Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

28 липня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/652/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант Рівне"

до відповідача Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне

про стягнення 221 791,00 грн.

яка надійшла у межах справи №918/652/20

за позовом Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант Рівне"

про стягнення 85 880,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Квартирно - експлуатаційний відділ м. Рівне звернувся до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" про стягнення 85 880,73 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач був орендарем нерухомого майна відповідно до Договору №1 від 10.06.2009 р. Вказаний договір було розірвано за погодженням сторін, проте відповідач не погасив борг по орендній платі (80 169,18 грн.) та не відшкодував кошти за спожиту електроенергію (5711,55 грн.), які виникли у період дії договору оренди.

Ухвалою від 03 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Судове засідання призначено на 28 липня 2020 року на 12:00 год.

27 липня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" до господарського суду поштовим зв`язком надійшла зустрічна позовна заява до відповідача (позивача за первісним позовом) Квартирно - експлуатаційного відділу м. Рівне про стягнення коштів 221 791,00 грн. Заява відправлена до суду у строк, встановлений для подання відзиву - до 24.07.2020 р.

Відповідно до частин 1-5 статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

При розгляді вказаної зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне" не надано: належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Одночасно з поданням зустрічного позову позивач надав заяву, у якій просить відстрочити сплату судового збору у зв`язку з важким матеріальним становищем.

Відповідно до ст.164 Господарського процесуального кодексу України (від 06.11.1991 р. №1798-XII (у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 р., що діє з 15.12.2017 р.) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу позивача за зустрічним позовом, що сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За умовами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 102,00 грн.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України, від 08.07.2011 р. № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У Листі Вищого господарського суду України від 17.09.2012 р. № 01-06/1260/2012 "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" роз`яснено, що перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. За наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету господарський суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано, про що зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі або про прийняття скарги (заяви) до провадження. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 3 326,87 грн. (1,5 відсотка ціни позову). У якості доказів сплати судового збору позивач не подав жодного документу. При цьому надав заяву, у якій просить відстрочити сплату судового збору, оскільки у нього відсутні достатні кошти на оплату судового збору.

Суд, розглянувши вказану заяву, прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У пункті 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог ст.ст. 76, 79 ГПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється на засадах змагальності сторін, рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, що є гарантією всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи. Порушення конституційних принципів правосуддя є неприпустимим, зокрема, й у питанні сплати судового збору.

Також суд враховує, що положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" дають право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір такого збору.

Проте, зі змісту позовної заяви не вбачається належних обгрунтувань причин, за яких просить відстрочення сплати судового збору заявник. Не надано жодного доказу важкого фінансового стану товариства. Не вбачається, що в подальшому позивач матиме можливість оплатити цей збір до винесення судом рішення по справі. При цьому важке матеріальне становище позивача за зустрічним позовом суд не вважає виключною обставиною, що дає право суду відстрочити сплату збору.

Інших обставин, які б надавали можливість для відстрочення сплати судового збору, із підтвердженням їх доказами, позивачем суду не наведено.

Отже, за висновком суду заявник не навів виключних обставин, що є підставою для відстрочення сплати судового збору, та не надав доказів, що такі обставини настали, тому заява про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Водночас, суд зазначає, що сума судового збору у розмірі 3 326,87 грн. є адекватною та співмірною із заявленими позовними вимогами майнового характеру на суму 221 791,00 грн., а тому сплата судового збору у вказаній сумі не може розцінюватись як обмеження права на доступ до правосуддя, що узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини (рішення суду від 10.07.1998 року у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72), у яких Європейський суд з прав людини визнає фінансування функціонування органів судової влади в якості "законної мети" та в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії" (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N 68490/01, п. 57).

Також у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку суд вважає, що сплата судового збору не є обмеженням права на доступ до суду, а є легітимним (передбаченим законом) обов`язком заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір у розумному співвідношенні розміру судового збору у залежності від майнових чи немайнових вимог. Невиконання заявником такого обов`язку наділяє суд правом не приймати позов до розгляду та залишати позовну заяву без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача за зустрічним позовом, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (від 06.11.1991 р. №1798-XII (у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 р., що діє з 15.12.2017 р.) якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 180, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху зустрічну позовну заяву від 24.07.2020 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Рівне", подану у межах справи №918/652/20.

2. Позивачу подати Господарському суду Рівненської області через відділ канцелярії та документального забезпечення у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали :

- докази сплати судового збору у сумі 3 326,87 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 28.07.2020 р. та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережнюк В.В.