Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" липня 2020 р. Справа №918/471/19

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В., розглянувши матеріали скарги Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП № 60963341 у справі

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: представник Конопліцький І.В. (довіреність " 14-325 від 09.08.2019 р.);

від відповідача (скарга): представник Педич Д.П. (ордер РН- 829 № 008 від 02.04.2019 року);

від органу ДВС: представник Черпак М.Л. (посвідчення АА № 007483 від 01.07.2020, наказ № 391/04/к від 24.07.2017 року).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.09.2019 року у справі № 918/471/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 року, позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 1 904 757,72 грн заборгованості за Договором № 8355/1718-БО-28 постачання природного газу від 15.09.2017 року, 85 148,32 грн пені, 66 131,95 грн 3 % річних, 174 545,35 грн інфляційних та 34 735,98 грн витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

02.12.2019 року господарським судом на виконання рішення господарського суду від 04 вересня 2019 р. видано наказ № 918/471/19.

10.02.2020 року до Господарського суду Рівненської області від Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради надійшла скарга про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП № 60963341відповідно до якої скаржник просить суд:

- Визнати дії начальника та заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Черпака Миколи Леонідовича та ОСОБА_1 , відповідно, щодо відмови у знятті арешту з рахунку з № НОМЕР_1 МФО 33391 у Ф.АТ КБ Приватбанк м. Рівне в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати працюючим КП "Здолбунівкомуненергія" із врахуванням податків та обов`язкових платежів за січень 2020 р. в межах суми 1073359,17 грн у ВП № 60963341 - неправомірними.

- Визнати недійсною постанову заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Журавського Назара Миколайовича про арешт коштів боржника від 20.01.20 р. у ВП № 60963341 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 МФО 33391 у Ф.АТ КБ Приватбанк м. Рівне в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, податків та обов`язкових зборів, зокрема, єдиного соціального внеску, війського збору та податку з доходів фізичних осіб за відповідний місяць.

- Зобов`язати начальника та заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Черпака Миколи Леонідовича та ОСОБА_1 , відповідно, усунути порушене право (поновити порушене право заявника) КП "Здолбунівкомуненергія" щодо виплати заробітної плати працюючим КП "Здолбунівкомуненергія", оскільки виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства, шляхом направлення постанови про зняття арешту з № НОМЕР_1 МФО 33391 у Ф.АТ КБ Приватбанк м. Рівне до АТ КБ Приватбанк м. Рівне, в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати працюючим КП "Здолбунівкомуненергія" податків та обов`язкових зборів, зокрема, за січень 2020 р. у ВП № 60963341 та не допускати його в майбутньому.

- Зобов`язати заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Журавського Назара Миколайовича проінформувати про виконання ухвали суду Господарський суд Рівненської області та КП "Здолбунівкомуненергія" протягом 10-ти днів з дня отримання рішення суду для подальшого його виконання.

Обґрунтовуючи викладені у скарзі вимоги КП "Здолбунівкомуненергія" посилається зокрема на те, що в ході здійснення оскаржуваних виконавчих дій державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках боржника, зокрема і на рахунок НОМЕР_1 у АТ КБ Приватбанк м. Рівне який серед іншого використовується для виплати заробітної плати працівникам КП "Здолбунівкомуненергія" із врахуванням податків та обов`язкових платежів. За твердженням скаржника, із вказаного поточного рахунку ним здійснюється перерахування грошових коштів на рахунок для зарахування заробітної плати, а отже дії органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про накладення арешту на грошові кошти є неправомірними та порушують право, гарантоване Конституцією України, Законом України "Про оплату праці" та Кодексом законів про працю України на своєчасне одержання працівниками підприємства винагороди за працю.

Ухвалою господарського суду від 11.02.2019 року відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП № 60963341 до повернення матеріалів справи № 918/471/19 до Господарського суду Рівненської області.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 21.02.2020 року касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у справі Господарського суду Рівненської області № 918/471/19, залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30.03.2020 року прийнято скаргу Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради у справі № 918/471/19 до розгляду та призначено розгляд скарги у судовому засіданні на 08.04.2020 р.

На електронну адресу суду від Здолбунівського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) надійшли пояснення щодо скарги про визнання неправомірними дій та рішень державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП № 6096341, в якому заперечує проти скарги, посилаючись на те, що рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" не є рахунком зі спеціальним режимом використання, з даного рахунку скаржником здійснюються не тільки перерахування заробітної плати, а й розрахунки з іншими фізичними та юридичними особами, заборгованість працівникам КП "Здолбунівкомуненергія" за січень 2020 р. виплачена у повному обсязі, а відтак право заявника не порушене. Разом з тим, орган двс вказує на те, що зняття арешту з рахунку суперечить інтересам стягувача згідно виконавчого документу НАК "Нафтогаз України" та порушує його право на виконання рішення суду, а тому вважає, що скарга про визнання неправомірними дій та рішень державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП № 6096341 - безпідставна.

07.04.2020 року на електронну адресу суду від АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшло заперечення на скаргу, в яких вказує на те, що у своїй скарзі боржник просить визнати недійсною постанову про арешт коштів ВП № 60963341 в частині накладення арешту на кошти, які розміщені на поточному рахунку № НОМЕР_1. Проте, позивач зазначає, що із наданих доказів, а саме заяви про відкриття рахунку та картки із зразками підписів випливає, що № НОМЕР_1 є поточним рахунком, який використовується з метою забезпечення господарської діяльності підприємства. Позивач стверджує, що рахунки для виплати заробітної плати інші і вони зазначені в договорі про обслуговування клієнта (боржника) від 06.02.2020 року № 0.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.04.2020 року зупинено розгляд скарги Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради у справі № 918/471/19 до завершення розгляду Великою Палатою Верховного суду справи № 905/361/19 та зобов`язано учасників справи повідомити суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/361/19.

Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 року апеляційну скаргу Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.04.2020р. у справі №918/471/19 - без змін. Справу №918/471/19 повернуто до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою господарського суду від 15.07.2020 року поновлено розгляд скарги у справі № 918/471/19 та призначено розгляд скарги у судовому засіданні на "29" липня 2020 р.

Представник позивача в судовому засіданні 29.07.2020 року заперечив проти скарги та просить суд відмовити у задоволенні скарги з підстав, зазначених у запереченнях на скаргу.

Представник відповідача (заявника) в судовому засіданні 29.07.2020 року підтримав подану скаргу з підстав, зазначених у скарзі.

Згідно статті 114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, яка гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 ст. 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження. Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті "справедливого суду", гарантованого ст. 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та представити свою справу в умовах, що не ставлять його у явно гірше становище порівняно з опонентом протилежною стороною (рішення у справі "Лопушанський проти України").

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення у справах "Union Alimentaria Sanders SA v. Spain", "Смірнова проти України", "Красношапка проти України").

З огляду на зазначене, затягування з розглядом справи призведе до порушення принципу розумності тривалості судового процесу. Крім того, враховуючи, що провадження у справі з об`єктивних причин зупинялось, то, відповідно, учасники справи мали достатньо часу для подання доказів на підтвердження своєї позиції.

Представник Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) в судовому засіданні 29.07.2020 року скаргу не визнає в повному обсязі з підстав зазначених у поясненнях.

Розглянувши скаргу Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП № 60963341, суд зазначає наступне.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 60963341 від 13.01.2020 року заступником начальника відділу Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 918/471/19 від 02.12.2019 року про стягнення 1 904 757,72 грн заборгованості за Договором № 8355/1718-БО-28 постачання природного газу від 15.09.2017 року, 85 148,32 грн пені, 66 131,95 грн 3 % річних, 174 545,35 грн інфляційних та 34 735,98 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою про арешт коштів боржника ВП № 60963341 від 20.01.2020 року заступником начальника відділу Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) встановлено, що у боржника відкрито рахунки НОМЕР_2 , НОМЕР_1 МФО 333391 в Ф АТ КБ "Приватбанк" м. Рівне та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_1 МФО 333391 в Ф АТ КБ "Приватбанк" м. Рівне та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику КП "Здолбунівкомуненергія" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 2491851,25 грн.

КП "Здолбунівкомуненергія" листом № 09-158 від 30.01.2020 року звернулося до заступника начальника відділу Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), з метою недопущення порушення вимог трудового та податкового законодавства, що тягнуть за собою накладення штрафних санкцій, з проханням в межах суми 1073359,17 грн, у стислі строки (три дні), зняти арешт з рахунку № НОМЕР_2 , який є спецрахунком (лікарняні) та з № НОМЕР_1 МФО 333391 в АТ КБ "Приватбанк" м. Рівне в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати із врахуванням податків та обов`язкових платежів та направити постанову для виконання до вказаного банку.

У відповідь на вищевказаний лист № 09-158 від 30.01.2020 року Здолбунівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомив КП "Здолбунівкомуненергія" та зазначив про відсутність у передбаченому ст. 73 ЗУ ЗУ "Про виконавче провадження" переліку коштів для виплати заробітної плати, на які заборонено законом звертати стягнення. Крім того, в даному листі зазначено, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Оскільки станом на 03.02.2020 р. КП "Здолбунівкомуненергія" та АТ КБ "Приватбанк" не надано такого документального підтвердження, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з коштів на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_1 МФО 333391 у філії АТ КБ "Приватбанк" м. Рівне.

Постановою про зняття арешту з коштів ВП № 60963341 від 06.02.2020 року заступником начальника відділу Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) встановлено, що згідно повідомлення ПАТ "Приватбанк" від 29.01.2020 р. № 20.1.0.0.0/7-200129/4983, рахунок НОМЕР_2 МФО 333391 в АТ КБ "Приватбанк" є спецрахунком, а відтак заборонено накладати арешт на кошти, що містяться на ньому, та знято арешт з рахунку НОМЕР_2 , що належить боржнику КП "Здолбунівкомуненергія".

Листом АТ КБ "Приватбанк" № 20.1.0.0.0/7-200211/7611 від 12.02.2020 р. надано інформацію про всі рахунки КП "Здолбунівкомуненергія": НОМЕР_2 (кошти відсутні, арешт відсутній), НОМЕР_1 (кошти наявні, накладено арешт) та надано інформацію про рух коштів за рахунком НОМЕР_1 в період з 18.11.2019 р. по 03.02.2020 р.

КП "Здолбунівкомуненергія" листом № 09-825 від 09.07.2020 року звернулося до начальника та заступника начальника відділу Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), з метою недопущення порушення вимог трудового та податкового законодавства, що тягнуть за собою накладення штрафних санкцій, з проханням в межах суми 661792,89 грн, у стислі строки (три дні), зняти арешт з рахунку № НОМЕР_2 , який є спецрахунком (лікарняні) та з № НОМЕР_1 МФО 333391 в АТ КБ "Приватбанк" м. Рівне в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати із врахуванням податків та обов`язкових платежів та направити постанову для виконання до вказаного банку.

У відповідь на вищевказаний лист № 09-825 від 09.07.2020 року Здолбунівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомив КП "Здолбунівкомуненергія" та зазначив про відсутність у передбаченому ст. 73 ЗУ ЗУ "Про виконавче провадження" переліку коштів для виплати заробітної плати, на які заборонено законом звертати стягнення. Крім того, в даному листі зазначено, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Оскільки станом на 24.03.2020 р. КП "Здолбунівкомуненергія" та АТ КБ "Приватбанк" не надано такого документального підтвердження, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з коштів на рахунку НОМЕР_1 МФО 333391 у філії АТ КБ "Приватбанк" м. Рівне. Окрім того, ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження"не містить підстав для зняття арешту з коштів для сплати військового збору, єдиного внеску та прибуткового податку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Положеннями ч. 1 ст. 18 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом ст. 1 та ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 1 - 3 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Абзацом 2 частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до п.п. 6 п. 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження".

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження").

Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. Як вбачається з матеріалів скарги, що рахунок боржника № НОМЕР_1, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Також АТ КБ "Приватбанк", на яке нормами статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_1 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ст. 43 Конституції України).

Згідно із ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Враховуючи вищезазначене, зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів скарги КП "Здолбунівкомуненергія" просить зобов`язати Здолбунівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з рахунку в межах суми коштів, необхідних для виплати заробітної плати працюючим, зокрема за січень 2020 року. Однак 18 лютого 2020 року, 11 березня 2020 року працівниками скаржника було пред`явлено для примусового виконання до відділу 164 посвідчення комісії по трудових спорах КП "Здолбунівкомуненергія" про виплату їм заборгованості по заробітній платі за січень та лютий 2020 року. 26.02.2020 р., 16.03.2020 р. кошти згідно виконавчих документів утримані з рахунків КП "Здолбунівкомуненергія" та перераховані стягувачам у повному обсязі. Крім того, як встановлено судом, станом на день розгляду скарги заборгованість у підприємства перед його працівниками за січень місяць 2020 року відсутня.

Суд також зауважує, що зняття арешту здійснюється виконавцем на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. В ході судового розгляду справи, скаржником не подано належних доказів про те, що останній у встановленому законом порядку звертався до виконавця та не надано необхідних документів, які б підтверджували наявність зобов`язання з виплати заробітної плати у спірному періоді та його розмір.

З огляду на встановлену відсутність доказів протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження накладення арешту на грошові кошти боржника, суд дійшов висновку, що подана Комунальним підприємством "Здолбунівкомуненергія" скарга на дії начальника та заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Черпака Миколи Леонідовича та ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 232 - 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Комунального підприємства Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця та про зобов`язання посадових осіб органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника у ВП № 60963341 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано "31" липня 2020 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Р.В.