ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року Справа № 923/553/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А., при секретарі судового засідання Короткій Ю.А.

за участю представників учасників процесу:

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув,

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав", м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 23, оф.1016, код ЄДР 37396233

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Сорочан Марії Степанівни, АДРЕСА_1 , код ЄДР НОМЕР_1

про стягнення 21 232 грн. 26 коп.,

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяви, клопотання, процесуальні дії суду.

Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" (надалі по тексту рішення - позивач, ПО "УЛАСП") звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Сорчан Марії Степанівни (надалі по тексту рішення - відповідач, ФОП Сорчан М.С.) 21 232грн 26коп., що становлять 8 520грн. боргу, 334,53грн втрат від інфляції, 257,73грн в якості 3% річних, 7720грн штрафу та 4400грн дострокової сплати винагороди (роялті) у правовідносинах за договором №КБР-25/05/16 від 19.05.2016.

Позов обгрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за вказаним договором.

У тексті позовної заяви позивачем викладено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.06.2020 означена вище позовна заява була прийнята до розгляду та було відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою суду було постановлено задовольнити клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та було постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу було надано право у встановлений судом строк подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.07.2020 судове засідання було відкладене до 30.07.2020.

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі та ухвала про відкладення судового засідання були надіслані в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частин 4, 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Водночас, ч. 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Із змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Приймаючи до уваги, положення ст.242 ГПК України та те, що судове відправлення було повернуто поштою із відміткою у довідці поштової установи "Закінчення строку зберігання. Адресат відсутній за вказаною адресою", тобто відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

10.07.2020 за вх.№5169 від позивача надійшли додаткові пояснення про окремі питання, на яких ґрунтуються позовні вимоги. В означених поясненнях позивач вказує, що укладений між сторонами договір №КБР-25/05/16 від 19.05.2016 за своєю правовою природою є ліцензійним договором, який не є нікчемним, недійсним не визнавався та не був припинений відповідачем.

Позивач наголошує, що дострокова сплата винагороди не є штрафними санкціями, а є боргом, який виник на підставі п.3.6 договору №КБР-25/05/16 від 19.05.2016.

За твердженнями позивача, відповідач має сплатити всю суму заборгованості, незважаючи на те, що він міг деякий час не використовувати у своїй господарській діяльності музичні твори, якщо договір є чинним.

10.07.2020 за вх.№5170/20 від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

21.07.2020 за вх.№5461/20 від позивача надійшла заява, в якій позивач просить вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача 6000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

Враховуючи предмет та підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі, належать: наявність правових підстав для виникнення грошових зобов`язань відповідача по суті спору, наявність факту прострочення грошових зобов`язань відповідача, доведеність розміру боргу та наявність правових підстав для застосування до відповідача відповідальності за порушення грошових зобов`язань по суті спору.

Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Позивачем на підтвердження наявності правових підстав для виникнення грошових зобов`язань відповідача надано наступні докази:

- договір з додатками №КБР-25/05/16 від 19.05.2016 (а.с. 12-17);

- додаткову угоду №1 від 19.05.2016 до договору №КБР-25/05/16 від 19.05.2016(а.с.18);

- додаткову угоду №2 від 19.05.2016 до договору №КБР-25/05/16 від 19.05.2016 (а.с.17);

- додаткову угоду №1 від 01.05.2018 до договору №КБР-25/05/16 від 19.05.2016 (а.с.18);

- свідоцтво №19/2011 від 24.01.2011 видане Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України (а.с.24).

Обставини, які встановленні судом та мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі, мотивована оцінка аргументів наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

19.05.2016 Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав", що здійснює колективне управління майновими правами суб`єктів авторського права та суміжних прав відповідно до Закон України "Про авторське право і суміжні права" та на підставі Свідоцтва №19/2011 від 24.01.2011(за текстом договору УЛАСП) та ФОП Сороча Марія Степанівна як суб`єкт, котрий здійснює використання в музичних творів у своїй комерційній діяльності, уклали договір № КБР-25/05/16, предметом якого було визначено наступне: користувач здійснює використання в комерційній діяльності музичних творів шляхом їх публічного виконання, а УЛАСП надає користувачу, на умовах, визначених договором, право (невиключну ліцензію) на публічне виконання творів. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) на поточний рахунок УЛАСП відповідно до умов договору та Закону (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору користувач зобов`язується перерахувати на поточний рахунок УЛАСП винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до цього договору. Відповідний загальний щомісячний платіж, що є складовою частиною винагороди (роялті) має перераховуватись не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до початку місяця, за який він здійснюється. Не зважаючи на дату укладення договору, користувач здійснює перший платіж за весь місяць (календарний період), в якому було укладено договір. Розмір винагороди (роялті) не залежить від кількості творів, що використовуватимуться користувачем під час дії договору та частоти їх використання.

Згідно з п. 3.4 договору користувач зобов`язується не пізніше 20-ого числа місяця наступного за звітнім кварталом, надавати УЛАСП звіт про використані твори за формою, наведеною у додатку № 3 до даного договору.

У п. 3.6 договору сторони визначити, що якщо користувач прострочить платіж стосовно періоду, зазначеного у відповідному додатку, на строк більший ніж 4 місяці, то користувач повинен буде сплатити УЛАСП штраф, що складає 100% від розміру простроченого платежу. Крім цього, в разі зазначеної прострочки УЛАСП набуває право на дострокове отримання винагороди (роялті) за строк в повному обсязі.

За умовами п. 3.7 договору у разі невиконання або неналежного виконання п. 3.4, 4.2 цього договору, користувач зобов`язався сплатити на користь УЛАСП штраф у розмірі 100% від загального розміру щомісячного платежу, що визначений сторонами у відповідних додатках до цього договору.

Строк дії договору сторонами було погоджено у розділі 6, де передбачалося, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 19.05.2017, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання. При цьому, у випадку якщо жодна з сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання зазначеної в пункті 6.1 дати, дія договору вважається продовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії договору не буде належного повідомлення про припинення. Належним повідомленням про припинення зі сторони Користувача є лист з доданим до нього актом припинення використання творів, що має бути підписаний уповноваженими представниками сторін. Повідомлення про припинення дії цього договору має бути надіслане засобами поштового зв`язку (цінним листом), при цьому належним доказом повідомлення є чек відділу поштового зв`язку із зазначенням вказаних в цьому договорі поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа, а також документ з відтиском (печаткою) поштового відділу, який посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення (п. 6.2 договору).

Додатком № 1 до договору сторони визначити перелік закладів, в яких користувач здійснює використання творів, до якого внесено заклад Cafй:"JOY" по вул. Соборна (Леніна), 2, у м. Херсон.

Згідно п. 1.2. додатку № 2 до договору загальна сума щомісячної винагороди з дня набуття чинності договором складає 2880,00 гривень.

01.05.2018 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 01.05.2018 до договору №КБР-25/05/16 від 19.05.2016, за якою сторони узгодили, серед іншого, що розмір щомісячного платежу складатиме 400грн. за кожен заклад користувача, зазначений у відповідних додатках до договору, а загальний розмір щорічного платежу з 01.05.2018 становить 4800грн.

Звертаючись до суду з цим позовом про стягнення з відповідача заборгованості за період з липня 2018 по березень 2020 та червень 2020, позивач вказав, що за весь час з моменту підписання договору і до дати підписання позовної заяви відповідач мав право легально здійснювати комерційне використання музичних творів. Однак, відповідач не дотримувався належним чином зустрічного обов`язку - обов`язку сплачувати винагороду позивачу.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач порушив грошові зобов`язання за договором, оскільки як стверджує позивач, за період з липня 2018 по березень 2020 та червень 2020 у відповідач утворилася заборгованість за договором у розмірі 7 8520грн., у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Враховуючи наведені вище обставини, на підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір № КБР-25/05/16 від 19.05.2016 за своєю правовою природою є ліцензійним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до ч. 3-6 ст. 1109 ЦК України у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Предметом ліцензійного договору не можуть бути права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, які на момент укладення договору не були чинними.

Права на використання об`єкта права інтелектуальної власності та способи його використання, які не визначені у ліцензійному договорі, вважаються такими, що не надані ліцензіату.

Умовами укладеного між сторонами договору № КБР-25/05/16 від 19.05.2016 сторони погодили вид ліцензії (невиключна ліцензія) (п. 3.1), сфера та спосіб використання об`єктів права інтелектуальної власності (використання в комерційній діяльності Користувача музичних творів шляхом їх публічного виконання) (п. 3.1), конкретні права, що надаються за договором (розділ 3), територія, розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єктів права інтелектуальної власності (додаток № 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1110 ЦК України ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Як встановлено судом вище та не спростовано матеріалами справи строк дії договору відповідно до п. 6.1 з урахуванням продовження дії договору відповідно до п. 6.2 договору становить з 19.05.2016 року до 19.05.2021 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до розділу 2 Договору винагорода (роялті) - загальна винагорода, яка повинна бути сплачена користувачем УЛАСП стосовно строку.

Відповідно до п. 3.3 Договору користувач зобов`язується перерахувати на поточний рахунок УЛАСП винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до цього договору. Відповідний загальний щомісячний платіж, що є складовою частиною винагороди (роялті), має перераховуватись не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до початку місяця, за який він здійснюється.

Не зважаючи на дату укладання договору, користувач здійснює перший платіж за весь місяць (календарний період), в якому було укладено договір. Перший платіж здійснюється не пізніше трьох календарних днів після підписання договору.

Розмір винагороди (роялті) не залежить від кількості творів, що використовуватимуться користувачем під час дії договору, та частоти їх використання.

Відповідно до п. 3.5 Договору сторони підтверджують сплату та збір винагороди (роялті) шляхом підписання щоквартального акту про виплату роялті. У разі необхідності підтвердження виплати винагороди (роялті) щомісячно, обов`язок щодо складання відповідного акту покладається на Користувача.

Відповідно до п. 1 Додатку від 01.05.2018 № 1 до договору, сторонами погоджено наступний розмір щомісячного платежу за використання творів (з урахуванням внесених:

1.1 Розмір щорічного платежу складатиме (стосовно періодів починаючи з 01.05.2018) 400грн. за кожен заклад користувача, зазначений у відповідних додатках до договору;

1.2 Загальний розмір щорічного платежу з 01.05.2018 становить 4800грн. Зазначена сума щомісячно перераховується користувачем на розрахунковий рахунок УЛАСП відповідно до умов договору.

За умовами договору невиключна ліцензія надається позивачем відповідачу на строк, що дорівнює одному року (не на місяць, а саме рік, з подальшою пролонгацією).

В свою чергу розподіл платежів на щомісячні означає лише те, що оплата за річну ліцензію розстрочена.

Виходячи з умов додатку №1 від 01.05.2018 сума щомісячного платежу складає 400грн., враховуючи, що щорічний платіж 4800грн. розподілено на 12 місяців, рівними частинами.

Відповідно до п. 5.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності" якщо ліцензійним договором передбачено оплатне використання об`єкта права інтелектуальної власності, ліцензіарові не може бути відмовлено у вимозі про стягнення плати з мотиву невикористання ліцензіатом відповідного об`єкта (якщо договір є чинним).

Тобто, користувач має сплатити всю суму заборгованості, незважаючи на те, що він міг деякий час не використовувати у своїх господарській діяльності музичні твори, якщо договір є чинним.

Суду не подано доказів оплати відповідачем винагороди за період дії дозволу на використання об`єктів права інтелектуальної власності (дії ліцензійного договору), а саме: за період з липня 2018 по березень 2020, та за червень 2020 року, строк оплати якої настав в силу умов п. 3.3 договору та додатку № 2 до договору.

Позивачем заявлено до стягнення винагороду за період з липня 2018 по березень 2020, та за червень 2020 року, в сумі 8520грн.

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати відповідачем заборгованості (винагороди) за договором № КБР-25/05/16 від 19.05.2016 на загальну суму 8520 грн., строк оплати якої настав, як і не спростовано позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 8520грн є обґрунтованими, підставними та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення суми дострокової сплати винагороди (роялті) в сумі 4400грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.6. Договору якщо користувач прострочить платіж стосовно одного місяця на строк більший ніж 4 (чотири) місяці, то користувач повинен буде сплатити УЛАСП штраф, що складає 100% від розміру простроченого платежу. Крім цього, у разі зазначеної прострочки УЛАСП набуває право на дострокове отримання винагороди (роялті) за строк у повному обсязі.

Враховуючи, що відповідачем прострочено платіж (не проведено оплату винагороди за 24 місяці), УЛАСП в силу умов п. 3.6 договору набув право на дострокове отримання винагороди (роялті) за строк у повному обсязі, тобто за період з липня 2020 по травень 2021 року включно (строк дії договору до 19.05.2021), що становить 4400 грн. (по 400 грн. щомісячно).

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати відповідачем дострокової винагороди в сумі 4400 грн., строк оплати якої настав, як і не спростовано позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення суми дострокової сплати винагороди (роялті) в розмірі 4400грн. є обґрунтованими, підставними та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду України від 23.01.2012 року по справі № 37/64).

Позивачем нараховано відповідачу 257,73грн - 3 % річних від суми заборгованості за період з 26.06.2018 року по 27.05.2020 року. Нарахування здійснено по кожному платежу окремо.

Розрахунок суми 3 % річних у сумі 257,73грн є арифметично правильним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи. Розгорнутий розрахунок трьох відсотків річних наявний в матеріалах справи (арк.4-5).

Позивачем також нараховано відповідачу 334,53грн втрат від інфляції за прострочення виконання грошових зобов`язань, за період з липня 2018 року по червень 2020 року. Перевіривши нарахування індексу інфляції, судом встановлено, що позивачем правильно застосовано індекси інфляції, період визначено правильно, нарахування здійснено відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, детальний розрахунок наявний в матеріалах справи (арк. 3-4).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність вимоги про стягнення індексу інфляції в розмірі 334,53грн та 3 % річних у сумі 257,73грн. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3.6. Договору якщо користувач прострочить платіж стосовно одного місяця на строк більший ніж 4 (чотири) місяці, то користувач повинен буде сплатити УЛАСП штраф, що складає 100% від розміру простроченого платежу. Крім цього, у разі зазначеної прострочки УЛАСП набуває право на дострокове отримання винагороди (роялті) за строк у повному обсязі.

Перевіривши розрахунок розміру штрафу, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування штрафу в розмірі 100 % від суми простроченого платежу на суму 7720грн. за період з липня 2018 року по лютий 2020 року. Розрахунок штрафу здійснено позивачем арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору. Отже, нарахування штрафу в сумі 7720грн є обґрунтованим та підставним. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судовий збір в розмірі 2102грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Як зазначалося вище, 21.07.2020 за вх.№5461/20 від позивача надійшла заява, в якій позивач просить вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача 6000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши подану заяву позивача слід зазначити наступне.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються останнім наступними доказами:

- договором про надання професійної правової допомоги № 8.261-А від 15.04.2020, укладеним між адвокатським об`єднанням "ІНТЕЛКРАФТС" та Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" (клієнт) (арк. 30-31);

- наказом № 8.261 від 15.04.2020 (арк. 32);

- довіреністю від 15.04.2020 (арк. 29);

- свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 000083 (Хлєбніков С.Г.) та № 3228 від 28.02.2008 року ( Сербуль О.Ю. ) (арк. 33, 34);

- актом від 08.07.2020 приймання -передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги, яка підлягає сплаті клієнтом.

Відповідно до акту приймання -передачі наданих послуг адвокатським об`єднанням надано клієнту (позивачу) правову допомогу на суму 6000грн, а саме:

- вивчення та аналіз положень договору №КБР-25/05/16 від 19.05.2016 вартістю 200грн.;

- надання консультації щодо порядку стягнення заборгованості, участі у нарадах клієнта з питань збирання доказів виконання договору №КБР-25/05/16 від 19.05.2016 вартістю 300грн.;

- складання тексту позовної заяви вартістю 3000грн.;

- роздруківка, посвідчення копій документів вартістю 750грн.;

- надання консультації клієнту з приводу вікритя провадження у справі, порядку і строків судового розгляду, роз`яснення клієнту змісту ухвал суду вартістю 750грн.;

- підготовка процесуальних документів вартістю 1000грн.

Відповідно до акта приймання -передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги, яка підлягає сплаті клієнтом, сторонами було узгоджено, що сплата за всю проведену роботу згідно акту здійснюється протягом 10 днів з моменту набрання рішенням Господарського суду Херсонської області по даній справі законної сили.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова палати КЦС ВС від 03.05.2018 року по справі № 372/1010/16-ц).

Враховуючи наведені положення ст. 126 ГПК України витратина надану професійну допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи сплачені вони фактично, чи лише будуть сплачені у майбутньому.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

З огляду на вищезазначене, суд вбачає обґрунтованими та підтвердженими понесені позивачем Приватною організацією Українська ліга авторських і суміжних прав судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000грн., які в повному обсязі підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сорочан Марії Степанівни ( АДРЕСА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , на користь Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 23, оф.1016, код ЄДР 37396233) 8520,00 грн. боргу, 334,53 грн. інфляційних втрат, 257,73 грн. 3 % річних, 7720,00 грн. штрафу, 4400,00 грн. боргу з дострокової сплати винагороди, 2102,00 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 30.07.2020

Суддя Н.А. Павленко