ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
23.07.2020 Справа № 905/1360/20
Суддя Говорун О.В.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронна компанія "Преміум охорона" звернулось до Господарського суду Донецької області з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до Державного підприємства Вугільна компанія "Краснолиманська", в якому просить суд:
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що між заявником та Державним підприємством "Вугільна компанія "Краснолиманська" 03.02.2020 був укладений договір про надання охоронних послуг. Після призначення нового виконуючого обов`язки генерального директора Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" здійснено блокування роботи працівників заявника, що унеможливило виконання останнім своїх обов`язків за договором. Новим директором Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" було запропоновано заявнику залишити територію підприємства. Після цього, відносно працівників заявника були вчинені дії щодо не допуску на територію підприємства. На думку заявника існує реальна небезпека життю та здоров`ю працівників ТОВ "Охоронна компанія "Преміум охорона". Крім того, може бути знищене майно Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", внаслідок чого заявник понесе прямі матеріальні збитки. Заявник вказує, що дії вчинені новим керівництвом Державного підприємства грубо порушують умови договору про надання охоронних послуг та будуть предметом позову щодо господарських відносин між сторонами.
Пропозиції щодо зустрічного забезпечення відсутні.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна компанія "Преміум охорона" про забезпечення позову, дослідивши надані заявником до заяви про забезпечення позову документи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.
Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що заявником не визначений предмет позову, який буде поданий до суду. В заяві вказується, що "предметом позовної заяви буде оскарження незаконних дій Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна компанія "Преміум охорона" про порушення умов Договору, які відобразились у виданні керівництвом ДП "ВК "Краснолиманська" незаконного наказу по підприємству №368 від 03.07.2020 "Про розірвання договірних відносин з ТОВ "Охоронна компанія "Преміум охорона" та відповідним листом від 03.07.2020 на адресу ТОВ "Охоронна компанія "Преміум охорона" про розірвання в односторонньому порядку Договору "Про надання охоронних послуг" від 03.02.2020 №03/02-3".
Крім того заявник зазначає, що викладені в заяві "дії з боку відповідача є грубим порушенням чинного договору "Про надання охоронних послуг" від 03.02.2020 №03/02-3, які будуть предметом Позову щодо господарських відносин між Позивачем та Відповідачем".
Отже, виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що заявником не визначено конкретний предмет позову, з яким він має намір звернутись до суду, що, в свою чергу, унеможливлює встановити зв`язок між заходами забезпечення позову, які просить вжити заявник, і предметом позову, зокрема: чи спроможні такі заходи забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; чи є вони розумними і співмірними виходячи з заявлених у майбутньому позивачем вимогами; чи існує імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
Також, через відсутність конкретно визначеного заявником предмету позову, суд позбавлений можливості визначити адекватність заявлених заходів забезпечення позову, оскільки неможливо встановити відповідність таких заходів вимогам, на забезпечення яких вони вживаються.
Окрім наведеного, враховуючи наявність наданого заявником наказу та листа, підписаних в.о. генерального директора Державного підприємства про розірвання договору про надання охоронних послуг, а також, як зазначає заявник, фактичного не допуску працівників заявника на територію ДП для виконання зобов`язань за договором охорони, суд критично ставиться до реальності понесення заявником збитків, внаслідок неналежного виконання умов договору про надання охоронних послуг.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234-235 ГПК України
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна компанія "Преміум охорона" про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Суддя О.В. Говорун