ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/4535/14

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Потребенко О.М.,

за участю представників сторін:

від заявника (позивача): не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши заяву Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Одеса» (вх. № 2-3108/20 від 14.07.2020р.) про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату виконавчого документа по справі №916/4535/14

за позовом: Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса"

до відповідача: Приватного підприємства "Ательє реклами"

про стягнення 47 373,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

22.12.2014р. Господарським судом Одеської області було прийнято рішення суду, яким стягнуто з приватного підприємства "Ательє реклами" на користь комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" 40 128 грн. 66 коп. основного боргу, 1 209 грн. 30 коп. 3% річних, 3 031 грн. 08 коп. пені, 1 711 грн. 17 коп. витрат на оплату судового збору.

За наведеним рішенням суду 13.01.2015 року було видано наказ про примусове виконання.

14.07.2020р. за вх.№2-3108/20 від Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Одеса» до суду надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення наказу Господарського суду Одеської області від 13.01.2015р. до виконання та видачу дублікату виконавчого документа по справі № 916/4535/14.

В обґрунтування своєї заяви від КП «Міжнародний аеропорт Одеса» посилається на те, що позивач був позбавлений можливості відслідковувати хід виконавчого провадження оскільки з того часу, як позивачем було направлено виконавчий документ із заявою від 22.01.2015р. №34-64 на примусове виконання до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, він не отримував будь-якої інформації про хід і стан виконавчого провадження. Крім того, заявник вказує, що КП «Міжнародний аеропорт Одеса» неодноразово зверталось до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із запитами щодо надання інформації про хід виконавчого провадження, які були залишені без реагування.

Як зазначає заявник, лише з листа Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29.07.2019 року №09.2-6873 йому стало відомо, що виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/4535/14 про стягнення із боржника на користь КП «Міжнародний аеропорт Одеса» загальної суми заборгованості у розмірі 46 080,21 грн. завершено, надати більш детально інформацію неможливо у зв`язку із знищенням виконавчого провадження.

Крім того, заявник зазначає, що виконавчий документ та постанова державного виконавця про завершення виконавчого провадження на його адресу не надходили, у зв`язку з чим заявник стверджує, що виконавчий документ втрачено.

Таким чином, на думку КП «Міжнародний аеропорт Одеса», зазначені обставини спливу строку для пред`явлення наказу № 916/4535/14 на виконання є поважними, оскільки не залежали від волевиявлення заявника.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.07.2020р. було прийнято заяву про видачу дублікату наказу суду та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №916/4535/14 до розгляду, призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.07.2020р. о 14:40 год.

В судове засідання призначене на 22.07.2020р. представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду заяви, при цьому, неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши заяву Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Одеса» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу по справі №916/4535/14, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Частиною 6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження також передбачено право стягувача, у разі пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, на звернення із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Водночас можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання безпосередньо пов`язана із наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувачем із зазначенням, що ним пропущено строк з поважних причин.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 року у справі № 916/4535/14 стягнуто з приватного підприємства "Ательє реклами" на користь комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" 40 128 грн. 66 коп. основного боргу, 1 209 грн. 30 коп. 3% річних, 3 031 грн. 08 коп. пені, 1 711 грн. 17 коп. витрат на оплату судового збору.

13.01.2015 року на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 року у справі № 916/4535/14 виданий відповідний наказ.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції, яка була чинною станом на дату видачі судового наказу, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років, 3) посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; 4) постанови органів (посадови осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 5) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У ч.ч. 2, 4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20.07.2004р. у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах "Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції".

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", рішення Європейського суду від 15.10.2009р.).

Частиною 1 ст.12 чинного Закону України ,,Про виконавче провадження встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у раз, зокрема пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено судом наказ Господарського суду Одеської області був пред`явлений до виконання та 09.06.2015р. виконавче провадження було закінчено на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» у попередній редакції.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного Закону України ,,Про виконавче провадження виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 02.06.2016 №1404-VIII) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29.07.2019 року №09.2-6873 наразі вищевказане виконавче провадження з примусового виконання наказу № 916/4535/14 знищено за закінченням строку зберігання, у зв`язку із чим відсутня більш детальна інформація.

У той же час, за змістом пункту 19.4 Перехідних положень ГПК України (в редакції на час розгляду справи) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У даному випадку суд вважає, що заявник пропустив строк для пред`явлення наказу до виконання у зв`язку з обставинами, які від нього не залежали, а відтак - причини пропуску такого строку суд визнає поважними.

Щодо вимоги заявника про видачу дублікату наказу, то, як вже зазначалось, суд керується положеннями пункту 19.4 Перехідних положень ГПК України, згідно з якими у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, виходячи з того, що причиною пропущення позивачем строку пред`явлення наказу до виконання є фактичне неотримання оригіналу цього наказу позивачем (заявником), неодноразове звернення заявника до органів виконавчої служби що отримання інформації про хід виконавчого провадження, відсутність наказу в органах виконавчої служби, що підтверджується листом від 29.07.2019 року №09.2-6873, а також з того, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист, господарський суд дійшов висновку про поновлення КП «Міжнародний аеропорт Одеса» пропущеного строку для пред`явлення наказу Господарського суду Одеської області від 13.01.2015р. у справі № 916/4535/14 до виконання та видачу дубліката наказу на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2015р. про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 234, 329, п. 19.4 Перехідних положень Господарсько процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Одеса» (вх. № 2-3108/20 від 14.07.2020р.) про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату виконавчого документа по справі № 916/4535/14 задовольнити.

2. Поновити Комунальному підприємству «Міжнародний аеропорт Одеса» строк для пред`явлення наказу суду від 13.01.2015 року до виконання по справі №916/4535/14.

3. Видати Комунальному підприємству «Міжнародний аеропорт Одеса» дублікат наказу Господарського суду Одеської області від 13.01.2015 року по справі № 916/4535/14.

Ухвала набрала законної сили 22.07.2019р. та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Цісельський

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

___________________________________________________________

ДУБЛІКАТ

НАКАЗ

про примусове виконання рішення

"13" січня 2015 р.Справа № 916/4535/14

На виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.12.2014р.

Стягнути з приватного підприємства "Ательє реклами" (65007, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 101/11, код ЄДРЮОФОП 33387775) на користь комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" (65054, м. Одеса, Аеропорт ЦА, код ЄДРЮОФОП 30441902) 40 128 (сорок тисяч сто двадцять вісім) грн. 66 коп. основного боргу, 1 209 (одна тисяча двісті дев`ять) грн. 30 коп. 3% річних, 3 031 (три тисячі тридцять одна) грн. 08 коп. пені, 1 711 (одна тисяча сімсот одинадцять) грн. 17 коп. витрат на оплату судового збору.

Рішення набрало законної сили 13.01.2015 р.

Наказ дійсний для пред`явлення до виконання відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження.

Суддя О.В. Цісельський