ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
за заявою: №59296433/7-20.1 від 14.06.2019р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заміну сторони виконавчого провадження у справі:
за позовом: Акціонерного товариства «Сбербанк», м.Київ
до відповідача: Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ
Суддя: Паляниця Ю.О.
Секретар судового засідання (помічник судді): Рильцова Є.Ю.
У засіданні брали участь:
від позивача (стягувача): Гапон В.С. адв.
від відповідача (боржника): Багнич О.А. адв.
від третьої особи з боку відповідача: Болотова Е.І. адв.
від органу примусового виконання рішень: не з`явився
вільний слухач: Поляков О.Г. за посв.
Рішенням господарського суду Донецької області від 24.05.2018р. позовні вимоги Акціонерного товариство «Сбербанк» до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості за основною сумою кредитної лінії за договором про відкриття кредитної лінії №70-В/11/66/ЮО від 29.12.2011р. у розмірі 68139502,01 доларів США задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за основною сумою кредитної лінії 54945202,05 доларів США, що становить еквівалент ,46 грн за офіційним курсом НБУ станом на 24.05.2018р., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 13194299,96 доларів США, що становить еквівалент 344127569,82 грн за офіційним курсом НБУ станом на 24.05.2018р., а також судовий збір у розмірі 240000 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2019р. рішення місцевого суду залишено без змін.

06.02.2019р. на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

Згідно з постановою суду касаційної інстанції від 14.05.2019р. рішення господарського суду Донецької області від 24.05.2019р. та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2019р. у справі №910/22858/17 залишено без змін.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до господарського суду Донецької області з заявою №59296433/7-20.1 від 14.06.2019р. про заміну сторони виконавчого провадження, боржника Державного підприємства «Донецька залізниця» (, місцезнаходження: 83000, Донецька обл., м.Донецьк, вул.Артема, 68) на правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (, місцезнаходження: 03680, м.Київ, вул.Тверська, 5) у виконавчому провадженні №59296433 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 06.02.2019р. №910/22858/17 про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» (83000, Донецька обл., м.Донецьк, вул.Артема, 68, ) на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» (01601, м.Київ, вул.Володимирська, 46, ) заборгованості за основною сумою кредитної лінії 54945202,05 доларів США, що становить еквівалент ,46 грн за офіційним курсом НБУ станом на 24.05.2018р., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами 13194299,96 доларів США, що становить еквівалент 344127569,82 грн за офіційним курсом НБУ станом на 24.05.2018р., а також судового збору у розмірі 240000 грн.

В обґрунтування заяви державний виконавець посилався на те, що боржник у ВП №59296433 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 06.02.2019р. №910/22858/17 Державне підприємство «Донецька залізниця», відповідно до відомостей наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває в стані припинення. При цьому, згідно з положеннями Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та прийнятої у відповідності до зазначеного нормативно-правового акту України постанови №200 від 25.06.2014р. Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником Державного підприємства «Донецька залізниця», у зв`язку з чим, державний виконавець звернувся до суду із розглядуваною заявою.

Ухвалою суду від 01.07.2019р. заяву №59296433/7-20.1 від 14.06.2019р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заміну сторони виконавчого провадження призначено до розгляду в судовому засіданні 11.07.2019р.

У судовому засіданні 11.07.2020р. зупинено розгляд вказаної заяви до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/5953/17, про що місцевим судом постановлено відповідну ухвалу.

На підставі ухвали суду від 09.07.2020р. поновлено провадження з розгляду заяви №59296433/7-20.1 від 14.06.2019р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №910/22858/17, призначено її розгляд на 16.07.2020р.

На підставі ухвали суду від 16.07.2020р. розгляд вказаної заяви відкладено на 27.07.2020р.

Представник стягувача у судове засідання 27.07.2020р. з розгляду заяви з`явився, підтримав вимоги, викладені у заяві №59296433/7-20.1 від 14.06.2019р. органу примусового виконання рішень.

Представник відповідача (боржника) у судове засідання 27.07.2020р. з розгляду заяви з`явився, проти задоволення вимог, викладених у заяві про заміну сторони виконавчого провадження заперечував.

Представник третьої особи у судове засідання 27.07.2020р. з розгляду заяви з`явився, просив суд відмовити у задоволенні заяви №59296433/7-20.1 від 14.06.2019р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Представник органу примусового виконання рішень у судове засідання 27.07.2020р. з розгляду заяви не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

У запереченнях б/н від 16.07.2020р. Акціонерне товариство «Українська залізниця» зазначало, що державна реєстрація припинення Державного підприємства «Донецька залізниця» не відбулась, про що свідчать відомості, які наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; на думку заінтересованої особи, юридична особа є такою, що припинилась тільки з моменту внесення відповідного запису до реєстру; в той же час, початок роботи новоствореного товариства не є обставиною з якою пов`язується перехід прав від правопопередника до правонаступника в процедурі припинення та її завершення.

Крім того, залізниця наголошувала, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території (в т.ч. на території м.Донецьк (місцезнаходження Державного підприємства «Донецька залізниця»), оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх прав та обов`язків до новоствореного підприємства відповідно до постанови №604 від 12.11.2014р. Кабінету Міністрів України «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» зупинена до завершення проведення антитерористичної операції.

В силу норм ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997p. і набула чинності в Україні 11.09.1997p.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

За приписами ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014р. зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Враховуючи необхідність з`ясування правової позиції учасників, пов`язаних з розглядом заяви, їх місцезнаходження та час, необхідний для поштового обігу, приймаючи до уваги обставини зупинення провадження з розгляду відповідного звернення державного виконавця, заява №59296433/7-20.1 від 14.06.2019р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заміну сторони виконавчого провадження розглянута судом протягом розумного строку, по суті якої суд зазначає про наступне:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма права кореспондується з положеннями ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно з постановою ВП №59296433 від 06.06.2019р. за наказом №910/22858/17 від 06.02.2019р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренком Р.Г. відкрито виконавче провадження, боржником за яким визначено Державне підприємство «Донецька залізниця».

Як свідчать відомості, які наявні в Автоматизованій системі виконавчого провадження рішення господарського суду Донецької області від 24.05.2018р. у справі №910/22858/17 не виконане, грошові кошти 54945202,05 доларів США, що становить еквівалент ,46 грн за офіційним курсом НБУ станом на 24.05.2018р. (заборгованість за основною сумою кредитної лінії), 13194299,96 доларів США, що становить еквівалент 344127569,82 грн за офіційним курсом НБУ станом на 24.05.2018р. (заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами), а також судовий збір у розмірі 240000 грн на поточний рахунок стягувача не перераховані.

Звертаючись до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні державний виконавець посилався на зміст Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанову №200 від 25.06.2014р. Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідно до яких усі права та обов`язки, зокрема, Державного підприємства «Донецька залізниця» переходять до правонаступника Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч.3 ст.3 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство може бути створене шляхом заснування або злиття, поділу, виділу чи перетворення підприємницького (підприємницьких) товариства, державного (державних), комунального (комунальних) та інших підприємств у акціонерне товариство. Товариство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дати його державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.15 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, яка діяла на дату реєстрації Акціонерного товариства «Укрзалізниця») злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі, управління і розпорядження його майном та цей Закон спрямований на забезпечення економічної безпеки і захисту інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.3, 6, 7, 9 ст.2 цього нормативно-правового акту:

- товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття;

- товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту;

- оприлюднення затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку підприємств залізничного транспорту, на базі яких утворюється товариство, є офіційним повідомленням для кредиторів про припинення таких суб`єктів господарювання;

- одночасно з прийняттям рішення про утворення товариства Кабінет Міністрів України формує комісію з утворення товариства, до складу якої входять представники Кабінету Міністрів України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, Державної адміністрації залізничного транспорту України, Фонду державного майна України, центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, профспілок, що діють у галузі;

- комісія у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту товариства для подання Кабінету Міністрів України;

- зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту;

- розмір статутного капіталу товариства визначається під час його утворення згідно зі зведеним актом оцінки майна залізничного транспорту загального користування.

Пунктом 2 розділу ІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» цього Закону встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Державну реєстрацію Акціонерного товариства «Укрзалізниця» здійснено 21.10.2015р. Згідно зі статутом, затвердженим постановою №735 від 02.09.2015р. Кабінету Міністрів України «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» акціонерне товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, серед яких Державне підприємство «Донецька залізниця». Товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації в установленому законом порядку.

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

У процедурі реорганізації підприємств залізничного транспорту у формі злиття все майно, права та обов`язки державних підприємств, які припиняються, переходять до правонаступника Акціонерного товариства «Укрзалізниця». Держава не має права вилучити якусь частину майна, зокрема ту, що знаходиться на неконтрольованій території, і не передати її (частину) правонаступнику.

При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.107 Цивільного кодексу України до внесення до них змін згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», який набрав чинності 13.12.2015р., мали таку редакцію: «Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом». Тобто і для передавального акта, і для розподільчого балансу встановлювалися однакові вимоги.

Натомість у редакції, чинній з 13.12.2015р., цими нормами установлено, що після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Законом «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постановами Кабінету Міністрів України №200 та №604, а також статутом передбачено, що товариство володіє майном на двох режимах:

- на праві власності (майно передане до статутного капіталу);

- на праві повного господарського відання (майно, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях та в зоні проведення антитерористичної операції, тобто майно, яке вибуло із фактичного володіння держави; майно, що залишається у державній власності і щодо якого встановлені певні обмеження щодо розпорядження для Акціонерного товариства «Українська залізниця»).

Передача майна не у власність Акціонерному товариству «Укрзалізниця», а у повне господарське відання, не означає, що це майно залишилося в повному господарському віданні державних підприємств залізничної галузі, які припиняються, або те, що реорганізація не відбулась чи призупинена.

Так, ст.10 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» має назву «Обмеження щодо розпорядження майном Товариства» і визначає, що магістральні залізничні лінії загального користування та розміщені на них технологічні споруди, передавальні пристрої, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об`єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт, є державною власністю та закріплюються за Товариством на праві господарського відання. Товариство не може відчужувати, передавати в користування, оренду, лізинг, концесію, управління, заставу, безоплатне користування, вносити до статутного (складеного) капіталу суб`єктів господарювання майно, зазначене в частині першій цієї статті, та вчиняти щодо нього інші правочини, наслідком яких може бути відчуження такого майна.

За змістом п.п.4, 5 постанови №200 від 25.06.2014р. Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» комісія з утворення Акціонерного товариства «Укрзалізниця» мала у чотиримісячний строк з дати затвердження її персонального складу подати Міністерству інфраструктури: зведений акт оцінки майна, що вноситься до статутного капіталу товариства; зведені передавальні акти майна, земельних ділянок; проект статуту товариства. Міністерство інфраструктури мало, серед іншого забезпечити проведення інвентаризації, затвердити переліки та зведені акти інвентаризації майна (зокрема Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств, зазначених у додатку 1); затвердити зведений акт оцінки, зведені перелік і передавальний акт майна; подати в установленому порядку Кабінетом Міністрів України на затвердження проект статуту товариства; вжити до 31.12.2015р. заходів для припинення Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств, зазначених у додатку.

Пунктами 1, 2 постанови №604 від 12.11.2014р. Кабінету Міністрів України «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» установлено, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, а відображається в балансі (крім зобов`язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за Акціонерним товариством «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п.2 цієї постанови. Під час проведення інвентаризації та оцінки майна мають бути сформовані окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов`язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов`язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність;сформовані окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України; після завершення тимчасової окупації та завершення проведення антитерористичної операції має бути проведена інвентаризація та оцінка майна і за результатами подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу Акціонерного товариства «Українська залізниця» згідно із законодавством.

Вказані положення наведених вище постанов Уряду України взагалі не регулюють питання правонаступництва, не призупиняють реорганізацію і не визначають те, що певне майно чи зобов`язання не переходить до Акціонерного товариства «Українська залізниця»; вони лише описують порядок обліку такого майна - за якою вартістю воно обліковується, відображається в балансі чи обліковується на позабалансових рахунках.

Водночас, відповідно до ч.15 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, що діяла станом на 21.10.2015р. - дату реєстрації Акціонерного товариства «Укрзалізниця») злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постановою №200 від 25.06.2014р. Кабінету Міністрів України утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», передбачено наступні етапи проведення реорганізації: 1) інвентаризація майна юридичних осіб, які підлягають злиттю, та складення передавального акта, 2) затвердження статуту нової юридичної особи (Акціонерного товариства «Укрзалізниця»), 3) державна реєстрація Акціонерного товариства «Укрзалізниця»; 4) припинення державних підприємств залізничного транспорту.

Як вказувалось, державну реєстрацію Акціонерного товариства «Укрзалізниця» здійснено 21.10.2015р., однак припинення Державного підприємства «Донецька залізниця» не зареєстровано.

Враховуючи, що відповідно до ч.6 ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому ст.107 Цивільного кодексу України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до Акціонерного товариства «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва Акціонерного товариства «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації 21.10.2015р., з якої воно є правонаступником Державного підприємства «Донецька залізниця».

Такий висновок підтверджується і змістом ст.3 3акону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», яким установлено обмеження в діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту, що реорганізовуються. Закон передбачає, що з дня прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про утворення Акціонерного товариства «Укрзалізниця» і до його державної реєстрації Державна адміністрація залізничного транспорту України, підприємства залізничного транспорту, господарські товариства, 100 відсотків акцій (часток, паїв) яких належать державі та вносяться до статутного капіталу Товариства, не мають права без згоди центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту: вчиняти правочини, які можуть призвести до відчуження майна, вартість якого становить більше 5 відсотків балансової вартості активів Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту на день затвердження останнього балансового звіту; скорочувати чисельність працівників; здійснювати випуск цінних паперів, надавати позики; передавати нерухоме майно в оренду; передавати майно в заставу або безоплатне користування; придбавати акції (частки, паї) у статутному (складеному) капіталі господарських товариств. Ураховуючи, що такі обмеження встановлені саме до дати державної реєстрації Акціонерного товариства «Укрзалізниця», можна дійти висновку, що з дати державної реєстрації саме Акціонерного товариства «Укрзалізниця» має право на здійснення господарської діяльності та укладення відповідних правочинів, а не державні підприємства, які припиняються.

Стаття 5 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» передбачає, що Акціонерне товариство «Укрзалізниця» провадить діяльність, у тому числі пов`язану з державною таємницею, до отримання необхідних ліцензій та інших документів дозвільного характеру на основі відповідних документів, отриманих підприємствами залізничного транспорту, у межах строку їх дії. Отже, з дня державної реєстрації Акціонерне товариство «Укрзалізниця» мало право здійснювати будь-які види господарської діяльності, які потребували ліцензій чи дозволів, на підставі ліцензій та інших дозвільних документів, отриманих підприємствами залізничної галузі, які знаходилися в процедурі припинення, включаючи Державним підприємством «Донецька залізниця».

Пунктами 51, 52 розділу ІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» зі змінами, внесеними згідно із Законами №1787-VIII від 20.12.2016р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розташоване на території проведення антитерористичної операції» та №2604-VIII від 18.10.2018р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене в районі відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення антитерористичної операції», встановлено, що до проведення відповідно до законодавства інвентаризації і оцінки майна підприємств залізничного транспорту, що розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та затвердження передавального акта щодо цього майна Товариству як правонаступнику прав і обов`язків зазначених підприємств встановити мораторій на звернення стягнення на активи Товариства за зобов`язаннями таких підприємств. Мораторій на звернення стягнення на активи Товариства, встановлений згідно з пунктом 5-1 цього розділу, втрачає чинність після проведення відповідно до законодавства інвентаризації і оцінки майна підприємств залізничного транспорту, що розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та затвердження передавального акта щодо цього майна Товариству, але не пізніше ніж через шість місяців з дня припинення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та відновлення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей.

Ці норми також свідчать про перехід майна (прав та обов`язків) підприємств залізничного транспорту, розміщених на території проведення антитерористичної операції, до Акціонерного товариства «Укрзалізниця». Якщо вважати, що обов`язки таких підприємств не перейшли до акціонерного товариства, то введення мораторію позбавлене юридичного змісту.

Висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.06.2020р. по справі №910/5953/17.

В силу норм ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником Державного підприємства «Донецька залізниця» з 21.10.2015р. - дати державної реєстрації Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

За таких обставин, заява №59296433/7-20.1 від 14.06.2019р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні №59296433 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 06.02.2019р. №910/22858/17 підлягає задоволенню.

Разом з цим, згідно з інформацією, наявною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, станом на теперішній час найменування та місцезнаходження залізниці-правонаступника () Акціонерне товариство «Українська залізниця»; 03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, 5, внаслідок чого, резолютивна частина цієї ухвали підлягає викладенню з урахуванням наявних у реєстрі відомостей, що ідентифікують юридичну особу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234-235, ст.334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву №59296433/7-20.1 від 14.06.2019р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, боржника Державне підприємство «Донецька залізниця» (, місцезнаходження: 83000, Донецька обл., м.Донецьк, вул.Артема, 68) на правонаступника - Акціонерне товариство «Українська залізниця» (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, 5) у виконавчому провадженні №59296433 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 06.02.2019р. №910/22858/17 про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» (83000, Донецька обл., м.Донецьк, вул.Артема, 68, ) на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» (01601, м.Київ, вул.Володимирська, 46, ) заборгованості за основною сумою кредитної лінії 54945202,05 доларів США, що становить еквівалент ,46 грн за офіційним курсом НБУ станом на 24.05.2018р., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами 13194299,96 доларів США, що становить еквівалент 344127569,82 грн за офіційним курсом НБУ станом на 24.05.2018р., а також судового збору у розмірі 240000 грн.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено 27.07.2020р.

Повний текст ухвали складено 03.08.2020р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.О.Паляниця