УХВАЛА

23 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/28827/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги компанії SERRANT LIMITED (Серрант Лімітед)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 (у частині відмови у задоволенні клопотання компанії QUICKCOM LIMITED (КВІККОМ ЛІМІТЕД) про заміну позивача його правонаступником)

за позовом QUICKCOM LIMITED (КВІККОМ ЛІМІТЕД)

до: Національного банку України в особі головного управління Національного банку України по місту Києву і Київській області;

публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК"

про розірвання кредитного договору,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - компанія SERRANT LIMITED (Серрант Лімітед),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2019 (згідно з відбитком штампу апеляційного господарського суду) компанія SERRANT LIMITED звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: прийняти постанову, якою скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі 910/28827/15; винести нову ухвалу, якою визнати компанію SERRANT LIMITED (Серрант Лімітед) правонаступником компанії QUICKCOM LIMITED (КВІККОМ ЛІМІТЕД) у справі №910/28827/15.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 910/28827/15 та касаційної скарги SERRANT LIMITED, Касаційний господарський суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги заявнику.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020: відкладено розгляд справи до 08.07.2020; залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, та зобов`язано позивача направити на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб копію позовної заяви та апеляційної скарги з додатками; в описовій частині ухвали відмовлено у задоволенні клопотання компанії QUICKCOM LIMITED (КВІККОМ ЛІМІТЕД) про заміну позивача його правонаступником.

Скаржником оскаржується ухвала Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №910/28827/15 у частині відмови у задоволенні клопотання компанії QUICKCOM LIMITED (КВІККОМ ЛІМІТЕД) про заміну позивача його правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 304 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з частиною другою статті 304 ГПК України скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №910/28827/15 відмовлено у задоволенні клопотання компанії QUICKCOM LIMITED (КВІККОМ ЛІМІТЕД) про заміну позивача його правонаступником.

Враховуючи, що відповідна ухвала суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині не охоплюється дією наведеного вище пункту 3 частини першої статті 287 ГПК України, а постанова суду апеляційної інстанції Компанією SERRANT LIMITED (Серрант Лімітед) не оскаржується, зазначена ухвала в оскаржуваній частині не може бути окремим предметом касаційного оскарження, у зв`язку з чим касаційна скарга Компанії SERRANT LIMITED (Серрант Лімітед) не приймається до розгляду і підлягає поверненню на підставі частини другої статті 304 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про повернення касаційної скарги компанії SERRANT LIMITED на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №910/28827/15 [у частині відмови у задоволенні клопотання компанії QUICKCOM LIMITED (КВІККОМ ЛІМІТЕД) про заміну позивача його правонаступником].

Подібна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №910/9961/16.

Стосовно посилань скаржника у касаційній скарзі на особливий порядок повідомлення учасників справи, які є нерезидентами (зокрема повідомлення компанії SERRANT LIMITED у справі № 910/28827/15, яка є резидентом Республіки Кіпр) шляхом направлення судових доручень у порядку Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (далі - Конвенція), Верховний Суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з пунктом "а" статті 10 Конвенції, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном.

З інформації, розміщеної на офіційному сайті Постійного бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права www.hcch.net, вбачається, що Нотою, датованою 05.01.1984, уряд Кіпру заявив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених статті 10 Конвенції.

Отже, беручи до уваги вимоги статті 10 Конвенції, Суд не обмежений у виборі способу передачі судових документів, що підлягають врученню за кордоном, з переліку таких способів, визначених Конвенцією.

Крім того, слід зазначити, що текст касаційної скарги викладено українською мовою, а директор компанії SERRANT LIMITED Ефстафіос Крістофідес поставив свій підпис під текстом касаційної скарги, що дає підстави вважати, що останній її розуміє.

Таким чином, оскільки компанія SERRANT LIMITED перебуває за кордоном, судові документи зазначеній особі у цій справі слід направляти відповідно до статті 10 зазначеної Конвенції безпосередньо поштою.

Такого ж висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 18.04.2018 у справі № 904/6152/16 та в ухвалах від 22.10.2019 у справі №910/28408/15, від 20.11.2019 у справі №910/9961/16.

Керуючись статтею 234, 235, 287 та частиною другою статті 304 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу компанії SERRANT LIMITED (СЕРРАНТ ЛІМІТЕД) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 зі справи № 910/28827/15 (у частині відмови в задоволенні клопотання компанії QUICKCOM LIMITED (КВІККОМ ЛІМІТЕД) про заміну позивача його правонаступником) повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов