УХВАЛА

м. Київ

28.07.2020Справа № 910/7850/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши

клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі №910/7850/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЇНПРОД"

2) ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінвіч Фіш "

про визнання права вимоги та право іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників:

від позивача: Нечипорук О.Л.

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: Лавренюк А.С.

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЇНПРОД", ОСОБА_1 , у якому просить суд:

визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" право вимоги та право іпотекодержателя за договором іпотеки №ZXR039523.143694.002 від 17.07.2013 на об`єкт нерухомого майна: нежиле приміщення № 1031 в літ. А першого поверху в АДРЕСА_1 загальною площею 92,00 кв.м;

в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Грінвіч Фіш" за укладеним між товариством та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку" кредитним договором №MKLNU3.143359/02 від 17.07.2013 в загальній сумі 2 023 812,11 грн, з яких 700 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1 323 812,11 грн - заборгованість за відсотками звернути стягнення предмет іпотеки: нежиле приміщення № 1031 в літ. А першого поверху в АДРЕСА_1 загальною площею 92,00 кв.м. шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною при примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Разом із позовом Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 викликано сторін для розгляду заяви вих.№124 від 29.05.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" про забезпечення позову по справі №910/7850/20 у судове засідання 16.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 суд звернувся до Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Броварської міської ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2020 дану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на нежиле приміщення № 1031 в літ. А першого поверху в АДРЕСА_1 загальною площею 92,00 кв.м.; заборонено всім суб`єктам державної реєстрації вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо наступного об`єкта нерухомого майна: нежилого приміщення № 1031 в літ. А першого поверху в АДРЕСА_1 загальною площею 92,00 кв.м.

23.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

30.06.2020 через відділ діловодства суду від Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Броварської міської ради надійшла запитувана судом інформація.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 30.07.2020, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінвіч Фіш".

17.07.2020 через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.145 Господарського процесуального кодексу України визначено, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.07.2020 призначив розгляду клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №910/7850/20 на 28.07.2020.

У судове засідання 28.07.2020 представник відповідача-1 та третьої особи не з`явилися.

Присутній у судовому засіданні 28.07.2020 представник відповідача-2 надав пояснення щодо клопотання про скасування заходів забезпечення позову, просив суд його задовольнити та скасувати заходи, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020.

Представник позивача у судовому засіданні проти клопотання про скасування заходів забезпечення позову заперечив.

Розглянувши у судовому засіданні 28.07.2020 клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

У клопотанні про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 (відповідач-2) зазначає, що заходи забезпечення позову підлягають скасуванню, оскільки під час розгляду заяви судом не були прийняті до уваги суттєві обставини справи, а відповідач-2 не надав свої пояснення у зв`язку із несвоєчасним повідомленням про розгляд справи.

Мотивуючи своє клопотання відповідач-2 посилається на те, що обставини викладені в заяві про забезпечення позову стосовно наявності боргу за кредитним договором №МКLNU3.143359.002 від 17.07.2013 не відповідають дійсності.

Так, заявник вказує, що у забезпечення зобов`язань за кредитним договором №МКLNU3.143359.002 від 17.07.2013, окрім договору іпотеки №ZXR039523.143694.002 від 17.07.2013, між АТ "Всеукраїнський банк розвитку" та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №РХ029031.143694.001 від 17.07.2013.

За твердженнями заявника 11.11.2015 на виконання своїх зобов`язань за договором поруки ОСОБА_1 було сплачено борг за кредитним договором в розмірі 700000,00 грн.

Оскільки заборгованість за кредитним договором була погашена відповідачем-2 ще 11.11.2015, то зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки припинені, а приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. правомірно зареєстровано припинення іпотеки та заборони відчуження майна у державному реєстрі прав.

Також заявник зазначає, що у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває справа № 755/15457/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №МКLNU3.143359.002 від 17.07.2013. У межах зазначеної справи ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31.05.2018 було призначено комплексну експертизу (почеркознавчу та технічну експертизу документа) щодо виконавця підпису та відтиску печатки на довідці №8734 від 11 листопада 2015 року.

За результатами експертизи, проведеної на виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 31.05.2018 судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складений висновок №6/19-32/24337/19-33 від 19.02.2020, підпис від імені Міхна С.С. у рядку: "Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації" у довідці №8734 від 11 листопада 2015 виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів; підпис від імені Міхна С. С. у рядку: "Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації" у довідці №8734 від 11 листопада 2015 виконаний Міхно Сергієм Семеновичем; відтиск печатки на довідці №8734 від 11 листопада 2015, де міститься підпис від імені уповноваженої особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" Міхна Сергія Семеновича, нанесений печаткою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", вільні та експериментальні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження.

Отже, заявник стверджує, що відсутність заборгованості за кредитним договором підтверджується довідкою Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №8734 від 11.11.2015.

Окрім того, заявник вказує, що предмет та підстави у справі №910/7850/20 є тотожними зі справою №910/15995/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейпіес Україна" про визнання протиправним та скасування рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна Андрія Олеговича про припинення іпотеки на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення № 1031 в літ. А першого поверху в АДРЕСА_1 , загальною площею 92,00 кв.м. на підставі договору іпотеки №ZXR039523.143694.002 від 17.07.2013, про скасування заборони на зазначене нерухоме майно та про поновлення державної реєстрації обтяження речового права на підставі Договору іпотеки №ZXR039523.143694.002 від 17.07.2013.

Оцінивши обґрунтування наведені ОСОБА_1 у своєму клопотанні, дослідивши фактичні обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Так, норми Господарського процесуального кодексу України встановлюють право суду скасувати заходи забезпечення позову за наявності певних підстав.

За змістом ч.1 ст.145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З огляду на приписи ст.145 Господарського процесуального кодексу України, скасування заходів забезпечення позову може мати місце, зокрема коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

При цьому ст.145 Господарського процесуального кодексу України не містить критеріїв вмотивованості клопотання про скасування заходів забезпечення позову, отже доводи, покладені в його основу можуть бути пов`язані і з відсутністю у суду підстав для вжиття таких заходів раніше.

Слід зазначити, що при скасуванні заходів забезпечення позову, господарський суд не вирішує спір по суті та не надає оцінку заявленим позовним вимогам, так як дослідженню підлягають виключно обставини, які можуть свідчити про наявність підстав для скасування вжитих судом заходів.

Суд зазначає, що частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Крім того, Конституційний Суд України у п.9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Суд відзначає, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення, а також за відсутності у суду підстав для вжиття таких заходів раніше.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що метою вжиття ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 заходів забезпечення позову було саме забезпечення позивачу ефективного судового захисту та реального відновлення прав та законних інтересів у випадку задоволення позову.

Вжиття заходів забезпечення позову ґрунтуються на підставах, які і на даний час існують, щодо можливості виникнення обставин, які призведуть до неефективного судового захисту та не відновлення прав та законних інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом, у випадку задоволення позову.

З огляду на те, що за час вирішення даного спору існує реальна загроза подальшого відчуження третім особа спірного нерухомого майна, оскільки заявником не підтверджено відсутності у суду підстав для вжиття таких заходів раніше, не спростовано встановлених судом обставин щодо наявності обґрунтованих підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, ураховуючи, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин не відпала, а також враховуючи, що відповідачем-2 не наведено обґрунтованих пояснень про зміну обставин, які спричинили вжиття заходів забезпечення позову, суд не вбачає обґрунтованих підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд надав оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Судом досліджено та встановлено взаємний зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову та предметом позову у цій справі, яким є визнання права вимоги та права іпотекодержателя за договором іпотеки №ZXR039523.143694.002 від 17.07.2013 на об`єкт нерухомого майна: нежиле приміщення № 1031 в літ. А першого поверху в АДРЕСА_1 загальною площею 92,00 кв.м та звернення стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Належних доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором №МКLNU3.143359.002 від 17.07.2013 та відповідно припинення зобов`язань за договором іпотеки №ZXR039523.143694.002 від 17.07.2013, а також інших достатніх доказів на підтвердження наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову суду не надано.

Інші обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовано клопотання про скасування заходів забезпечення позову не вказують на відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову чи зміну обставин, які спричинили вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання заявника на справу №910/15995/18 суд вважає безпідставними, оскільки підстави та предмет позову у зазначеній справі є відмінними зі справою №910/7850/20.

Щодо доводів заявника про неповідомлення останнього про розгляд заяви про забезпечення позову, то суд зазначає, що ухвала суду від 11.06.2020 про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" про забезпечення позову по справі №910/7850/20 була направлена відповідачу-2 на адресу, зазначену у позові. Окрім того, приписи частини 3 статті 140 ГПК України визначають право суду викликати у судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову. У той же час, процесуальний закон не встановлює обов`язку суду щодо виклику інших учасників справи. За таких обставин суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на несвоєчасне отримання ухвали суду та відсутність у зв`язку із цим можливості надати пояснення щодо заяви.

З огляду на вище наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі №910/7850/20, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №910/7850/20.

Підсумовуючи наведене вище, суд відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі №910/7850/20.

Суд зазначає, що згідно із ч.4, 5, 6 ст.145 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст. 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі №910/7850/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано: 29.07.2020.

Суддя С. О. Турчин