ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1789/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

за участю представників:

від позивача - Петров В-П.С. - довіреність:

від відповідача - не з`явився

розглянувши у судовому засіданні справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство „НІБУЛОН" (54002, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 1; )

До відповідача: Акціонерного товариства „Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі регіональної філії „Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; )

Про стягнення 21058,92 грн.

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство „НІБУЛОН" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі регіональної філії „Одеська залізниця" про стягнення 21058,92 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства „НІБУЛОН" направлено на стягнення з Акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі регіональної філії „Одеська залізниця" 21058,92 грн. у якості відшкодування збитків, завданих нестачею вантажу.

23.06.2020 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідач надав відзив на позов від 20.07.2020р. за вх. №ГСОО 18875/20, згідно якого позовні вимоги не визнає .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти обставин викладених у відзиві заперечував усно.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

У серпні 2019року Акціонерним товариством „Українська залізниця" (Відповідач по справі) у вагонах № 95932174, 95932182 здійснювалось перевезення вантажу (пшениця), вантажовідправником та вантажоодержувачем якого був Позивач по справі - Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН", що підтверджується копією залізничної накладної № 34515486 від 08.08.2019 року.

Позов ґрунтується на тому, що під час переважування вказаних вагонів по масі брутто було виявлено ознаки недостачі вантажу, а саме: виявлено ознаки нестачі вантажу у вагоні №95932174 у розмірі 3500 кг, у вагоні №95932182 - 1200 кг, що підтверджується комерційними актами №415207/69 від 21.08.2019р., №415207/70 від 21.08.2019р.

Тому, посилаючись на довідку від 13.02.2020 № 2485/5-20/27 та п. 7 Правил заявлення та розгляду претензій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334 та п. 27 Правил видачі вантажів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, позивач просить суд стягнути розраховані ним 21058,92грн. в якості відшкодування збитків завданих нестачею вантажу.

Відповідач не погоджуючись з позовом зазначив у відповіді на позовну заяву, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки нестача вантажу сталася не з вини Відповідача, а в наслідок обставин, які залізниця не могла запобігти та усунення яких від неї не залежало.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що матеріали справи містять низьку належних та допустимих доказів факту видачі вантажу у розмірі меншому, аніж його було передано до перевезення, а доказів відсутності вини перевізника Відповідачем не надано.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до залізничної накладної № 34515486 від 08.08.2019, вантажовідправником та вантажоодержувачем в одній особі є товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» (далі - ТОВ СП «Н1БУЛОН», Позивач), був відвантажений насипом вантаж (пшениця), у вагонах №95932174 та №95932182.

21.08.2019 станцією Миколаїв-Вантажний було складено комерційні акти №415207/69 та №415207/70, яким було встановлено нестачу вантажу у розмірі 3500 кг та 1200 кг відповідно.

У обох комерційних актах зазначено, що в обох вагонах з двох ЗПП відправника наявна лише по одній пломбі. Ще по одній свинцевій пломбі накладено станцією Миколаїв.

Крім того, у комерційних актах зазначено про наявність поглиблень, які характерні для стікаючого вантажу.

В результаті комісійного переважування вантажу у вагоні №95932174 було встановлено нестачу вантажу у розмірі 3500 кг., а у вагоні №95932182 - 1200 кг.

Нестача вантажу у вказаному розмірі також підтверджується і актами переважування від 21.08.2019, здійсненого вантажоодержувачем - ГОВ СП «НІБУЛОН».

Пунктом 9 Правил складання актів встановлено, що у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Відповідно до комерційного акту 415207/69 (розділ Д) фактично виявилось: вантаж - пшениця, вага брутто - 90600 кг, тара перевірена - 23700 кг, нетто - 66900 кг, що на 3500 кг менше документа. Вагон прибув за справним 1 ЗПП відправника на штурвалі верхніх завантажувальних люках ЗПП № Ж446341, з лівого боку по ходу поїзда на штурвалі нижніх розвантажувальних люках відсутній ЗПП № Ж446343, у наявності справна свінцева пломба № К/З А-097 ст. Миколаїв Од. залі При розкриті 3-го та 4-го завантажувальних люків мається поглиблення довжиною 2500 мм, глибиною 1000 мм, шириною 2000 мм, при розкритті 5-го завантажувального люка мається поглиблення довжиною 1000 мм. глибиною 300 мм, шириною 1000 мм. Вагон виявився технічно справний згідно тех. акта № 68 від 21.08.2019, у комерційному відношенні згідно АЗФ № 12269 від 19.08.2019 ст. Миколаїв Од. зал.

Відповідно до комерційного акту 415207/70 (розділ Д) фактично виявилось: вантаж - пшениця, вага брутто - 92850 кг, тара перевірена 23650 кг, нетто - 69200 кг, що на 1200 кг менше документа. Вагон прибув за справним 1 ЗПГІ відправника на штурвалі верхніх завантажувальних люках ЗПП № Ж446339, з лівого боку по ходу поїзда на штурвалі нижніх розвантажувальних люках відсутній ЗПП № Ж446344, у наявності справна свінцева пломба № К/3 А-096 ст. Миколаїв Од. зал. При розкритті 2-го та 3-го завантажувальних люків мається поглиблення довжиною 1500 мм, глибиною 500 мм, шириною 2000 мм. Вагон виявився технічно справний згідно тех. акта № 69 від 21.08.2019 (копія додається), у комерційному відношенні згідно АЗФ № 12268 від 19.08.2019 ст. Миколаїв Од. зал.

Вищевказаними комерційними актами встановлено невідповідність маси вантажу в вагоні № 95932174 у розмірі 3500 кг, в вагоні № 95932182 у розмірі 1200 кг, порівняно з даними, які зазначені у залізничній накладній.

З огляду на викладене, суд зазначає, що вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень. Факт прибуття вантажу з однією пломбою іншою, ніж була накладена вантажовідправником свідчить про можливість доступу до вантажу у процесі його перевезення, а відтак нестача вантажу у даному випадку виникла саме з вини залізниці.

Частиною 1 статті 909 ЦК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до статті 924 ЦК України - перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Як встановлено частиною 2 статті 908 ЦК України - загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України, вартість вантажу визначається на підставі документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Таким чином, чинне законодавство України не встановлює певного (допустимого) виду письмових доказів, за допомогою яких може підтверджуватись вартість вантажу при його перевезенні залізницею, а ст. 115 Статуту залізниць України встановлює лише вимоги до такого роду документів, а саме: документ повинен бути складений відправником, підтверджувати кількість та вартість відправленого вантажу.

Як зазначено у п. 2.7 роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", вартість вантажу визначається, серед іншого, на підставі довідки вантажовідправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

Отже, з урахуванням викладеного, дійсна вартість вантажу може встановлюватись на підставі довідки вантажовідправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

Згідно з довідкою від 13.02.2020 №2485/5-20/27, виданою вантажовідправником ТОВ СП «НІБУЛОН» (зазначений у п. 1 залізничної накладної № 34515486 від 08.08.2019), вартість однієї тони вантажу відправленого у вагонах № 95932174 та №95932182 складає 5 270 (п`ять тисяч двісті сімдесят) грн. (у т. ч. ПДВ).

Відповідно до п. 7. Правил заявлення та розгляду претензій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, розрахунок суми претензії про недостачу вантажу складається з урахуванням норми природної втрати маси вантажу при перевезенні, якщо вона встановлена даного вантажу, та граничного розходження визначення маси вантажу.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, визначено, що сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто для ріпака (інші вантажі) становить 0,5%. Норма недостачі (природної втрати) для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки визначаються від маси нетто.

(3500 кг- 70 400 кг / 100% * 0,5%) * 5,270,тис. грн. = 16 589,96 грн.

(1200 кг - 70 400 кг / 100% * 0,5%) * 5,270 тис. грн. = 4 468,96 грн.

Таким чином, загальна вартість нестачі згідно з наведеним розрахунком у вагонах № 95932174 та №95932182 становить 21058,92 грн.

Щодо позиції, викладеною у відзиві, суд звертає увагу на таке.

Будь-яких зауважень щодо маси вантажу з боку перевізника при прийняті вантажу до перевезення та укладанні договору перевезення (накладної) не було, відповідні докази відсутні та Відповідачем не надані.

Також, Відповідачем не надано і доказів невірного визначення маси вантажу при навантаженні вантажу у відповідні вагони.

До того ж, статтею 24 Статуту залізниць України передбачено право залізниці перевіряти кількість та масу переданого до перевезення вантажу.

Згідно ст. 37 Статуту залізниць України маса вантажів визначається відправником, а ст. 122 Статуту передбачена відповідальність відправника за невірно визначену масу вантажу.

Проте, належних доказів в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, щодо застосування Відповідачем стягнень передбачених вищевказаною нормою не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами ані факту недовантаження вантажу за спірною накладною, ані невірного зазначення у накладній маси вантажу.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, вагони.

Відповідно до п. 11 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 при передаванні завантажених вагонів і контейнерів сторони зобов`язані зовнішнім оглядом пересвідчитись у справності кузова вагона (контейнера), наявності та цілісності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (ЗПП), відповідності відтиску на них даним, зазначеним у перевізних документах.

Жодних зауважень щодо технічного стану з боку перевізника під час прийняття завантажених вагонах до перевезення не було, докази зворотного відсутні та Відповідачем до відзиву не надані.

Вказане свідчить про вжиття вантажовідправником всіх необхідних заходів для збереження вантажу, під час його перевезення, як це передбачено вимогами чинного законодавства, а відповідні вагони на станції відправлення були у технічно справному стані.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з покладанням на відповідача витрат по судовому збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ „Українська Залізниця" (65012, м.Одеса, вул..Пантелеймонівська, 198, код 40081200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" (54002, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 1, ) 21058,92 грн. (двадцять одна тисяча п`ятдесят вісім грн. 92 коп. збитків, завданих нестачею вантажу та 2102грн. (дві тисячі сто дві грн.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 27 липня 2020 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов