ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м.Харків Справа № 913/994/17

Провадження №26/913/994/17

Господарський суд Луганської області у складі:

судді Тацій О.В.,

розглянувши матеріали скарги Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» на дії державного виконавця №1083 від 27.07.2020 року (вх. № 1122/20 від 29.07.2020 року) у справі №913/994/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання (м. Луганськ)

до відповідача: Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа" (Луганська область, м. Лисичанськ)

про стягнення 12197419,43 грн.,

орган виконання судового рішення: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, будинок 22),

Без повідомлення та виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Луганської області у справі №913/994/17 від 13.03.2018 року позов задоволено повністю; стягнуто з Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа" (, місцезнаходження: 93113, Луганська обл., місто Лисичанськ, вулиця Тепла, будинок 17) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (, місцезнаходження: 91021, Луганська обл., місто Луганськ, квартал Гайового, 35 -А) основну заборгованість в сумі 11077431 (одинадцять мільйонів сімдесят сім тисяч чотириста тридцять одна) грн 84 коп., 3% річних в сумі 275116 (двісті сімдесят п`ять тисяч сто шістнадцять) грн 04 коп., інфляційні нарахування в сумі 791974 (сімсот дев`яносто одна тисяча дев`ятсот сімдесят чотири) грн 23 коп., за перевищення граничної величини електричної потужності в сумі 5679 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн 54 коп., за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 47217 (сорок сім тисяч двісті сімнадцять) грн 78 коп. та судовий збір в сумі 182961 (сто вісімдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят одна ) грн 29 коп.

10.04.2018 року на виконання зазначеного рішення, яке набрало законної сили 07.04.2018, позивачу видано наказ.

29.07.2020 року Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» звернулося до суду з скаргою на дії державного виконавця №1083 від 27.07.2020 року (вх. № 1122/20 від 29.07.2020 року) у справі №913/994/17, в якій просить:

- зобов`язати начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з грошових коштів у розмірі 2 345 926,56 грн., що містяться на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 МФО 38085 в АТ «Райфффайзен Банк аваль» у м. Києві для виплати заробітної плати працівникам КП «Лисичанськтепломережа».

В обґрунтування висунутих у скарзі вимог заявник вказує на те, що постановою державного виконавця від 30.05.2019 року накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на вказаних рахунках. 16.06.2020 року КП «Лисичанськтепломережа» звернулося з листом до органу виконання рішення суду з проханням зняти арешт з вказаних рахунків на суму виникнення зобов`язань з виплати заробітної плати та нарахованого єдиного внеску на заробітну плату, на підтвердження чого було надано відповідні докази. Однак, 20.07.2020 року КП «Лисичанськтепломережа» отримало відповідь від органу виконання рішення суду, в якому останній повідомив про відсутність підстав для звільнення коштів з-під арешту.

Зазначені дії заявник скарги вважає протиправними, оскільки законодавством передбачена можливість зняття арешту з коштів на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язань з виплати заробітної плати, сплати обов`язкових платежів та їх розміру.

На підтримку своєї позиції посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.05.2020 року у справі №905/361/19.

Дослідивши матеріали скарги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ГПК України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно з ч. 2 ст. 170 ГПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

В якості доказів надіслання стягувачу ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» скарги та доданих до неї документів заявником надано накладну поштової установи та опис вкладення до цінного листа, згідно яких копію скарги було направлено за адресою: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. О. Довженка, 11.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична адреса ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання»: 91021, Луганська область, м. Луганськ, квартал Гайового, буд. 35 А.

За інформацією ПАТ "Укрпошта" від 05.02.2016 року, розміщеній на офіційному сайті підприємства в мережі Інтернет (http://ukrposhta.ua/robota-ukrposhti-v-doneckij-ta-luganskij-oblastyax), відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 року № 875/2014 "Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" - пересилання пошти у місто Луганськ Луганської області на даний час не здійснюється.

При цьому, згідно інформації з офіційного веб-сайту ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» https://www.en.lg.ua/ в мережі інтернет (скрін-шот сторінки з сайту долучений до матеріалів справи) фізична адреса товариства: 92702, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Горького, 123.

Тобто, заявником надіслано копію скарги не за фактичною адресою місцязнаходження стягувача, а тому надані ним накладна поштової установи та опис вкладення до цінного листа не є належними доказами надіслання ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» копії поданої скарги.

Разом з тим, суд вважає необхідним відзначити, що згідно інформації з офіційного веб-сайту ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» https://www.en.lg.ua/ в мережі інтернет адреса, за якою заявником було надіслано копію скарги, є адресою місцязнаходження Лисичанського РЕМ, який є відокремленим структурним підрозділом ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання».

А тому, суд звертає увагу на те, що в силу положень ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Частиною 1 ст. 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 64 ГК України, функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Тобто, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Як визначено у п.п. 1.7 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18, коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Таким чином, за правилами встановленими процесуальним законодавством у даній справі учасником справи може бути юридична особа, або юридична особа в особі її філії (якщо філія наділена відповідними повноваженнями і про це є належні докази).

Позаяк, в матеріалах справи відсутнє Положення про відокремлений підрозділ (філію) та статут Лисичанського РЕМ, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити наявність повноважень Лисичанського РЕМ діяти у даній справі у якості учасника від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".

Водночас, прийнятим у справі рішенням, на підставі якого було видано наказ на його виконання, заборгованість стягнуто саме на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", який у даному випадку виступає стягувачем та є належним учасником справи.

Однак, до скарги не надано доказів надіслання її копії та доданих до неї документів саме юридичній особі (стягувачу) - Товариству з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".

При цьому, не повідомлення належним чином стягувача, як учасник господарського процесу, позбавляє останнього можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу, а також права на ознайомлення з повним змістом та обсягом наданих суду документів і доказів, та як наслідок призводить до порушення основоположної засади (принципу) господарського судочинства змагальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 ГПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 170 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повернення Комунальному підприємству «Лисичанськтепломережа» скарги на дії державного виконавця №1083 від 27.07.2020 року (вх. № 1122/20 від 29.07.2020 року) у справі №913/994/17 без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

У свою чергу, суд також вважає за необхідне зазначити про наступне.

Згідно зі ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі "Наталія ОСОБА_1 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, повернення скарги без розгляду з означених вище підстав є певним обмеженням при зверненні до суду, проте, таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд вважає необхідним звернути увагу заявника скарги на те, що встановлені ст. 341 ГПК України строки для звернення з скаргою в силу положень п. 4 Розділу Х «Перехідні положення» ГПК України можуть бути поновлені за його заявою.

Керуючись ст.ст. 91, 169, 170, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» на дії державного виконавця №1083 від 27.07.2020 року (вх. № 1122/20 від 29.07.2020 року) у справі №913/994/17 - повернути без розгляду.

2. Звернути увагу заявника скарги на те, що в силу положень п. 4 Розділу Х «Перехідні положення» ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу суду складено та підписано 30.07.2020 року.

Суддя О.В. Тацій