ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" липня 2020 р. Cправа №902/44/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м.Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Санагросід", с.Махаринці Козятинського району Вінницької області

до ОСОБА_1 , м.Вінниця

про стягнення 182673,85 грн заборгованості згідно кредитного договору

представники сторін в судове засідання не з`явилися.

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 20.01.2020 надійшов позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Санагросід" та ОСОБА_1 заборгованості за договором б/н від 04.12.2017 в розмірі 182673,85 грн.

Ухвалою суду від 18.02.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/44/20, призначено судове засідання.

За результатами судового засідання, 09.07.2020, судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засіданні про оголошення перерви в її проведенні до 21.07.2020 у зв`язку із задоволенням відповідного клопотання представника позивача.

На визначену судом дату (21.07.2020) з`явився представник позивача. Натомість відповідачі явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча про місце, дату та час його проведення останні повідомлені належним чином, що підтверджується, з-поміж іншого, наявними в матеріалах справи телефонограмами.

Вказаний вид повідомлення узгоджується із приписами ч.6 ст.120 ГПК України відповідно до яких суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідачів до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідачі належним чином були повідомлені про дане судове засідання. Неявка останніх є підставою до розгляду справи за їх відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, під час судового засідання, 21.07.2020, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Під час судового засідання, 21.07.2020, судом було оголошено про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по суті позовних вимог та орієнтовний час повернення (22.07.2020).

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

04.12.2017 товариство з обмеженою відповідальністю "Санагросід" (далі по тексту також - відповідач-1, Клієнт) підписало Заяву на відкриття рахунку та анкету про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг.

Як слідує із змісту вказаної Заяви ТОВ "Санагросід" приєдналось до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі по тексту також - Умови) Тарифів Банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування (далі - договір) та взяло на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Позивачем було долучено до матеріалів справи довідку про розміри встановлених кредитних лімітів №71204VIV2S0X0 від 21.12.2019, згідно з якою відповідачу -1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 , а саме: 04.12.2017 - 0,00 грн, 01.12.2018 - 200000,00 грн, 21.03.2019 - 0,00 грн.

За доводами позивача, спір у справі виник внаслідок того, що позичальник не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, а тому відповідачі мають солідарно сплатити наявну заборгованість в розмірі 182673,85 грн.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

При цьому суд зазначає, що позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розміщеними на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємну частину спірного договору.

Поряд з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач-1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Крім того, витяг з Умов та Правил станом на момент розгляду даної справи в суді належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила.

Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (04.12.2017) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20.01.2020), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Крім того, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, який містить в матеріалах даної справи, не містить підпису відповідача-1, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04.12.2017 шляхом підписання заяви.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу-1 Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про строки та умови надання кредитних коштів, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем-1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

При цьому суд зазначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд позбавлений можливості з`ясувати питання щодо обумовлених сторонами умов надання кредитних коштів, в тому числі щодо строку їх повернення.

Як зазначалось раніше: позивачем було надано відповідачу-1 кредитний ліміт, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів №71204VIV2S0X0 від 21.12.2019 та виписками про рух коштів з рахунку відповідача-1, із змісту якої слідує, що відповідачем-1 не повернуто позивачу кредитні кошти в розмірі 182673,85 грн.

Так, ч.2 ст.530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Так, в матеріалах справи міститься претензія АТ КБ "ПриватБанк" №71204VIV2S0X0 від 21.10.2019, адресована ТОВ "Санагросід" та ОСОБА_1 , в якій позивач зазначає про наявність заборгованості та вимагає невідкладеного його погашення.

Водночас у суду відсутні докази повернення відповідачем 1 на рахунок позивача отриманих кредитних коштів в повному обсязі.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 182673,85 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою.

29.11.2018 між Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (далі по тексту також - Кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (далі по тексту також - Поручитель, відповідач - 2) укладений договір поруки № Р932294881 (далі по тексту також - Договір поруки).

Предметом вказаного Договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "Санагросід" зобов`язань за договорами приєднання до:

- розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms (далі - угода 1), по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредити:

За період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.2.2. "Угоди-1" - 21 % річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів не забезпечених порукою;

За період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.2.3. "Угоди-1" - 42 % річних для договорів забезпечених порукою, 68% річних для договорів не забезпечених порукою;

б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.1.15. "Угоди-1" в розмірі 3 % річних від суми перерахувань;

в) винагороди за використання Ліміту відповідно до 3.2.1.4.11. "Угоди-1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць".

г) кредиту в розмірі 10000, 00 грн.

Якщо під час виконання "Угоди-1" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" ( в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за "Угододю1") в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення Поручителя та укладення окремої угоди про такі збільшення з поручителем не потрібні.

- розділу 3.2.2. "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг", що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, "Угода-2", по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- За період користування кредитом згідно п. 3.2.2.2 "Угоди-2" - 24 % річних;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у "Угоді-2";

в) кредиту в розмірі 10000, 00 грн.

Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 2" (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за "Угодою 2") в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення Поручителя та укладення окремої угоди про такі збільшення з Поручителем не потрібні

Згідно із пунктом 1.2 Договору поруки сторони погодили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1 та Угодою 2" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Таким чином, оскільки зобов`язання позичальника - ТОВ "Санагросід" перед позивачем не виконані, отже поручитель ОСОБА_1 як солідарний боржник відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник, в даному випадку щодо повернення отриманих кредитних коштів.

Таким чином, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів основного боргу в розмірі 182673,85 грн є обґрунтованими.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачі під час розгляду справи не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у них обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України: витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Санагросід" (вул.Польова, буд.8, с.Махаринці, Козятинський район, Вінницька обл., 22141, ) на користь акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (вул.Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001, код ЄДРПОУ 2673,85 грн - заборгованості по тілу кредиту.

3. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (вул.Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001, ) 182673,85 грн - заборгованості по тілу кредиту.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Санагросід" (вул.Польова, буд.8, с.Махаринці, Козятинський район, Вінницька обл., 22141, ) на користь акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (вул.Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1370,05 грн.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (вул.Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1370,05 грн.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 30 липня 2020 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул.Набережна Перемоги, буд.50, м.Дніпро, 49094);

3 - відповідачу - 1 (вул.Польова, буд.8, с.Махаринці, Козятинський район, Вінницька обл., 22141);

4 - відповідачу - 2 ( АДРЕСА_2 , м. Вінниця, 21000)