ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1022/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка Агро", 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66, код 34328899
до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, код 39792822
про визнання права оренди та визнання укладеним договору
за участю представників:

позивача - Крайз О.І., ордер ХВ №000038 від 07.05.2020

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВ "Птахокомплекс "Морозівка Агро" (позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області згідно якої позивач просить суд:

1. Визнати право оренди за Договором оренди земельної ділянки від 15.05.2012, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2014 (номер запису про інше речове право:7865376), що укладений укладений стосовно земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 29,622 га, кадастровий номер :01:000:0360 за позивачем

2. Визнати укладеною Додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 15.05.20212, зареєстрованого 28.11.2014 за №7865376 в редакції викладеній у позовній заяві.

Судові витрати просить стягнути з відповідача.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.04.2020, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.04.2020 було залишено позовну заяву без руху. 23.04.2020 позивач подав до господарського суду Харківської області заяву (вх. № 9593) про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 27.04.2020 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. №11205 від 18.05.2020) в якому проти позову заперечує.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив (вх. № 12262 від 01.06.2020).

В судове засідання відповідач не з`явився.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 13.07.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

15 травня 2012 року між Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області (Ідентифікаційний код юридичної особи: 04059484) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 37010571) було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 29,622 га, кадастровий номер :01:000:0360, розташованої за межами населених пунктів на території Пришибської селищної ради Балаклійського району Харківської області для обслуговування нежитлових об`єктів та ведення товарного сільськогосподарського виробництва (надалі - Договір). Строк дії договору - 49 років.

З 01 січня 2013 року набув чинність Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VІ.

Пунктом 11 частини 1 статті 1 цього Закону внесено зміни до статті 122 Земельного кодексу України та визначено, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15 встановлено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів.

Відповідно до п.п. 13 п. 4 положення про Головне управління Держгеокадастру в області затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, Головне управління Держгеокадастру відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до п.п. 13 п. 4 положення про Головне управління Держгеокадастру в Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року №308, Головне управління Держгеокадастру у Харківської області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Харківської області.

Таким чином, з 01 січня 2013 року права і обов`язки орендодавця за Договором було передано до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області.

Договір було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2014 року. Орендарем було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво», Орендодавцем - Державу в особі Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, що вбачається з доданої до матеріалів справи копії витягу.

25 жовтня 2018 року Протоколом позачергових загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво» було прийнято рішення про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво» шляхом його приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка агро" - позивача.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», приєднанням є припинення одного або декількох товариств з переданням ним (ними) згідно з передавальним актом усього свого майна, всіх прав та обов`язків іншому господарському товариству - правонаступнику.

31 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво» було припинено, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ.

Правонаступником усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво» є Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка агро", що підтверджується статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка агро", передавальним актом, затвердженим Одноособовим рішенням учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво» від 31.05.2019 року, а також витягом з ЄДР (копії додаються).

З 19 червня 2019 року право власності на нерухоме майно, що розташоване на Земельній ділянці, а саме: нежитловий об`єкт загальною площею 44 435,3 м.кв. (адреса: Харківська обл., Балаклійський, с. Покровське, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 202). було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем - ТОВ «ПТАХОКОМПЛЕКС «МОРОЗІВКА АГРО».

З 31 травня 2019 року орендну плату за Договором сплачує ТОВ «ПТАХОКОМПЛЕКС «МОРОЗІВКА АГРО».

Таким чином, з 31 травня 2019 року правонаступником усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво» (в тому числі і прав і обов`язків орендаря за Договором) є позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка агро".

З метою врегулювання відносин землекористування та реєстрації змін до відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо сторони орендаря в Договорі, позивачем було подано до відповідача клопотання № 1-П від 28 січня 2020 року про заміну сторони договору оренди земельної ділянки. У клопотанні позивач просив замінити орендаря за Договором шляхом укладення додаткової угоди до Договору. До клопотання був доданий проект додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 15.05.2012, зареєстрованого 28.11.2014 за № 7865376, у двох примірниках, які підписані з боку нового орендаря - Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка агро".

28 лютого 2020 року Наказом Головного управління Держгеокадастру в Харківській області «про відмову у внесенні змін до договору оренди землі» №4231 -СГ було відмовлено позивачу у внесенні змін до Договору.

Як вбачається, підставою для відмови послугувало те, що Головне управлінням Держгеокадастру в Харківській області укладає нові та переглядає діючі договори оренди землі із встановленням розміру орендної плати 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та строком дії договору у сім років.

Таким чином, Головне управлінням Держгеокадастру в Харківській області відмовив заміннити сторону договору оренди землі без внесення змін до умов договору щодо збільшення розміру орендної плати до 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та щодо зменшення строку договору оренди до 7 років, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», приєднанням є припинення одного або декількох товариств з переданням ним (ними) згідно з передавальним актом усього свого майна, всіх прав та обов`язків іншому господарському товариству - правонаступнику.

Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 4 статті 32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Отже, якщо сторони договору оренди передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування! або реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для внесення змін до умов договору, при настанні таких змін необхідним є внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з умов Договору, а саме розділу «Зміна умов договору і його припинення» Договору, сторони погодили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або припинення договору.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, відповідно до положень законодавства та умов Договору, договір може бути змінений за рішенням суду у разі реорганізації сторони договору шляхом визнання укладеною додаткової угоди про заміну сторони договору на правонаступника.

До такого самого висновку дійшов Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду у Постанові від 08 травня 2018 року (справа №914/2916/16).

Згідно з частиною 1 статі 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Договір оренди земельної ділянки від 15.05.2012 містить усі істотні умови договору оренди землі.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Позивач просить визнати за ним право оренди за Договором, однак не просить внести зміни до його умов.

Верховний суд у Постанові від 08 травня 2018 року у справі № 922/2229/17 дійшов висновку, що настання формальних змін не має наслідком внесення змін або переоформлення договору оренди, тоді як настання матеріальних змін є підставою внесення змін до умов договору оренди або його припинення у разі, якщо сторони погодили таку умову у договорі оренди землі.

З наведеного вбачається, що правонаступництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка агро" за Товариством з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво» не є підставою для внесення змін до умов Договору оренди, однак є підставою заміни сторони орендаря Договору.

Ухилення Відповідача від вчинення відповідних дій на вимогу Позивача без достатніх для цього правових підстав та вимагання від Позивача змінити умови договору оренди (зокрема. збільшити розмір орендної плати до 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та зменшити строк договору оренди до 7 років) як передумови для заміни сторони за договором оренди земельної ділянки не відповідає наведеним нормам законодавства та порушує права Позивача, як правонаступника сторони Договору оренди.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Жодним нормативно-правом актом не передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи мають право вимагати від правонаступника орендаря, який звернувся з заявою про заміну сторони договору оренди земельної ділянки змінювати істотні умови договору оренди, такі як розмір орендної плати, строк дії договору, тощо.

Відповідно до ст. 19 Конституції України та у відповідно до частини 2 статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не с обов`язковим для неї.

Таким чином, вимога відповідача змінити умови договору оренди як передумови для заміни сторони за договором оренди земельної ділянки не відповідає наведеним нормам законодавства та порушує права позивача, як правонаступника сторони Договору оренди.

З урахуванням наведеного, у відповідача відсутні правові підстави для відмови в укладенні додаткової угоди до Договору.

Правонаступництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка агро" за Товариством з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво» є підставою заміни сторони орендаря Договору на правонаступника шляхом укладення додаткової угоди до Договору.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначає, що позивач документально не підтвердив факт невизнання відповідачем за позивачем права оренди.

Як вже зазначалось у позовній заяві, позивачем було подано до відповідача клопотання №1-П від 28 січня 2020 року про заміну сторони договору оренди земельної ділянки від 15 травня 2012 року з метою врегулювання відносин землекористування та реєстрації змін до відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо сторони орендаря в Договорі. До клопотання було додано проект додаткової угоди до договору оренди про заміну орендаря.

Оскільки, відповідач відмовився від укладення додаткової угоди про заміну сторони договору оренди, жодним чином не підтвердив при цьому, чи визнає він позивача орендарем за договором, правовий статус позивача як орендаря за договором залишився невизначеним.

Як зазначив Верховний суд України у Постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 2981цс15, невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності в особи суб`єктивного цивільного права, яке безпосередньо не завдає шкоди суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 1, 3, 15 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа мас суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення.

Відмовивши в укладенні зазначеної додаткової угоди відповідач порушив права позивача на оренду земельної ділянки з огляду на нижченаведене.

31 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Балаклійське птахівництво» було припинено шляхом приєднання до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка агро". (що підтверджується витягом з ЄДР, який міститься в матеріалах справи).

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», приєднанням є припинення одного або декількох товариств з переданням ним (ними) згідно з передавальним актом усього свого майна, всіх прав та обов`язків іншому господарському товариству - правонаступнику.

За передавальним актом до позивача перейшло від ТОВ «Балаклійське птахівництво» право власності на нерухоме майно, а саме: нежитловий об`єкт загальною площею 44 435,3 м.кв. (адреса: Харківська обл., Балаклійський р-н, с. Покровське, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 202), який розташований на земельній ділянці кадастровий номер: :01:000:0360. З 19 червня 2019 року право власності на це нерухоме майно, було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем - ТОВ «ПТАХОКОМПЛЕКС «МОРОЗІВКА АГРО».

Таким чином, з 31 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка агро" набуло права власності на нерухоме майно, а саме: нежитловий об`єкт загальною площею 44 435,3 м.кв. (адреса: Харківська обл., Балаклійський, с. Покровське. реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 202), який розташований на земельній ділянці кадастровий номер: :01:000:0360.

Частиною 2 статті 120 ЗК України, передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про оренду землі», орендар має право приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Таким чином, законом передбачено, що право оренди виникає у орендаря з моменту державної реєстрації права оренди. З метою набуття права оренди на земельну ділянку, позивач звернувся до відповідача з клопотанням про укладення додаткової угоди до договору про заміну орендаря. До клопотання додав проект документу, який є підставою для реєстрації права оренди в реєстрі речових прав на нерухоме майно - проект додаткової угоди про заміну сторони Договору.

Відмовою від укладення зазначеної додаткової угоди відповідач порушив право позивача на оренду земельної ділянки.

Законом встановлено, що правовою підставою для заміни сторони орендаря на іншу особу у договорі оренди землі є набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований на відповідній земельній ділянці, такою особою.

Верховний суд у постанові від 04.07.2019 року у справі №911/2244/18 дійшов наступного висновку: після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці. договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувана, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки. За вказаних обставин слід погодитися із висновками місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення позову про внесення змін до договору оренди в частині зміни сторони у зобов`язанні шляхом викладення преамбули до договору в. редакції запропонованій позивачем.

Отже, законодавство України не передбачає згоду орендодавця на заміну орендаря на іншу особу за договором оренди землі у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований на відповідній земельній ділянці, такою особою. Право оренди землі у особи, яка набула право власності на нерухоме майно, що розташоване на відповідній земельній ділянці, виникає в силу закону. Але в той же час право оренди підлягає обов`язковій державній реєстрації. І з урахуванням цього, сторони мають укласти угоду про заміну сторони для державної реєстрації права оренди земельної ділянки за новим орендарем (правонаступником).

У своєму відзиві відповідач зазначає, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за згодою сторін. При цьому наводить положення, які регулюють порядок укладення договору оренди землі та порядок поновлення договору оренди землі після його припинення.

Дійсно, відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Але, як вбачається з обставин спору, позивач не має та не мав наміру вносити зміни до умов договору.

Проект додаткової угоди про заміну сторони Договору, який позивач направив відповідачу, передбачав виключно заміну сторону договору. Зміни будь-яких умов Договору проект додаткової угоди не передбачав.

Заміна сторони договору оренди не є зміною його умов.

Таким чином, пропозиція позивача укласти додаткову угоду про заміну сторони Договору оренд землі не є пропозицією змінити умови договору оренди землі. А отже відмова відповідача на пропозицію позивача укласти зазначену додаткову угоду не відповідає нормам законодавства та порушує права позивача.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Також, суд, в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, вважає за необхідне надати позивачу 5-денний строк для подання до суду доказів понесення інших судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати право оренди за Договором оренди земельної ділянки від 15.05.2012, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2014 (номер запису про інше речове право:7865376), що укладений стосовно земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 29,622 га, кадастровий номер :01:000:0360 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка Агро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66, код 34328899).

Визнати укладеною Додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 15.05.20212, зареєстрованого 28.11.2014 за №7865376 в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 15.05.2012, зареєстрованого 28.11.2014 за № 7865376

(далі -Договір)

м. ___________________ «____ » _____________ 2020 р.

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ

(Ідентифікаційний код юридичної особи 39792822, місцезнаходження: 61145, Харківська обл.. місто Харків, вулиця Космічна, будинок 21, 8-9 поверх), в особі виконуючого обов`язки начальника Саранчі Василя Івановича, який діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Держгеокадастру України від 17.11.2016 № 308 та, який надалі іменуються як «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», з однієї сторони, та

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПТАХОКОМПЛЕКС «МОРОЗІВКА АГРО» (Ідентифікаційний код юридичної особи 34328899, місцезнаходження: 61002, Харківська обл., м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66), в особі директора Балобан Тетяни Володимирівни, яка діє на підставі Статуту, надалі іменуються як «ОРЕНДАР», з іншої сторони, у зв`язку з реорганізацією ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАЛАКЛІЙСЬКЕ ПТАХІВНИЦТВО» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 37010571) попереднього орендаря за Договором, шляхом приєднання до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПТАХОКОМПЛЕКС «МОРОЗІВКА АГРО» та правонаступництвом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПТАХОКОМПЛЕКС «МОРОЗІВКА АГРО» усіх прав та обов`язків ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАЛАКЛІЙСЬКЕ ПТАХІВНИЦТВО» за Договором, ОРЕНДОДАВЕЦЬ і ОРЕНДАР, на підставі статей 15-1, 93, 122 Земельного кодексу України, глави 53 Цивільного кодексу України, статті 104 Цивільного кодексу України, статті 50 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» дійшли згоди про наступне:

1. Замінити сторону орендаря за Договором оренди земельної ділянки від 15.05.2012, зареєстрованого 28.11.2014 за № 7865376 з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАЛАКЛІЙСЬКЕ ПТАХІВНИЦТВО» на правонаступника - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПТАХОКОМПЛЕКС «МОРОЗІВКА АГРО».

2. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 15.05.2012 зареєстрованого 28.11.2014 за № 7865376.

3. Ця Угода укладена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, перший з яких знаходяться в ОРЕНДОДАВЦЯ, другий - в ОРЕНДАРЯ.

Орендодавець

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ

Ідентифікаційний код юридичної особи 39792822 місце знаходження: 61145, Харківська обл., місто Харків, вулиця Космічна, будинок 21, 8-9 поверх

виконуючий обов`язки начальника:

__________________ В.І. Саранча

Орендар

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПТАХОКОМПЛЕКС «МОРОЗІВКА АГРО»

Ідентифікаційний код юридичної особи 34328899 місцезнаходження: 61002, Харківська обл., м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66

директор:

______________Т.В. Балобан».

Витрати позивача по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, код 39792822) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка Агро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66, код 34328899) - 4 204,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Встановити позивачу 5 днів з дня проголошення рішення на подання доказів понесення судових витрат.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка Агро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66, код 34328899).

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, код 39792822).

Повне рішення складено "20" липня 2020 р.

Суддя С.А. Прохоров