ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

23.07.2020м. ДніпроСправа № 904/11028/15

за позовом Фізичної особи-підприємця Петренко Валерія Миколайовича, с. Бережинка Кіровоградської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" (53042, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Шевченка, 36, ідентифікаційний код юридичної особи 19096149)

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

Без участі (виклику) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді господарського суду Дніпропетровської області (суддя ОСОБА_1) перебуває справа №904/11028/15 за заявою Фізичної особи-підприємця Петренко Валерія Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" (53042, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Шевченка, 36, ідентифікаційний код юридичної особи 19096149) про визнання банкрутом.

15.07.2020 до відділу канцелярії суду від директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Артур" Меркулова Б.О. надійшла заява б/н від 10.07.2020 (вх. № 31990/20 від 15.07.20) про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду справи №904/11028/15.

Здійснивши розгляд зазначеної заяви, суд (у складі судді ОСОБА_1) зробив висновок про її необґрунтованість. Внаслідок чого, ухвалою суду від 22.07.2020 справу передано для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2020 №756 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи №904/11028/15 для вирішення питання про відвід судді ОСОБА_1

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 22.07.2020 справу №904/11028/15 передано судді Первушину Ю.Ю. для розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_1

За загальним правилом, встановленим пунктом 8 статті 39 ГПК України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. Проте за ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З огляду на те, що заяву про відвід викладено письмово, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання з метою вирішення питання щодо заявленого відводу.

Дослідивши заяву про відвід судді ОСОБА_1, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Заяву про відвід судді Заявник обґрунтовує тим, що суддя ОСОБА_1 грубо порушила правила підсудності, передавши справу №904/11028/15(904/2856/20) за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "МіК до відповідача-1: Прокуратури Дніпропетровської області, відповідача-2: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідача-3: Державної казначейської служби України, за участю третьої особи -1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "В.К. Натхнення", третьої особи -2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Артур", третьої особи - 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:- Компанія P.B. Tromp Holding B.V., третьої особи -4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Первинна профспілкова організація Всеукраїнської спілки "Захист справедливості" працівників Товариства з обмеженої відповідальністю "МІК" про стягнення шкоди, завданої незаконною бездіяльністю посадових осіб органів державної влади за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва, в зв`язку з тим, що відповідачем за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК", визначено, зокрема, Державну казначейську службу України, ґрунтується на неправильному трактуванні нею співвідношення норм ГПК України і Кодексу банкрутства у справах про банкрутство та помилковому застосуванні правил усунення конкуренції між статтями нормативно-правового акту загального характеру і статтями нормативно-правового акту спеціальної дії. Кредитор вважає, що суддя ОСОБА_1 фактично руйнує можливість комплексного і всебічного розгляду справи №904/11028/15 про банкрутство Боржника, суперечить завданням господарського судочинства та завдає непоправної шкоди процесуальному становищу боржника і його кредиторів, викликає обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_1, її здатності здійснювати належний судовий контроль у справі №904/11028/15 про банкрутство Боржника.

Додатковим доказом упередженості та необ`єктивності судді Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 на думку заявника є її процесуальні дії щодо майнового спору за участю TOВ "МІК", а саме справи № 904/11028/15(904/2955/20) за позовною заявою ТОВ "МІК" до Господарського суду Дніпропетровської області і Вищої ради правосуддя про визнання інформації недостовірною, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

На думку директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Артур" Меркулов О.Б. справа №904/11028/15(904/2955/20) як і справа №904/11028/15(904/2856/20), відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу банкрутства належала до виключної юрисдикції Господарського суду Дніпропетровської області і підлягала розгляду в межах справи №904/11028/15 про банкрутство ТОВ "МІК''. Проте суддя Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 прийняла справу №904/11028/15(904/2955/20) до свого провадження та дозволила своєю бездіяльність передати цю справу до Центрального апеляційного господарського суду, який своєю ухвалою, що не підлягає касаційному оскарженню, передав матеріали справи №904/11028/15(904/2955/20) для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Зазначені факти, на думку заявника, викликають сумнів стосовно неупередженості судді ОСОБА_1, що згідно зі статтею 35 ГПК України є підставою для відводу судді.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Щодо поданої заяви про відвід, суд зазначає наступне.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2016 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5).

Стаття 35 ГПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (частина 2 статті 35 ГПК України).

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 3 статті 35 ГПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (п. 50).

Слід зазначити, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (статей 126, 129 Конституції України).

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Артур" заява про відвід за своєю суттю зводиться до його незгоди з процесуальною діяльністю суду при розгляді даної справи.

Частиною 4 статті 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Таким чином, твердження заявника покладені в основу обґрунтування заяви про відвід обставини не є підставами для відводу судді у розумінні статей 35, 36 ГПК України, оскільки згідно вимог чинного законодавства, відвід повинен бути вмотивованим.

Суд звертає увагу Заявника, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості такого судді. При цьому незгода з процесуальною діяльністю суду до таких обставин не може належати, адже в такому випадку будь-яка сторона в будь-якій справі зможе в такий спосіб змінювати суддю у своїй справі.

Враховуючи те, що із поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Артур" заяви про відвід судді не вбачається жодних належних та переконливих доказів в підтвердження обставин, які свідчать про упередженість судді ОСОБА_1 при розгляді справи №904/11028/15, а також не представлено доказів наявності обставин передбачених статтею 35 ГПК України, суд дійшов висновку у задоволенні заяви про відвід судді відмовити.

Частиною 11 статті 39 ГПК України передбачено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Артур" б/н від 10.07.2020 (вх. № 31990/20 від 15.07.20) про відвід судді ОСОБА_1 у справі 904/11028/15 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 23.07.2020 та оскарженню окремо від рішення суду не допускається.

Суддя Ю.Ю. Первушин