, що головний офіс даної банківської установи знаходиться у місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, на тимчасово окупованій внаслідок збройної агресії Російсько Федерації території України, а відсторонені керівники ПАТ «ЧБРР», у порушення приписів ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ухиляються від виконанні покладеного на них чинним законодавством обов`язку передати бухгалтерську та іншу документацію ПАТ «ЧБРР», операційні системи, базу даних про вкладників, інші технічні засоби обліку цінний паперів, активів, юридичних справ клієнтів, тощо, у зв`язку з чим у розпорядженні Уповноваженої особи Фонду щодо ПАТ «ЧБРР» наявні не всі документи з кредитної справі позичальника.

Крім того, згідно з відомостями, розміщеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, боржник за вищевказаним кредитним договором - ТОВ «Антей Малтіспорт» також знаходиться на непідконтрольній території, а саме у м. Луганськ по вул. Оборонній, 34А, корпус 1, до суду під час розгляду даної справи не з`являвся та достовірних відомостей про наявність у нього заборгованості перед ПАТ «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» суду не надавав. Справи за позовом до позичальника про стягнення коштів за кредитним договором в судовому порядку не розглядались.

Поряд з наведеним судом також взято до уваги те, що згідно з поясненнями позивача, наведеними ним у відповіді на відзив, поданій до Києво-Святошинського районного суду Київської області 24.09.2018, з червня 2014 року позивач не є учасником ТОВ «Антей Малтіспорт» у зв`язку з відчуженням його частки в статутному капіталі товариства. Матеріали справи не містять доказів протилежного, а згідно з відомостями, розміщеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, єдиним власником ТОВ «Антей Малтіспорт» є компанія «Аверком ЛТД».

Водночас, попри те, що позивач не є учасником товариства-боржника за кредитним договором № 1001/252/302 від 24.12.2010, хоч саме ця обставина (тобто володіння часткою у статутному капіталі ТОВ «Антей Малтіспорт») обумовила участь ОСОБА_1 , як майнового поручителя у боргових зобов`язаннях товариства перед банком, власне нерухоме майно позивача залишається в іпотеці та під забороною відчуження, не зважаючи на виконання товариством його зобов`язань перед банком.

Такі обставини, на переконання суду, створюють ситуацію правової невизначеності та порушують права позивача на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, гарантовані йому приписами ст. 41 Конституції України.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про визнання іпотеки, яка виникла на підставі іпотечного договору від 12.10.2012, укладеного між ПАТ «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Н.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1177, такою, що припинена, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про припинення обтяжень нерухомого майна та внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Згідно з положеннями ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 391 ЦК України встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями п.п. 1, 3, 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право, припинення правовідношення.

Наявне обтяження переданого в іпотеку нерухомого майна позивача порушує його право власності та перешкоджає вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідач, вимагаючи від майнового поручителя - ОСОБА_1 здійснення погашення заборгованості за кредитним договором № 1001/252/302 від 24.12.2010, не підтвердив жодними даними та документами правомірну підставу існування такої заборгованості, її розмір та факт прострочення позичальника, а отже, не довів правомірність існування заборон, накладених на іпотечне майно позивача.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач за зверненням позивача добровільно не здійснив дій, спрямованих на припинення обтяження права позивача, не надав доказів існування дійсного основного зобов`язання та обґрунтованої заборгованості за кредитним договором, на сьогоднішній день іпотека припинилась, позивач не має можливості самостійно звернутись до суб`єктів державної реєстрації прав для проведення державної реєстрації припинення обтяження, тому суд вважає право позивача порушеним та таким, що підлягає судовому захисту, а відповідні позовні вимоги - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 12.10.2012, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Н.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1177, такою, що припинена.

3. Припинити обтяження нерухомого майна, а саме земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:5037, та житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, та належать на праві власності ОСОБА_1 , що виникло на підставі іпотечного договору від 12.10.2012, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Н.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1177.

4. Внести зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом виключення запису про обтяження номер 1849311; дата, час державної реєстрації: 12.10.2012 16:44:44; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; підстава виникнення обтяження: іпотечний договір, серія та номер: 1177, виданий 12.10.2012; підстава внесення запису рішення про державне реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4387569 від 26.07.2013 14:00:44, приватний нотаріус Зубкова Ольга Леонідівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; виключення запису: реєстраційний номер обтяження: 13112032, тип обтяження: іпотека; зареєстровано: 12.10.2012 16:28:03 реєстратором: приватний нотаріус Виноградова Н.О.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» (95001, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Більшовицька, буд. 24, ідентифікаційний код 20929956) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 286,00 грн (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість грн 00 коп.).

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 28.07.2020.

Суддя О.Г. Удалова