ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.07.2020м. ДніпроСправа № 904/5292/19 (904/3944/20)

Суддя Камша Н.М., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 , с. Іларіонове, Синельниківський район

до відповідача-1: Філії "Дніпропетровський автодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро

відповідача-2: Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро

про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні

СУТЬ СПОРУ:

Громадянин ОСОБА_1 , с. Іларіонове (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Філії "Дніпропетровський автодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро (далі - відповідача-1) та Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро (далі - відповідача-2) заборгованості по заробітній платі у розмірі 48 087,34 грн. та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 по справі №910/4518/16 за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складає 2 102 грн. 00 коп.

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Оскільки, при зверненні до господарського суду позивачем заявлено вимоги майнового (стягнути заробітну плату та стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні) характеру, то позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. У той же час, позивачем доказів сплати судового збору до позовної заяви не додано.

Отже, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу 7-денного строку з дня вручення вказаної ухвали для усунення зазначених недоліків, а саме:

- надати докази сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн. з інформацією про його зарахування до спеціального фонду державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу - ОСОБА_1 протягом 7-ми днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до господарського суду Дніпропетровської області:

- докази сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн. з інформацією про його зарахування до спеціального фонду державного бюджету;

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з 23.07.2020 та не підлягає оскарженню.

Суддя Н.М. Камша