ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 р. Справа № 917/873/20

за позовною заявою Приватного підприємства "Контранс-Сервіс", вул. Величковського, 10 кв. 137, м. Львів, 79002, адреса для листування: 79038, м. Львів, вул. Пасічна, 39-В/1

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621

про стягнення 53 945,07 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання: Білоус О.В.

Відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з порядком спрощенного провадження, представники сторін в судове засідання не викликались.

Суть справи: Стягується 49 323,00 грн. основної заборгованості, 3 467,43 грн. пені, 513,44 грн. 3% річних та 641,20 грн. інфляційних витрат.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на порушення умов договору, ненадання позивачем супровідних документів, що підтверджують якість продукції та введенням Кабінетом Міністрів України надзвичайного стану, що є форс мажорними обставинами для звільнення від відповідальності.

Розглянувши матеріали справи суд встановив:

Відповідно до умов договору поставки № 0018-СН від 15.01.2019 Приватне підприємство "Контранс-Сервіс", м. Львів зобов`язалося поставити і передати у власність продукцію, а Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод", м. Кременчук прийняти останню та оплатити її.

Позивач посилається на неналежне виконання боржником договірних зобов`язань і просить суд стягнути залишок боргу та додаткові нарахування у примусовому порядку.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором поставки, відповідно до якого продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На виконання договору поставки № 0018-СН від 15.01.2019 Приватне підприємство "Контранс-Сервіс" поставило протягом квітня-грудня 2019 продукцію виробничо-технічного призначення (каретка, палець ланцюга, ролики прямі та ланцюгові) на загальну суму 1 061 100,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 12 від 19.04.2019, № 16 від 10.06.2019, № 28 від 15.10.2019, № 29 від 17.10.2019, № 30 від 17.10.2019, № 31 від 17.10.2019, № 32 від 21.10.2019, № 35 від 01.11.2019, № 41 від 18.12.2019 та довіреностями № від 10.12.2019, № від 09.10.2019, № від 31.05.2019, № від 19.04.2019 та не заперечується відповідачем.

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п. 6.1 договору поставки № 0018-СН від 15.01.2019 Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" розрахунок за продукцію по специфікації повинно здійснювати на наступних умовах - 50% попередньої оплати та 50% після отримання повідомлення про готовність продукції до відвантаження. Однак, як свідчать надані позивачем банківські виписки, відповідач у справі свої зобов`язання у повному обсязі не виконав оплативши поставку у сумі 1 011 777,00 грн. Залишок боргу склав 49 323,00 грн.

З урахуванням викладених обставин заборгованість є доведеною належними доказами та підлягає стягненню з боржника.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних, що підтверджує правомірність нарахування на суму боргу 513,44 грн. 3% річних та 641,20 грн. інфляційних витрат

Згідно ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В Законі України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань повинен оплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися пенею, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 10.6. договору поставки № 0018-СН від 15.01.2019 сторони обумовили, що у випадку порушення покупцем строку розрахунку за поставлений товар, останній сплачує на користь постачальна неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час порушення грошового зобов`язання від суми заборгованості за кожен день прострочення, що дає правові підстави для стягнення з відповідача 3 467,43 грн. пені.

Викладені у відзиві на позов заперечення до уваги судом прийняті бути не можуть так як Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", що введена в дію з 11.03.2020, тоді як зобов`язання по оплаті продукції виникло по Специфікації № 3 від 19.06.2019 та № 4 від 25.06.2019 з серпня місяця, а по Специфікації № 4 від 14.08.2019 з вересня 2019, задовго до ухвалення вищевказаної Постанови, також слід зазначити, що зміст самої Постанови не стосується надзвичайного стану, а встановлює обмежувальні заходи у зв`язку з введенням карантину, які не стосуються роботи підприємств промисловості.

Питання наслідків невиконання продавцем обов`язку передати приналежності продукції та документи, що стосуються продукції врегульоване ст. 666 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві. Разом з тим, окрім посилання на п.4.1., 4.2. договору поставки № 0018-СН від 15.01.2019 жодних належних чи допустимих доказів неотримання документів, що підтверджують якість продукції, а також встановлення продавцю строків для їх надання, прийняття продукції на відповідальне зберігання, у зв`язку з наведеними обставинами, чи неможливість використання отриманої продукції за призначенням відповідачем до суду не надано.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ) на користь Приватного підприємства "Контранс-Сервіс" (вул. Величковського, 10 кв. 137, м. Львів, 79002, адреса для листування: 79038, м. Львів, вул. Пасічна, 39-В/1, ) 49 323,00 грн. основної заборгованості, 3 467,43 грн. пені, 513,44 грн. 3% річних, 641,20 грн. інфляційних витрат та судовий збір у сумі 2 102,00 грн.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене 27.07.2020

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання

чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В.А.