Справа № 909/1386/19
УХВАЛА

22.07.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: приватного підприємства "Второпласт +"

вул.Промислова, 9, м.Долина, Долинський район, Івано-Франківська область, 77500;

до відповідача: колективного підприємства "Завод Нафтохім"

вул. Юності, буд.12А, с.Хриплин, м.Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76036

про: стягнення заборгованості по відшкодуванню збитків завданих внаслідок незбереження майна та штрафу за неповернення майна в сумі 105 402 грн 67 коп та неустойки в розмірі 15810 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Дзундза Ольга Петрівна;

від відповідача: Косар Мирослава Євстахівна

ВСТАНОВИВ: в провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа №909/1386/19 за позовом приватного підприємства "Второпласт +" до колективного підприємства "Завод Нафтохім" про стягнення заборгованості по відшкодуванню збитків завданих внаслідок незбереження майна за договором зберігання від 29.10.2015 в сумі 105 402 грн 67 коп та неустойки в розмірі 15810 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.2020, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; встановив сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення; судовий розгляд справи по суті призначив на 25.02.2020.

14.02.2020 через канцелярію Господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №14.02-2-20 від 14.02.2020 (вх.32424/20) та клопотання вих.№14.02-1-20 від 14.02.2020 (вх.№2659/20) про витребування оригіналів документів для огляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 25.02.2020 суд задовольнив клопотання відповідача та витребував у позивача оригінали документів, доданих до позовної заяви для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчені копії документів первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують придбання ТМЦ та передання їх на зберігання.

Представником позивача надано суду оригінали договору зберігання від 29.10.2015 та актів прийому - передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016, які судом залучено до справи до завершення розгляду по суті. Інші витребувані судом докази представник позивача зобов"язався надати в наступне судове засідання.

У зв"язку з витребуванням доказів суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення розгляду справи по суті на 25.03.2020.

05.03.2020 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від позивача надійшла заява (вх.№3645/20) про надання суду витребуваних доказів, до якої приєднано оригінали та належним чином засвідчені копії накладних.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.03.2020, суд постановив відкласти судове засідання по розгляду справи по суті, про дату та час судового засідання повідомити учасників справи додатково ухвалою суду.

Відповідно до ухвали суду від 18.03.2020, суд призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 11.06.2020.

09.06.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№7042/20) про відкладення розгляду справи до закінчення карантину.

В судовому засіданні 11.06.2020, суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення розгляду справи по суті на 08.07.2020.

07.07.2020 до господарського суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог ( вх.№9592/20) та відповідь на відзив (вх.№8392/20 від 07.07.2020).

08.07.2020 до господарського суду від відповідача надійшла заява (вх.№9522/20 від 08.07.2020) про витребування доказів та призначення по справі комплексної (технічну експертизу документів, почеркознавчу, економічну) судової експертизи.

За наслідками розгляду у судовому засіданні 08.07.2020 заяви (вх.№9522/20 від 08.07.2020) в частині витребування з ГУ ДПС в Івано-Франківській області даних податкового обліку з придбання товару ПП "Вторпласт +" згідно накладних №F1;№ F6; № F 8; № F1; № F0; №F3, після заслуховування думки представників сторін, суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні вказаної вимоги, мотивуючи тим, що дані податкового обліку з придбання товару ПП " Вторпласт +" не стосуються предмету розгляду у даній справі.

При цьому, суд роз"яснив представникам сторін, що дана ухвала не підпадає під перелік ухвал, визначених ст.255 ГПК України, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, а відтак, може бути оскаржена шляхом включення заперечення до апеляційної скарги на рішення суду.

У судовому засіданні 08.07.2020 суд задовольнив усне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення розгляду справи по суті на 22.07.2020, про що представники сторін повідомлені під розписку.

22.07.2020 до господарського суду від відповідача надійшло уточнююче клопотання (вх.№10493/20) та відзив на заяву про зменшення позовних вимог (вх.№9159/20 від 22.07.2020)

За наслідками розгляду у судовому засіданні 22.07.2020 заяви (вх.№9592/20 від 07.07.2020) про зменшення позовних вимог, після заслуховування думки представників сторін, суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відмову її задоволенні, мотивуючи тим, що по своїй суті вказана заява є заявою про зміну предмету позову, а відповідно до ч.3 ст.46 ГПК України, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п"ять днів до початку першого засідання.

Згідно ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, наказного та позовного провадження (загального або спрощеного).

Враховуючи надходження клопотання про призначення у справі судової експертизи, господарський суд вважає за необхідне перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно вимог ч.6 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, при переході до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі.

Загальне позовне провадження передбачає проведення підготовчого засідання, у якому, зокрема, суд вирішує питання про проведення експертизи.

В судовому засіданні 22.07.2020 представник відповідача клопотання про призначення судової комплексної (технічну експертизу документів, почеркознавчу, економічну) експертиз підтримала.

Представник позивача заперечила проти призначення комплексної судової експертизи, мотивуючи тим, що питання, які ставляться на розгляд експерту не входять до предмету доказування у даній справі.

Відповідно до ст.99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості по відшкодуванню збитків завданих внаслідок незбереження майна Зберігачем за Договором зберігання від 29.10.2015.

Відповідач заперечує укладення ним такого договору з позивачем та прийняття на зберігання товаро- матеріальних цінностей, які передані згідно актів прийому- передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016 та припускає можливість підробки вищевказаних документів.

За результатами огляду в судовому засіданні наданих позивачем оригіналів документів, датованих різними датами (оригінал договору зберігання від 29.10.2015 та актів прийому- передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016) суд зауважив, що підписи сторін на вказаних документах вчинені подібною ручкою, а також відбитки печаток на цих документах різняться з печатками, які відповідач використав, зокрема, у відзиві на позов.

При вирішенні даного спору по відшкодуванню збитків, завданих внаслідок незбереження майна Зберігачем за договором зберігання від 29.10.2015, предмет доказування складає певну сукупність фактів, які мають матеріально-правове значення, встановлення яких необхідне для винесення судом законного та обґрунтованого рішення у справі.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Таким чином, дослідженню у справі підлягають первинні документи, що підтверджують наявність правових підстав для передачі ТМЦ на зберігання та докази такого зберігання, які відповідач ставить під сумнів.

Як визначено в ст.ст.7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Рішеннями ЄСПЛ у справах „Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993 (п. 33), та „Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні „справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, „без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також, у рішенні ЄСПЛ „Дульський проти України" від 01.06.2006 року (заява №61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Враховуючи, що в процесі розгляду справи у суду виникли питання, які потребують спеціальних знань та мають суттєве значення для вирішення спору, а доводи сторін є взаємно суперечливими, суд вважає за необхідне призначити у справі судову технічну експертизу документів, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом (ч.4 ст.99 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, на розгляд експерта слід поставити такі питання:

- чи виготовлено договір зберігання від 29.10.2015 та акти прийому - передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016 в цілому чи в частині шляхом монтажу на одному або різних друкуючих пристроях?

- за який період часу (за скільки друкованих циклів) виготовлено договір зберігання від 29.10.2015 та акти прийому передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016?

- чи відрізняються договір зберігання від 29.10.2015 та акти прийому - передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016 за давністю створення?

- яка давність виконаних друкованих текстів, проставлених печаток та підписів осіб в договорі зберігання від 29.10.2015 та актах прийому - передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016?

- чи відповідає проставлена в договорі зберігання від 29.10.2015 та актах прийому -передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016 дата часу (періоду) виготовлення (виконання) цих документів чи їх частин?

Об`єктами, що підлягають дослідженню є оригінал договору зберігання від 29.10.2015 та акти прийому передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016 (а.с.170-177).

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона. Отже, витрати по оплаті експертизи покладаються на відповідача, як на ініціатора проведення експертизи.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про судову експертизу" судовий експерт зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.

За завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на експерта обов`язків, він несе кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.228, п.11 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України у випадку призначення судом експертизи, провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

З огляду на викладене, провадження у справі належить зупинити на час проведення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 99, 228, 229, 250, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Призначити по справі судову технічну експертизу документів, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення судової технічної експертизи документів поставити такі питання:

- чи виготовлено договір зберігання від 29.10.2015 та акти прийому - передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016 в цілому чи в частині шляхом монтажу на одному або різних друкуючих пристроях?

- за який період часу (за скільки друкованих циклів) виготовлено договір зберігання від 29.10.2015 та акти прийому передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016?

- чи відрізняються договір зберігання від 29.10.2015 та акти прийому - передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016 за давністю створення?

- яка давність виконаних друкованих текстів, проставлених печаток та підписів осіб в договорі зберігання від 29.10.2015 та актах прийому - передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016?

- чи відповідає проставлена в договорі зберігання від 29.10.2015 та актах прийому -передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016 дата часу (періоду) виготовлення (виконання) цих документів чи їх частин?

Об`єктами, що підлягають дослідженню є оригінал договору зберігання від 29.10.2015 та акти прийому передачі ТМЦ від 18.11.2015, 17.12.2015, 30.12.2015, 18.04.2016, 28.04.2016 (а.с.170-177).

Витрати по проведенню судової технічної експертизи покладаються на відповідача.

У разі відмови чи ухилення відповідача від оплати витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, справа підлягає розгляду на підставі наявних доказів.

Попередити судового експерта про передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку або за відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертиз і отримання господарським судом висновку експертизи.

Матеріали справи № 909/1386/19 надіслати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Про поновлення провадження у справі та призначення її до розгляду в судовому засіданні сторони будуть повідомлені ухвалою суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. ст. 254-256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 30.07.2020.

Суддя О.В. Рочняк