ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

04.08.2020м. ДніпроСправа № 904/4110/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Будьонної Оксани Борисівни, м. Полтава

до Селянського (фермерського) господарства "ВЕСЕЛА ДОЛИНА", с. Семенівка, Томаківский район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 1 389 000 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Будьонна Оксана Борисівна звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Селянського (фермерського) господарства "ВЕСЕЛА ДОЛИНА" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість згідно договору №23/10 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 23.10.2019 у розмірі 1 389 000 грн та судовий збір у розмірі 20 835 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору № 23/10 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 23.10.2019 в частині своєчасного повернення грошових коштів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою позивач подав до господарського суду Дніпропетровської області заяву про забезпечення позову. Позивач просить накласти арешт на грошові кошти Селянського (фермерського) господарства "Весела долина" у розмірі 1 389 000 грн, що містяться на рахунках, які будуть виявлені державним виконавцем та/або приватним виконавцем у процесі виконання ухвали про забезпечення позову.

Позивач вказує на те, що в нього є всі підстави вважати, що невжиття заходу щодо забезпечення даного позову у межах позовних вимог зробить неможливим виконання рішення господарського суду, а також не носить збалансованості інтересів сторін спору. При цьому позивач посилається на судові справи, в яких СФГ "Весела долина" є відповідачем у зв`язку з власними порушеннями ним перед різними кредиторами відповідних зобов`язань.

Розглянувши заяву Будьонної Оксани Борисівни , суд зазначає таке.

Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних справ або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За приписами частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що невжиття таких заходів забезпечення позову, про які просить позивач, істотно ускладнить та/або унеможливить виконання рішення суду у цій справі у випадку ухвалення такого рішення на користь позивача.

Наявність судових спорів у яких Селянське (фермерське) господарство є відповідачем однозначно не вказує на те, що відповідач буде ухилятися від виконання судового рішення. Укладання мирових угод у зазначених судових справах навпаки може свідчити про намір відповідача виконати свої зобов`язання.

Зі змісту поданої заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача, якими мотивовано забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях. Саме лише невиконання відповідачем зобов`язань не може бути підставою для забезпечення позову та потребує доведення під час розгляду справи. В будь-якому випадку, для забезпечення позову, обставини, на які посилається позивач повинні бути підтверджені доказами.

З огляду на вищенаведене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви Будьонної Оксани Борисівни про забезпечення позову.

Згідно з приписами частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Будьонної Оксани Борисівни про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 04.08.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Я.С. Золотарьова