ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 911/263/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О. В. - головуючого, Білоуса В. В., Погребняка В. Я.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020

та ухвалу Господарського суду київської області від 04.02.2020

у справі № 911/263/20

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

1. Короткий зміст заявлених вимог

1.1. 31.01.2020 до Господарського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 (далі - заявник, боржник) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, встановленому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

1.2. Вимоги заяви мотивовані наявністю у боржника прострочених зобов`язань перед кредиторами у розмірі понад 670.211,65 грн та 7.000 доларів США (165.803,4 грн станом на 04.01.2020) та відсутністю коштів для їх виконання.

2. Короткий зміст рішень судів першої і апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.02.2020, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020, заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність із доданими до неї матеріалами повернуто заявнику без розгляду на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2.2. Названі судові рішення мотивовані тим, що до заяви ОСОБА_1 , яка підписана ОСОБА_4 на підставі довіреності від 16.11.2019, не додано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 має статус адвоката.

Окрім того, ані заява від 24.01.2020, ані довіреність від 16.11.2019 не містять інформації про наявність у ОСОБА_4 статусу адвоката, а також ідентифікуючих ознак, які надали б можливість суду перевірити наявність у ОСОБА_4 статусу адвоката.

З урахуванням наведеного, суди дійшли висновку про те, що подана заява ОСОБА_1 підписана неуповноваженою особою.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. 13.05.2020 ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020, передати справу № 911/263/20 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме статей 19, 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", статей 3, 60, 237, 238, 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4.2. Скаржник вважає, що висновки судів попередніх інстанцій про необхідність підписання заяви про визнання фізичної особи ОСОБА_1 неплатоспроможною саме адвокатом не ґрунтуються на нормах законодавства, суперечать висновку Конституційного Суду України від 31.10.2019 за №4-в/2019 (у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України по справі №2-248/2019 (5580/19) про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України), а також ініційованим Президентом України змінам до Конституції України в частині скасування адвокатської монополії.

4.3. Представник скаржника ОСОБА_4 має право від імені ОСОБА_1 здійснювати збір, підготовку документів до суду, підпису документів, представництва у зазначеній справі.

4.4. Додаткове укладення договору про надання адвокатських послуг та представництво інтересів скаржника адвокатом в суді збільшить розмір витрат ОСОБА_1 , що з огляду на скрутне фінансове становище заявника непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

5. Позиція інших учасників у справі на касаційну скаргу, викладена у відзиві на касаційну скаргу

5.1. Відзиви на касаційну скаргу не надійшли, що відповідно до положень частини 3 статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень.

6. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

6.1. Відповідно до частини 5 статті 301 ГПК України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 8 названого Кодексу розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведеного, ухвала Господарського суду Київської області віл 04.02.2020 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 підлягають перегляду в касаційному порядку без повідомлення учасників справи.

6.2. Доводи скаржника зводяться до порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального законодавства і як наслідок повернення заяви ОСОБА_1 з формальних підстав та позбавлення заявника права на звернення до суду.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Місцевий господарський суд встановив, що заява ОСОБА_1 від 24.01.2020 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника підписана представником ОСОБА_4, на підтвердження повноважень якої до заяви було додано копію довіреності від 16.11.2019, посвідченої приватним нотаріусом Макарівського РНО Київської області Дарнопих Т.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 1523.

Згідно наданої копії довіреності громадянка України ОСОБА_1 уповноважує громадянку України ОСОБА_4 та інших осіб представляти її інтереси згідно визначеного в довіреності обсягу повноважень.

За висновком місцевого господарського суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ОСОБА_4 не є уповноваженою особою на вчинення процесуальних дій від імені ОСОБА_1 у розумінні процесуального законодавства, оскільки представництво у судах здійснюється виключно адвокатами, а названа особа не підтвердила наявності у неї статусу адвоката, що й слугувало підставою для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 .

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

6.3. В статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства наведено перелік вимог, встановлених до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, згідно з пунктом 1 частини 3 якої до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником.

Стаття 2 названого Кодексу визначає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 Розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Тобто, починаючи з січня 2019 року тільки адвокат має право здійснювати представництво інтересів у судах усіх інстанцій.

В частині 1 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

6.4. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з пунктом 2 частини 1 статті 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 названого Закону, відповідно до частини 1 якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Вказана норма відповідає положенням частини 4 статті 60 ГПК України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що представництво інтересів заявника у цій справі може здійснювати адвокат, який повинен надати відповідні докази на підтвердження своїх повноважень.

6.5. Наслідки невиконання вищезгаданих вимог встановлені у частині 1 статті 38 Кодексу України з питань банкрутства, яка кореспондується з пунктом 1 частини 5 статті 174 ГПК України, згідно з якою господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки заява ОСОБА_1 була підписана її представником ОСОБА_4 , яка діяла на підставі довіреності без надання доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 має статус адвоката, місцевим господарським судом було правомірно повернуто подану заяву, що спростовує доводи касаційної скарги, наведені у пункті 4.1, 4.3 цієї постанови.

6.6. Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги, наведені у пункті 4.2 цієї постанови, оскільки як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, наявність відповідного висновку Конституційного Суду України дає право на розгляд відповідного законопроекту Верховною Радою України, але не свідчить про автоматичне скасування адвокатської монополії без внесення змін до законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Наразі в Конституцію України та процесуальні Кодекси ще не внесені зміни, щодо здійснення представництва у судах виключно адвокатами.

Відносно посилання скаржника на практику Європейського суду з прав людини та на положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у контексті права на доступ до правосуддя (пункт 4.4 цієї постанови), колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 15.05.2019 у справі "Молдавська проти України" зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В даному випадку право скаржника на доступ до правосуддя не порушується, оскільки не дивлячись на те, що наразі чинним процесуальним законодавством передбачено обмеження кола осіб, які можуть виступати представниками у суді, ефективний доступ до суду можна отримати не лише за допомогою професійної правничої допомоги (здійснення представництва у суді адвокатом), але й шляхом самопредставництва.

Окрім того, повернення скаржнику заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

6.7 Відповідно до частини 1, 2 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

6.8. За результатами перегляду даної справи судом касаційної інстанції не було виявлено порушення законодавства, наслідком чого могло б бути скасування оскаржених судових рішень, у зв`язку з чим постанова Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 та ухвалу Господарського суду Київської області від 04.02.2020 у цій справі підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення з покладенням витрат по сплаті судового збору за її подання на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 та ухвалу Господарського суду Київської області від 04.02.2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Васьковський

Суддя В. В. Білоус

Суддя В. Я. Погребняк