ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"23" липня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2085/20

Господарський суд Київської області у складі судді О.В. Конюх, розглянувши заяву від 21.07.2020 товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральних порошків «Про-Мікс» (08304, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, буд. 21, офіс 19, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗМП-1» (08500, Київська обл., м. Фастів, ПРОМВУЗОЛ, ) заборгованості за договором поставки №12-2/09-19 від 12.09.2019 в сумі 102 489,38 грн., витрат на сплату судового збору 210,20 грн. та витрат професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральних порошків «Про-Мікс» звернулось до господарського суду Київської області із заявою від 21.07.2020 про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗМП-1» за договором поставки №12-2/09-19 від 12.09.2019 заборгованості в сумі 102 489,38 грн.

Обґрунтовуючи подану заяву, представник ТОВ «Завод мінеральних порошків «Про-Мікс» посилається на те, що 12.09.2019 між заявником та ТОВ «ЗМП-1» було укладено договір поставки №12-2/09-19, відповідно до умов якого ТОВ «Завод мінеральних порошків «Про-Мікс» (постачальник) зобов`язується поставити у власність ТОВ «ЗМП-1» (покупець) порошок мінеральний для асфальтобетонних сумішей МП І., а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію. Поставки від 05.10.2019 та 19.10.2019, щодо яких наявні видаткові накладні №594 від 05.10.2019 на суму 38 267,87 грн. та №641 від 19.10.2019 на суму 40 498,73 грн., покупець не оплатив відповідно до специфікації №1 від 12.09.2020, п.2 якої визначено, що розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 3-х банківських днів з моменту поставки товару.

Додатково, ТОВ «Завод мінеральних порошків «Про-Мікс» заявлено вимоги щодо стягнення пені, яка передбачена п.5.2 договору, відповідно до якого за прострочення оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення; штрафні санкції, передбачені п.5.3 договору, відповідно до якого покупцем сплачується неустойка в розмірі 20% річних, за отриманий та неоплачений у строк товар. Також заявник просить суд стягнути з боржника відповідно до пункту 5.8 договору неустойку у розмірі 5% за прострочення оплати продукції понад 3 банківських дні від вартості товару згідно специфікації.

Також заявник нарахував відповідно до ст. 625 ГПК України інфляційні втрати в сумі 2441,84 грн.

Крім того, просить стягнути з боржника судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив таке.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Із тексту заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що до заявлених вимог до боржника заявник включив:

78766,60 грн. основного боргу;

12 589,29 грн. пені;

2441,84 грн. інфляційних втрат;

15 753,32 грн. неустойки 20% від суми боргу;

3938,33 грн. неустойки 5% від суми боргу; що в сумі складає 113 489,38 грн., а не 102489,38 грн., як зазначено у прохальній частині заяви.

З яких саме сум складається заявлена сума заборгованості 102489,38 грн., заявником не зазначено.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 22.07.2020, керівником ТОВ «ЗМП-1» є ОСОБА_1 , підписантом - ОСОБА_3. Разом із тим, при дослідженні договору поставки, специфікації до договору, накладних, суд встановив, що договір та первинна документація до договору підписана ОСОБА_2. Доказів повноважень ОСОБА_2 на укладення договорів та отримання товару від імені ТОВ «ЗМП-1» суду не подано.

Крім того, заявник нараховує відповідно до пункту 5.3 договору неустойку в розмірі 20% від суми боргу, однак відповідно до пункту 5.3 договору передбачено сплату 20% річних, а не 20% від суми боргу.

Наведене свідчить про те, що з поданої ТОВ «Завод мінеральних порошків «Про-Мікс» заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, що є підставою для відмови у видачі судового наказу відповідно до пункту 8 частини 1 ст. 152 ГПК України.

Додатково, суд в порядку частини 2 ст. 12 ГПК України вказує заявнику, що стягнення заборгованості в даному випадку не відповідає ознакам безспірності. Розмір заборгованості, порядок її сплати, порядок та строки нарахування штрафних санкцій мають встановлюватись у позовному провадженні за участі обох сторін.

Відповідно до частини 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім того, суд доводить до відома заявника, що відповідно до ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 12, 147, 148, пунктом 8 частини першої ст.152,ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральних порошків «Про-Мікс» у задоволенні заяви від 21.07.2020 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗМП-1» (08500, Київська обл., м. Фастів, ПРОМВУЗОЛ, ) заборгованості за договором поставки №12-2/09-19 від 12.09.2019 в сумі 102 489,38 грн., витрат на сплату судового збору 210,20 грн. та витрат професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн.

Ухвала підписана 23.07.2020, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (частина 2 ст. 235 ГПК України) та може бути оскаржена в апеляційному порядку в строк, встановлений ч. 1 ст. 256, пунктом 4 розділу Х Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх