СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2020 р. Справа № 922/1349/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача, Семено М.В., адвокат,

від відповідача, Свиридова М.М., адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків, за вх. №1447 Х/1 на ухвалу господарського суду Харківської області від "06" травня 2020 р. (суддя Калантай М.В.) у справі №922/1349/20

за заявою Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків,

про забезпечення позову у справі №922/1349/20

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома", м.Харків,

про визнання протиправною бездіяльності щодо не скликання загальних зборів учасників товариства та зобов`язання скликати загальні збори учасників товариства

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа Кіпріч звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома", в якому просить визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" в особі директора ОСОБА_2 (, адреса: 61058, м.Харків, вул.Данилевського, буд.18) щодо нескликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" з питаннями про відсторонення керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" ОСОБА_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 22.06.2006 Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, у зв`язку із невідповідністю займаній посаді, та обрання керівником ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 16.05.1997 ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, а також приведення статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" () у відповідність із Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Аксіома" в особі директора Сбітнєва Ігоря Вікторовича скликати загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома", на яких поставити на порядок денний питання щодо відсторонення керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" ОСОБА_2 , у зв`язку із невідповідністю займаній посаді та обрання керівником ОСОБА_1 , а також привести статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" () у відповідність із Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" після закінчення карантинних заходів, введених Кабінетом Міністрів України.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд забезпечити позов шляхом встановлення заборони директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" (, адреса: 61058, м.Харків, вул.Данилевського, буд.18) ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома", пов`язані зі здійсненням фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" (, адреса: 61058, м.Харків, вул.Данилевського, буд.18) в тому числі, але не виключено - укладати, розривати, припиняти правочини, відкликати довіреності та інші подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Аксіома" документи у будь-які підприємства, установи, організації, за виключенням здійснення нарахування та виплати заробітної плати працівникам, податків, обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством України.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач вказує, що за її даними керівництво TOB "Аксіома" не здійснюється належним чином, управлінські рішення щодо діяльності, подальшого розвитку товариства не приймаються, що свідчить про те, що теперішній директор TOB "Аксіома" не виконує покладені на нього обов`язки, що негативно відбивається на діяльності TOB "Аксіома". Позивач зверталася з вимогою щодо скликання загальних зборів учасників товариства, на якому запропонувала вирішити питання щодо відсторонення керівника TOB "Аксіома" від покладених на нього обов`язків та запропонувала нового кандидата на цю посаду. Однак TOB "Аксіома" в особі директора у своїй відповіді відмовило в скликанні загальних зборів учасників товариства, що, на думку позивача, свідчить про те, що директор TOB "Аксіома" зловживає своїми правами та не забезпечує можливості учасників товариства брати участь в управління діяльністю TOB "Аксіома". Позивач вважає, що обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а, отже, існує зв`язок між вищевказаним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги за позовом, а тому такий захід забезпечення позову, про який просить позивач, спроможний забезпечити ефективний захист порушених прав, у разі задоволення позову.

Крім того, позивач вказує, що їй стало відомо, що керівник TOB "Аксіома" в порушення ст. 40 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" усупереч інтересів товариства, зменшує активи підприємства, вартість його майна, що в подальшому може призвести до банкрутства підприємства. У випадку незастосування вищевказаного заходу забезпечення позову, це може призвести до прийняття завідомо незаконних рішень щодо фінансово-господарської діяльності товариства, що значно ускладнить ведення господарської діяльності TOB "Аксіома" та виконання в подальшому рішення суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.05.2020 у справі №922/1349/20 відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції прийшов до висновку, зокрема, що вжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову призведе до того, що ОСОБА_2 буде фактично відсторонений від виконання обов`язків директора відповідача до вирішення спору по суті та поза межами відповідної процедури, передбаченої Статутом відповідача.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Східного апеляційного господарського суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали та з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.05.2020 у справі № 922/1349/20 в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 06.03.2020 по справі № 922/1349/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову по справі № 922/1349/20 шляхом заборони директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома» ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії як директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома» пов`язані зі здійсненням фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома» в тому числі, але не виключно - укладати, розривати, припиняти правочини, відкликати довіреності та інші подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Аксіома» документи у будь-які підприємства, установи, організації за виключенням здійснення нарахування та виплати заробітної плати працівникам, податків, обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством України.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята без врахування усіх обставин справи. Наполягає, що обраний нею захід забезпечення позову є співмірним та не призводить до зупинення господарської діяльності товариства.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 р. поновлено фізичній особі ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 06.05.2020 р. у справі № 922/1349/20 та відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою. Розгляд справи призначено на 25.06.2020 р.

16.06.2020 р. від представника заявника апеляційної скарги на адресу Східного апеляційного господарського суду електронною поштою надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, яка була задоволена ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2020 р.

24.06.2020 р. від представника відповідача на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляцінйу скаргу без задоволення. Вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з урахування усіх обставин справи. Крім того, повідомляє суд, що ним здійснювалися заходи щодо скликання загальних зборів. Зокрема, наступні збори призначено на 28.07.2020 р. Тому твердження позивача щодо невиконання директором своїх обов`язків є безпідставними. Крім того, вважає, що обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

У судовому засіданні, які було призначено на 25.06.2020 р. та відбувалося у режимі відеоконференції, представник заявника апеляційної скарги заявив усне клопотання про відкладання розгляду апеляційної скарги у зв`язку з тим, що він не отримував відзив на апеляційну скаргу. а тому не може скоригувати свою позицію по справі.

Клопотання судовою колегію задоволено, розгляд справи відкладено на 14.07.2020 р. та ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції.

У зв`язку з відпусткою судді Гетьмана Р.А. який входив до складу колегії суддів, на підставі розпорядження Керівника апарату суду від 10.07.2020 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М., суддя Хачатрян В.С.

У судовому засіданні, яке відбулося в режимі відеоконференції оголошувалася перерва до 23.07.2020 р.

У судові засідання з`явилися представники позивача та відповідача

Представник заявника апеляційної скарги наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. (ч.1 ст.270 ГПК України)

Стаття 271 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді-доповідача), дослідивши справозамінник, апеляційну скаргу та відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, які з`явилися у судові засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи нижчевикладене.

Відповідно до приписів ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

-проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

-емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

-участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

-здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Стаття 138 Господарського процесуального кодексу України встановлює порядок подання заяви про забезпечення позову.

Зокрема, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

При цьому, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. (ч.3 ст.138 ГПК України)

Вимоги щодо форми та змісту заяви визначено у ст. 139 Господарського процесуального кодексу України. Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. (ст.140 ГПК України)

Таким чином, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду , який було викладено у постанові від 22.08.2018 р. по справі №924/150/17, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до правового висновку, який було викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню. В такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Як свідчать матеріали справи позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами до ТОВ «Аксіома» та просив суд визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" в особі директора ОСОБА_2 (, адреса: 61058, м.Харків, вул.Данилевського, буд.18) щодо не скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" з питаннями про відсторонення керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" ОСОБА_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 22.06.2006 Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, у зв`язку із невідповідністю займаній посаді, та обрання керівником ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 16.05.1997 ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, а також приведення статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" () у відповідність із Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Аксіома" в особі директора Сбітнєва Ігоря Вікторовича скликати загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома", на яких поставити на порядок денний питання щодо відсторонення керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" ОСОБА_2 , у зв`язку із невідповідністю займаній посаді та обрання керівником ОСОБА_1 , а також привести статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" () у відповідність із Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" після закінчення карантинних заходів, введених Кабінетом Міністрів України.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд забезпечити позов шляхом встановлення заборони директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" (, адреса: 61058, м.Харків, вул.Данилевського, буд.18) ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома", пов`язані зі здійсненням фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" (, адреса: 61058, м.Харків, вул.Данилевського, буд.18) в тому числі, але не виключено - укладати, розривати, припиняти правочини, відкликати довіреності та інші подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Аксіома" документи у будь-які підприємства, установи, організації, за виключенням здійснення нарахування та виплати заробітної плати працівникам, податків, обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до приписів ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Проте, заборона керівнику ТОВ "Аксіома" вчиняти будь-які дії, пов`язані зі здійсненням фінансово-господарської діяльності, у тому числі, але не виключено - укладати, розривати, припиняти правочини, відкликати довіреності та інші подані товариством документи у будь-які підприємства, установи, організації, за виключенням здійснення нарахування та виплати заробітної плати працівникам, податків, обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством України, фактично призведе до припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання - ТОВ «Аксіома».

З тексту позову вбачається, що позивач просить суд, зокрема, зобов`язати відповідача скликати загальні збори учасників ТОВ "Аксіома", на яких поставити на порядок денний, у тому числі й питання щодо відсторонення керівника товариства Сбітнєва І. В. у зв`язку із невідповідністю займаній посаді.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що , вжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову призведе до того, що ОСОБА_2 буде фактично відсторонений від виконання обов`язків директора відповідача до вирішення спору по суті та поза межами відповідної процедури, передбаченої Статутом відповідача.

Частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлює не допустимість вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Крім того, з огляду на заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, їх вжиття значно утруднить виконання рішення по справі в частині зобов`язання скликання загальних зборів.

Судова колегія також враховує письмові пояснення відповідача, згідно яких проведення загальних зборів передбачено на 27.07.2020 р.

Згідно до приписів ст.275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст. 276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.05.2020 у справі №922/1349/20 залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Харківської області від 06.05.2020 у справі №922/1349/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.07.2020

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.С. Хачатрян