УХВАЛА

03 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 925/939/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр знань",

на рішення Господарського суду Черкаської області

(суддя - Кучеренко О.І.)

від 14.11.2019,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Євсіков О.О., судді - Попікова О.В., Корсак В.А.)

від 01.07.2020,

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Бондаря Дмитра Миколайовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр знань", Підприємства "Управління справами Товариства "Знання" України"

про стягнення 76 892,86 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.11.2019 у справі №925/939/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Центр знань» на користь ФОП Бондаря Дмитра Миколайовича 24000,00 грн заборгованості, 3875,51 грн пені, 48000,00 грн штрафу, 480,98 грн інфляційних втрат, 388,60 грн три відсотки річних та 1921,00 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

27.07.2020 ТОВ "Центр знань" звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 у справі №925/939/19.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у цій справі є стягнення 76 892,86 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору з розробки документації із землеустрою №1 від 03.09.2018 в частині оплати виконаних робіт, що значно менше, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 (210 200,00 грн), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа №925/939/19 є малозначною. Подана касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Необхідність відкриття касаційного провадження у малозначній справі скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувані судові рішення становлять значний суспільний інтерес та мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки сам лише факт наявності акта приймання - передачі не свідчить про безумовне виконання стороною умов договору і повинен розглядатися в сукупності з положеннями договору та нормами Закону.

Розглянувши наведені відповідачем доводи в обґрунтування наявності правових підстав для розгляду цієї справи у касаційному порядку, Суд вважає їх необґрунтованими. По суті всі доводи скаржника зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи та в цілому до заперечення результату розгляду справи місцевим та апеляційним господарським судом. Твердження заявника, що рішення суду за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики є безпідставними, оскільки у поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи.

Щодо доводів скаржника, що справа становить значний суспільний інтерес, то суд зазначає, що незгода із рішенням суду попередьої інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь відповідача є звичайним передбаченим процесом.

Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судом апеляційної інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного та відсутністю вагомих аргументів заявника на підтвердження його доводів щодо наявності підстав, що підпадають під дію підпунктів а), в) пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Центр знань" рішення Господарського суду Черкаської області від 14.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 у справі №925/939/19, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною 5 статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини 3 статті 287, статтею 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №925/939/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр знань" на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр знань" на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 у справі №925/939/19 надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді Н. Губенко

І. Кондратова