ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" липня 2020 р. Справа № 924/325/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Адамчук І.П., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного малого підприємства "Сковод"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Валон - А"

про стягнення 108 503,00 грн.

Представники сторін: не з`явились

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

25.03.2020р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява приватного малого підприємства "Сковод" до товариства з обмеженою відповідальністю "Валон - А" про стягнення 108 503,00 грн. на підставі договору поставки №40 від 11.04.2016р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2020 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 30.03.2020р. позовну заяву залишено без руху надавши заявнику строк у 7 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків виявлених у позовній заяві з доданими документами.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 17.04.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі для розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.05.2020р.

Судом у підготовчому засіданні 14.05.2020р. постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02.06.2020р.

У підготовчому засіданні 02.06.2020р. судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та відкладення підготовчого засідання на 09.07.2020р. Ухвалою суду від 03.06.2020р. повідомлено відповідача про дату, час та місце чергового судового засідання.

Ухвалою суду від 09.07.2020р. закрито підготовче провадження, справу №924/325/20 призначено до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 27.07.2020 р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 108 503,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання умов договору поставки №40 від 11.04.2016р. позивач у період з 11.04.2016 року по 25.06.2018 року замовив у ТОВ "Валон-А" та оплатив продукцію на загальну суму 4 982 479 гривень, що підтверджується копіями рахунків та платіжних доручень, які додаються. Однак, ТОВ "Валон-А", всупереч умовам договору, поставило продукції на загальну суму лише 4 872 404 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних. Позивач зазначає, що відсутність поставленого товару на суму 108 503,00 грн. підтверджується двостороннім актом звірки взаєморозрахунків станом на 12.10.2018р. З метою досудового врегулювання спору 05.04.2019р. відповідачу направлена претензія про повернення коштів, однак остання залишена без будь-якого реагування. Посилаючись на ст.ст. 612, 615 ЦК України, позивач направив 24.03.2020р. відповідачу претензію, у якій повідомлено про відмову від прийняття виконання зобов`язання за договором та повторною вимогою повернути суму передоплати у розмірі 108 503,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору поставки №40 від 11.04.2016р. та письмових вимог про повернення передоплати, позивач звернувся з даним позовом до суду.

У письмових поясненнях від 23.04.2020р. відповідач підтвердив факт укладення договору поставки №40 від 11.04.2016р., однак заперечив сплату останньому позивачем коштів попередньої оплати в сумі 108 503,00 грн. Оскільки докази сплати вказаних коштів саме на виконання умов договору №40 від 11.04.2016р. до матеріалів справи не додано, відповідач не вбачає підстав для стягнення останніх з ТОВ "Валон-А" та просить суд відмовити в задоволенні позову. У письмових поясненнях відповідач просить розглядати справу без участі його представника.

03.07.2020р. позивачем подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, у якому зазначено, що отримання відповідачем коштів підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, копія якого вже долучена до справи. Крім того, ПМП "Сковод" вжито заходи щодо отримання з банку відомостей про рух коштів по рахунку та копій платіжних доручень засвідчених банком, у зв`язку з чим понесено 1680,00 грн. витрат на копіювання та друк для отримання доказів по справі, які позивач просить стягнути з відповідача. До клопотання додано акт приймання-передачі від 25.06.2020р., скан-копії платіжних доручень, виписки по рахунку ПМП "Сковод", адвокатський запит та довідки ПАТ "Державний ощадний банк України" від 29.05.2020р. та від 12.06.2020р.

Представники сторін в судове засідання 27.07.2020р. не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується надісланням ухвали суду від 09.07.2020р. за адресами місцезнаходження сторін визначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подане відповідачем клопотання про розгляд справи без участі його представника та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників сторін за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

11 квітня 2016 року між приватним малим підприємством "Сковод" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Валон - А" (продавець) укладено договір поставки №40, за змістом якого продавець продає, а покупець купує продукцію в повній відповідності з технічною характеристикою на умовах, по ціні та в кількості і у відповідності з якістю, яка передбачена дійсним договором та зазначена в рахунках - фактурах та Специфікаціях.

Ціна на продукцію встановлюється в гривнях і зазначається в рахунках та Специфікаціях (п. 2.1 договору).

Покупець, після підписання дійсного договору, проводить попередню оплату, зазначену в рахунках-фактурах та специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 3.1. договору).

В будь-якому випадку, відвантаження продукції покупцю проводиться тільки після проведення повного розрахунку по договору з боку покупця (п. 3.3. договору).

Поставка продукції здійснюється протягом 30 діб, з дати зарахування попередньої оплати, проведеної покупцем, на рахунок продавця, згідно пункту 3.1 даного договору, по окремим видам продукції строк поставки обговорюється окремо (п. 4.1. договору).

У п. 4.3 договору узгоджено, що зобов`язання продавця щодо поставки продукції вважається виконаним після того, як він надав покупцю продукцію на своєму підприємстві.

Відповідно до п. 4.5 договору доставка продукції здійснюється за рахунок покупця. Про готовність продукції до поставки продавець повідомляє покупця в письмовій формі (факсом поштою).

За змістом п. 8.4 договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного та фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору.

Договір поставки №40 від 11.04.2016р. підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

Відповідач виставив позивачу для оплати рахунки-фактури: №СФ-0000125 від 23.02.2016р. на суму 30800,00 грн., №СФ-0000335 від 28.04.2016р. на суму 1 803 200,00 грн., №СФ-0000277 від 23.03.2017р. на суму 49900,00 грн., №СФ-0001232 від 23.11.2017р. на суму 86500,00 грн., №СФ-0001288 від 08.12.2017р. на суму 198000,00 грн., №СФ-0001289 від 08.12.2017р. на суму 370 000,00 грн., №СФ-0001290 від 11.12.2017р. на суму 21000,00 грн., №СФ-0001322 від 18.12.2017р. на суму 737,00 грн., №СФ-0000035 від 17.01.2018р. на суму 26400,00 грн., №СФ-0000063 від 25.01.2018р. на суму 12000,00 грн., №СФ-0000048 від 19.01.2018р. на суму 359000,00 грн.

Позивач сплатив на користь ТОВ "Валон-А" кошти загалом на суму 4 982 479,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №692 від 11.04.2016р. на суму 30800,00 грн., №932 від 29.04.2016р. на суму 1 913 150,00 грн., №1698 від 18.08.2016р. на суму 500 000,00 грн., №1958 від 28.09.2016р. на суму 1 000 000,00 грн., №2653 від 26.12.2016р. на суму 303 200,00 грн., №2655 від 26.12.2016р. на суму 1572,00 грн., №453 від 23.03.2017р. на суму 40700,00 грн., №514 від 29.03.2017р. на суму 89400,00 грн., №525 від 30.03.2017р. на суму 209 520,00 грн., №1856 від 05.12.2017р. на суму 43250,00 грн., №1981 від 27.12.2017р. на суму 43250,00 грн., №1894 від 11.12.2017р. на суму 99000,00 грн., №1893 від 11.12.2017р. на суму 185000,00 грн., №87 від 24.01.2018р. на суму 185000,00 грн., №1897 від 11.12.2017р. на суму 21000,00 грн., №1949 від 18.12.2017р. на суму 737,00 грн., №41 від 17.01.2018р. на суму 99000,00 грн., №40 від 17.01.2018р. на суму 26400,00 грн., №112 від 29.01.2018р. на суму 12000,00 грн., №193 від 21.02.2018р. на суму 179500,00 грн., та виписками по рахунку ПМП "Сковод" за період з 11.04.2016р. по 31.12.2016р. та з 01.01.2018р. по 21.02.2018р., які містять посилання на виставлені до оплати відповідачем рахунки.

Позивач отримав узгоджений в вищевказаних рахунках-фактурах товар, про що складено видаткові накладні №РН-ап00043 від 18.04.2016р. на суму 30800,00 грн., №РН-ил00061 від 28.07.2016р. на суму 1 913 150,00 грн., №РН-ок00004 від 04.10.2016р. на суму 482 500,00 грн., №РН-но00001 від 01.11.2016р. на суму 1 320 700,00 грн., №РН-ин00052 від 22.06.2017р. на суму 49900,00 грн., №РН-дк0028 від 14.12.2017р. на суму 21000,00 грн., №РН-дк00048 від 18.12.2017р. на суму 737,00 грн., №РН-дк00056 від 21.12.2017р. на суму 86500,00 грн., №РН-ян00013 від 12.01.2018р. на суму 198000,00 грн., №РН-ян00014 від 12.01.2018р. на суму 370 000,00 грн., №РН-фв00028 від 13.02.2018р. на суму 26400,00 грн., №РН-фв00029 від 12.02.2018р. на суму 12000,00 грн., №РН-ин00054 від 25.06.2018р. на суму 359 000,00 грн. Загалом вартість поставленого товару склала 4 870 687,00 грн.

До матеріалів справи додано акт звірки взаємних розрахунків станом на 12.10.2018р. підписаний представниками обох сторін, за змістом якого борг ТОВ "Валон-А" перед ПМП "Сковод" складає 108503,00 грн. При цьому в акті врахована переплата, яка була наявна в позивача станом на дату виникнення договірних правовідносин між сторонами за договором поставки №40.

Позивач надіслав відповідачу претензію №34 від 05.04.2019р. (отримано 11.04.2019р.) з вимогою про сплату заборгованості в сумі 108 503,00 грн., розмір якої узгоджено сторонами у акті звірки взаєморозрахунків від 05.04.2019р. та яка виникла починаючи з 21.02.2018р. Окремо нарахував до сплати інфляційні втрати та 3% річних.

У надісланій відповідачу претензії №9 від 24.03.2020р. позивач повідомив його про відмову приймати виконання зобов`язань від ТОВ "Валон-А" та повернути кошти в сумі 108503,00 грн.

Враховуючи, що відповідач не поставив товар за договором поставки у повному обсязі та не повертає 108503,00 грн. попередньої оплати, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 квітня 2016 року між приватним малим підприємством "Сковод" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Валон - А" (продавець) укладено договір поставки №40, за змістом якого продавець продає, а покупець купує продукцію в повній відповідності з технічною характеристикою на умовах, по ціні та в кількості і у відповідності з якістю, яка передбачена дійсним договором та зазначена в рахунках - фактурах та Специфікаціях.

Згідно з ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Із матеріалів справи слідує, що з метою сплати виставлених відповідачем рахунків фактур, ПМП "Сковод" перерахувало на користь ТОВ "Валон-А" кошти загалом на суму 4 982 479,00 грн., що підтверджується доданими платіжними дорученнями та виписками по рахунку ПМП "Сковод".

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Натомість відповідач поставив товар передбачений у рахунках-фактурах та видаткових накладних на загальну суму 4 870 687,00 грн.

З огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №40 від 11.04.2016р., позивач звернувся до відповідача з претензіями №34 від 05.04.2019р. та №9 від 24.03.2020р., які містили вимоги про повернення попередньої оплати в сумі 108 503,00 грн. Однак, зазначена вимога не виконана відповідачем.

Заперечення відповідача стосовно відсутності доказів сплати спірної заборгованості саме на виконання умов договору №40 від 11.04.2016р. не підтверджені матеріалами справи, як і не надано доказів існування будь-яких інших договірних відносин між сторонами у період поставки та сплати за отриманий товар згідно договору №40 від 11.04.2016р.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на доведеність порушення відповідачем зобов`язання з поставки оплаченого товару, відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем 108503,00 грн., суд вважає заявлені позовні вимоги про стягнення 108503,00 грн. правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У клопотанні про долучення доказів від 02.07.2020р. представник позивача повідомив про вжиття заходів щодо отримання з банківських установ, які обслуговують рахунок ПМП "Сковод" на підставі адвокатського запиту від 22.05.2020р., відомостей про рух коштів по рахунку та копій платіжних доручень, засвідчених банком з метою спростування заперечень відповідача про не отримання від позивача коштів за поставку обумовленого товару. У зв`язку з отриманням та роздрукуванням банківською установою відомостей про рух коштів позивачем, про що складено акт приймання-передачі від 25.06.2020р., останнім понесено витрати в розмірі 1680,00 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи квитанцією № від 24.06.2020р.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

За змістом ч.ч. 5, 8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на підтвердження належними доказами понесення представником позивача витрат у розмірі 1680,00 грн. та встановлення судом пов`язаності останніх з розглядом справи №924/325/20, заявлення останніх до стягнення у межах визначеного ГПК України строку та задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за належне покласти на відповідача обов`язок з відшкодування позивачу 1680,00 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов приватного малого підприємства "Сковод" до товариства з обмеженою відповідальністю "Валон - А" про стягнення 108 503,00 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Валон - А" (29000, м. Хмельницький, вул. Гарнізонна, буд. 9, ідентифікаційний код 14152239) на користь приватного малого підприємства "Сковод" (29000, м. Хмельницький, вул. Чорновола, буд. 159/2, ідентифікаційний код 14179178) 108 503,00 грн., 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 1680,00 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.07.2020р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 3 прим. (усім реком. з повідом.):

1 - до справи;

2 - позивачу - 29000, м. Хмельницький, вул. Чорновола, буд. 159/2.

3 - відповідачу - 29000, м. Хмельницький, вул. Гарнізонна, буд. 9.