ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 925/671/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Кушнір І.В., Случ О.В., за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І., та за відсутності представників сторін, повідомлених належним чином про час та місце судового засідання, розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Логос" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 (судді Тарасенко К.В., Разіна Т.І., Іоннікова І.А.) та рішення Господарського суду Черкаської області від 30.05.2019 (суддя Спаських Н.М.) у справі № 925/671/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Логос" треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Домініон"; 2) Фізична особа ОСОБА_1 про визнання кредитором, визнання іпотекодержателем, скасування реєстрації припинення обтяження на предмет іпотеки, поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження нерухомого майна,
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Логос" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - Договору відступлення прав вимоги, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Домініон", шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав, а саме шляхом: визнання кредитором, визнання іпотекодержателем, скасування реєстрації припинення обтяження на предмет іпотеки, поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження нерухомого майна.

Розглядаючи заявлені позовні вимоги, суди попередніх інстанцій встановили такі обставини.

30.05.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (Банком) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Логос" (Позичальником) укладено Кредитний договір № 0, на умовах якого Банк зобов`язався надати Позичальнику, а Позичальник - прийняти і належним чином використовувати і повернути кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту, що дорівнює 300 000,00 (триста тисяч доларів США) у порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 1455600,00 грн за курсом Національного банку України на день укладення договору (пункт 1.1. Кредитного договору).

Відповідно до пункту 1.2.2. Кредитного договору Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 27.05.2011, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін, або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього Договору.

За користування кредитними коштами з 30.05.2008 по 29.08.2008 процентна ставка встановлюється в розмірі 14,5 % річних ( п. 1.3.1. кредитного договору).

13.05.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (Іпотекодержателем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Логос" (далі - Іпотекодавцем) укладено договір іпотеки № 1042, на умовах якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно, що знаходиться за адресою місто Черкаси, вулиця Різдвяна (вул. Лазо), буд. 175 та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу б/н від "20".06.2000, посвідчений сторонами, та зареєстровано в Реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 4440774 та записано в реєстраційну книгу за №10, номер запису 1493.

08.12.2011 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджена тимчасова адміністрація та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк".

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийняте рішення № 181 "Про початок здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ "Дельта Банк" та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В., строком на 2 роки з 05.10.2015 до 04.10.2017 включно.

Публікація відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбулася 08.10.2015 в газеті "Голос України" № 187 (6191).

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 20.02.2017 № 619Ю, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ "ДЕЛЬТА БАНК" на два роки до 04.10.2019. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора АТ "ДЕЛЬТА БАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активам Кадирова Владислава Володимировича на два роки до 04.10.2019.

Спір у даній справі виник з тієї підстави, що 08.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Первісний Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Домініон" (Новий Кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, у відповідності до якого Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги належного виконання зобов`язань товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Логос" (Боржник) за кредитним договором № 0 від 30.05.2008, із змінами та доповненнями. Сторонами погоджено що правами вимоги, що передаються є вимоги щодо повернення заборгованості за кредитом в розмірі 3 874 458,60 грн; повернення заборгованості за процентами в розмірі 4 539 577,90 грн; повернення заборгованості за комісією за кредитом в розмірі 5 788,66 грн. Всього загальна сума вимог, які виникли і нараховані за основним договором станом на 08.12.2014 складає 8 419 825,16 грн.

Положеннями пункту 1.4 Договору відступлення сторони погодили, що загальна ціна відступлення права вимоги за Основним договором підлягає сплаті Новим кредитором на користь Первісного кредитора становить 1 300 000,00 грн.

В пункті 1.5 Договору відступлення сторони домовились, що Новий кредитор зобов`язаний сплатити на користь Первісного кредитора ціну відступлення права вимоги за Основним договором в наступному порядку: 800 000,00 грн - в день укладення цього договору; 100 000,00 грн - не пізніше 20.12.2014; 100 000,00 грн - не пізніше 20.01.2015; 100 000,00 грн - не пізніше 20.02.2015; 100 000,00 грн - не пізніше 20.03.2015; 100 000,00 грн - не пізніше 20.04.2015.

Згідно з пунктом 1.2. Договору, разом із правом вимоги виконання кредитних зобов`язань до Нового кредитора переходять і права вимоги за договорами, що забезпечують виконання зобов`язання, а саме права Іпотекодеражтеля, що виникають із договору іпотеки №1042 від 30.05.2018; права Кредитора, що виникають з договору поруки № 208129 від 30.05.2008

На виконання умов вказаного Договору між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Домініон" 27.02.2015 підписано акт прийому - передачі документів до Договору купівлі - продажу права вимоги, яким підтверджується дійсність та наявність прав грошових вимог до Боржників, а саме, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Логос".

08.12.2014 між ТОВ "Фінансова компанія "Домініон" та громадянкою ОСОБА_1 також укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 30.05.2008, із змінами та доповненнями. Сторонами погоджено що правами вимоги, що передаються Новому кредитору, є вимоги щодо повернення заборгованості за кредитом в розмірі 3 874 458,60 грн; повернення заборгованості за процентами в розмірі 4 539 577,90 грн; повернення заборгованості з комісії за кредитом в розмірі 5 788,66 грн. Всього загальна сума вимог, які відступаються, складає 8 419 825,16 грн.

Судами встановлено, що на підставі цього правочину за ПАТ "Дельта Банк" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовано запис про обтяження нерухомого майна.

Звертаючись з позовними вимогами у даній справі, позивач вказує, що Протоколом № 49 від 11.08.2015 засідання комісії Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", який затверджено Уповноваженою особою ФГВФО з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 67 від 11.03.2015, було вирішено затвердити результати перевірки та віднести до нікчемних у розумінні п. 1, 2, 3, 4 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про гарантування вкладів фізичних осіб" Договір про відступлення права вимоги від 08.12.2014.

За висновками Комісії, уклавши спірний договір Банк фактично відмовився від власних майнових вимог, оскільки різниця між відступленою майновою вимогою (8419825,62 грн) та ціною відступлення (1300000,00 грн), яку отримає Банк, відрізняється на 85% і є фактичною відмовою банку від власних майнових вимог. Такі відступлення призводять до неплатоспроможності банку, при тому, що Новому кредитору надаються непередбачені законодавством переваги, як окремому кредитору. Такий договір також порушує обмеження, встановленні для ПАТ "Дельта Банк" постановою правління НБУ № 692/БТ від 30.10.2014, зокрема щодо зміни параметрів обтяжень забезпечення.

26.08.2015 позивачем на адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Логос", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Домінінон" та приватному нотаріусу Літвінову А.В. направлені повідомлення про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 08.12.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваний договір відступлення права вимоги є нікчемним з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України, оскільки уклавши вказаний правочин у межах річного терміну до дня введення тимчасової адміністрації, за ціною, нижчою від звичайної, Банк фактично відмовився від власних майнових вимог, у період коли в АТ "Дельта Банк" існували певні обмеження щодо його діяльності, встановлені Національним регулятором на підставі постанов правління № 348/БТ від 12.06.2014, № 560/БТ від 11.09.2014 та № 692/БТ від 30.10.2014.

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, суди обох інстанцій дійшли висновків, що Договір про відступлення права вимоги від 08.12.2014 є нікчемним на підставі Закону, тобто заявлений у справі позов є обґрунтованим, однак у його задоволенні слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з мотивами відмови в позові, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 30.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 змінити, виключивши з їх тексту висновки про нікчемність договору та про обґрунтованість вимог позивача.

За доводами скаржника вказані висновки зроблені судами внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Переглянувши в касаційному порядку постанову апеляційного та рішення місцевого господарських судів, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

За визначенням статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання.

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не встановлює іншого, аніж передбачений частиною 3 статті 261 Цивільного кодексу України строку позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину.

Як свідчать встановлені судами обставини, втрата позивачем статусу кредитора та іпотекодержателя за вимогами, що випливають із кредитного договору №0 від 30.05.2008, із змінами та доповненнями та із договору іпотеки №1042 від 30.05.2008 підлягає відновленню з часу, коли ця реєстрація за Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" була вчинена як первинна.

При цьому, як встановлено судами, виконання умов договору про відступлення права вимоги від 08.12.2014 почалось 27.02.2015, коли Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" за Актом приймання-передачі передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Домініон" прийняло документи, якими підтверджується дійсність та наявність прав грошових вимог до боржників.

Таким чином, судами правильно враховано, що договір фактично почав виконуватись 27.02.2015 і тому саме з цієї дати почався перебіг позовної давності для захисту прав, порушених нікчемним правочином, при цьому посилання позивача на те, що вказаний строк має розраховуватись з моменту повної оплати ціни відступлення обґрунтовано відхилено судами, оскільки в силу приписів частини 3 статті 261 ЦК України вирішальним в даному випадку є саме початок його виконання.

З огляду на викладене, строк позовної давності розпочався 27.02.2015 і закінчився 27.02.2018, а до суду позивач звернувся 21.06.2018, тобто з пропуском строку позовної давності про застосування якої просив відповідач.

За висновком суду касаційної інстанції, суди обох інстанцій правильно погодились з позицією позивача про наявність правових підстав для застосування наслідків нікчемності договору про відступлення права вимоги від 08.12.2014 та для відновлення прав позивача як кредитора та іпотекодержателя шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав заявленими ним способами, оскільки саме таким чином можливе реальне відновлення порушених прав, однак, враховуючи пропуск позивачем строків позовної давності, зробили обґрунтований висновок про неможливість задоволення заявленого у даній справі позову.

Щодо доводів відповідача, що рішенням у справі № 925/1240/13 від 21.10.2013 задоволено позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі лише 2 682 520, 42 грн, то вони не свідчать про пропорційність ціни відступлення вимоги - 1 300 000,00 грн - та не спростовують висновків судів про існування достатніх передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обставин, які свідчать про нікчемність договору.

Таким чином, за результатом касаційного перегляду оскаржених у справі судових рішень, колегія суддів дійшла висновків, що суди на підставі встановлених обставин та за результатом повної оцінки наявних у справі доказів, керуючись своїм внутрішнім переконанням дійшли обґрунтованих висновків стосовно нікчемності договору.

Враховуючи, що жодними доводами скаржника не спростовано висновки судів попередніх інстанцій, підстави для задоволення вимог касаційної скарги про виключення вказаних висновків з мотивувальної частини судових рішень у даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Логос" залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 та рішення Господарського суду Черкаської області від 30.05.2019 у справі №925/671/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяМогил С.К.
Судді:Кушнір І.В.
Случ О.В.