ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"27" липня 2020 р. Справа №914/508/17
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,
Суддів: Бонк Т.Б., Матущак О.І.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,
розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», б/н від 15 липня 2020 року
про винесення додаткової постанови
у справі № 914/508/17
за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів
до відповідача Публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат», м. Жидачів, Львівська область
про стягнення заборгованості в сумі 231 704,11 грн.
23 січня 2020 року Публічне акціонерне товариство «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» звернулось до Господарського суду Львівської області з заявою про поворот виконання рішення на підставі ст.333 ГПК України та просило суд стягнути з Приватного акціонерного товариства Львівобленерго на користь Публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» 216 281,18 грн., сплачені останнім на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 18 вересня 2017 року у справі №914/508/17, яке в подальшому скасоване постановою Верховного Суду від 20 серпня 2018 року в частині стягнення пені в сумі 216 281,18 грн.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13 лютого 2020 року у справі №914/508/17 заяву ПАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» про поворот виконання рішення суду залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском заявником встановленого ч.10 ст.333 ГПК України строку, протягом якого може бути подана заява про поворот виконання рішення та відсутністю клопотання про поновлення такого строку.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13 липня 2020 року у справі №914/508/17 ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 лютого 2020 року у справі №914/508/17 залишено без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» без задоволення.
16 липня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулось до суду з заявою про винесення додаткової постанови у справі №914/508/17, в порядку ст.244 ГПК України, про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 6 000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17 липня 2020 року розгляд заяви ПрАТ «Львівобленерго» про винесення додаткової постанови у справі №914/508/17 призначено на 27 липня 2020 року без виклику сторін.
27 липня 2020 року від Публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» до суду надійшов відзив на заяву про прийняття додаткового рішення, однак, до вказаного відзиву відповідач не долучив докази його надіслання іншій стороні у справі, у зв`язку з чим, колегія суддів такий залишила без розгляду.
Поряд з тим, 27 липня 2020 року від Публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» до суду надійшла заява про відвід судді. Одночасно відповідачем подано клопотання, в якому останній повідомив, що така заява ним подана помилково та просить суд вважати таку не поданою і не розглядати.
У зв`язку з наведеним, враховуючи клопотання відповідача, заява про відвід судом не розглядалась.
Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про ухвалення додаткової постанови, колегія суддів вирішила таку задоволити частково, з огляду на наступне:
Згідно з ч.1 ст.281 ГПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ПрАТ «Львівобленерго» заявило про понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн., які просило відшкодувати за рахунок відповідача (арк. арк. справи 206, 230 том ІІІ).
До відзиву на апеляційну скаргу позивач долучив копію договору №20/5-4 про надання правничої допомоги від 04 травня 2020 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» та ПрАТ «Львівобленерго», копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1008110 на представництво інтересів ПрАТ «Львівобленерго» адвокатом Горбуновою О.Л., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та рахунок на оплату №20/028 від 12 травня 2020 року на суму 6 000 грн. (арк. арк. справи 217-220 том ІІІ).
До клопотання від 28 травня 2020 року позивач долучив також платіжне доручення №9457 від 13 травня 2020 року на суму 6 000 грн. (арк. справи 231 том ІІІ).
06 липня 2020 року від відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу до 1 600 грн., яке обґрунтоване тим, що заявлені позивачем витрати є неспівмірними з предметом апеляційного оскарження, разом з цим, відповідач посилається на відкриття провадження про банкрутство ПАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» (арк. справи 2 том ІV).
13 липня 2020 року від ПрАТ «Львівобленерго» до суду надійшли заперечення на клопотання про зменшення судових витрат, в яких останнє заперечило зменшення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що сума 6 000 грн. є співмірною з ціною позову 231 704,11 грн. та становить 2,5% від останньої.
У заяві про винесення додаткової постанови позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та долучає до заяви: акт здачі-приймання від 14 липня 2020 року, звіт до договору №20/5-4 від 04.05.2020 про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг) від 14 липня 2020 року.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
В силу положень ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку (ч.6 ст.129 ГПК України).
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом перевірено докази, подані позивачем на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції на суму 6 000 грн., а саме: копію договору №20/5-4 про надання правничої допомоги від 04 травня 2020 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» та ПрАТ «Львівобленерго», копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1008110 на представництво інтересів ПрАТ «Львівобленерго» адвокатом Горбуновою О.Л., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, рахунок на оплату №20/028 від 12 травня 2020 року на суму 6 000 грн., платіжне доручення №9457 від 13 травня 2020 року на суму 6 000 грн., акт здачі-приймання від 14 липня 2020 року, звіт від 14 липня 2020 року до договору №20/5-4 від 04.05.2020 про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг) від 14 липня 2020 року.
Відповідно до звіту від 14 липня 2020 року до договору №20/5-4 від 04.05.2020 про надання правничої допомоги адвокатом виконано наступні роботи: вивчення та аналіз матеріалів справи (1 год. 1 000 грн.); аналіз законодавства та судової практики в справі (1 год. 1 000 грн.); складання клопотань, заяв, заперечень та інших процесуальних документів (2 год. 2 000 грн.); участь в судових засіданнях (2 год. 2 000 грн.).
Поряд з тим, судом встановлено, що більша частина процесуальних документів та пояснень позивача стосувалися питання представництва інтересів відповідача в суді апеляційної інстанції адвокатом Зошій Ю.Й., проте, судом в процесі розгляду апеляційної скарги було досліджено, що вказаний адвокат є належним представником відповідача, а докази на підтвердження повноважень знаходяться у матеріалах справи.
Одночасно, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на співмірність витрат на професійну правничу допомогу з сумою, яка підлягає поверненню внаслідок повороту виконання рішення (216 281,18 грн.), оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про залишення без розгляду заяви відповідача про поворот виконання рішення у справі, а не розгляд справи по суті спору чи розгляд по суті заяви про поворот виконання рішення.
Колегія суддів вважає, що розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката є неспівмірним із складністю цієї справи (в частині перегляду в апеляційному порядку ухвали про залишення заяви без розгляду) та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони.
Згідно з ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У клопотанні про зменшення судових витрат (б/н від 06 липня 2020 року) та у судових засіданнях відповідач звертав увагу, зокрема на те, що сума 216 281,18 грн., яка є предметом повороту виконання рішення, є безпідставно отриманими позивачем коштами, а об`єктом апеляційного оскарження є лише ухвала про залишення без розгляду заяви відповідача про поворот виконання рішення, а не судове рішення, прийняте по суті спору. Поряд з тим, вважає безпідставними заперечення позивача щодо неналежності представника відповідача адвоката Зошій Ю.Й., оскільки судом встановлено протилежне.
Вказані доводи відповідача колегія суддів вважає підставними та обґрунтованими для зменшення позивачу розміру витрат на професійну правничу допомогу, проте, суд не бере до уваги посилання відповідача на відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат», оскільки матеріальний та фінансовий стан іншої сторони не є тією підставою, яка б слугувала для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційний господарський суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). Також суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014, за змістом яких, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої, ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Колегія суддів, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача про стягнення судових витрат, клопотання відповідача про зменшення судових витрат в контексті положень ст.126 ГПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою. При цьому, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги у суді апеляційної інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у Західному апеляційному господарському суді та тривалість судових засідань), критерію реальності таких витрат.
Як зазначалось вище, постановою Західного апеляційного господарського суду від 13 липня 2020 року у справі №914/508/17 ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 лютого 2020 року залишено без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» без задоволення.
Враховуючи все викладене вище, в силу приписів ст.ст.126, 129 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу та стягнення на користь останнього з відповідача 1 600 грн. у відшкодування таких витрат, понесених позивачем, у зв`язку з переглядом в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про залишення без розгляду заяви відповідача про поворот виконання рішення у справі.
Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 221, 244, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,
Клопотання Публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» (б/н від 06.07.2020) про зменшення судових витрат задоволити.
Заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (б/н від 15.07.2020) про винесення додаткової постанови задоволити частково.
На виконання додаткової постанови місцевому господарському суду видати наказ.
Матеріали справи №914/508/17 повернути до Господарського суду Львівської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.
Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.
Суддя Матущак О.І.