Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/723/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овручліспром"

про стягнення 21 161,39 грн

Процесуальні дії по справі.

Дочірнє підприємство "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овручліспром" про стягнення 21161,39грн заборгованості за поставлений товар, 309,41грн 3% річних та 402,06грн інфляційних.

Ухвалою від 30.06.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті суд призначив на 30.07.2020.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання умов укладеного договору № 24 від 02.01.2020 відповідачу 16.01.2020 поставлено товар на загальну суму 37388,99 грн.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором № 24 від 02.01.2020, отриманий від позивача товар, оплатив частково, внаслідок чого на момент звернення до суду у відповідача існує прострочена заборгованість в розмірі 21161,39грн.

У зв`язку з невиконням зобов`язань щодо оплати поставленого товару , позивач звернувся до відповідача з претензією № 406 від 20.05.2020, в якій виклав з вимогу оплатити заборгованість в розмірі 21161,39 грн.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі ст. 625 ЦК України заявилено до стягнення з відповідача 309,41грн 3% річних та 402,06грн інфляційних.

Учасники справи повноважних представників в судове засідання не направили. Про причини неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду сторони повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується витягами з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" про відстеження поштових направлень за номерами відправлення 936 (позивачу) та 944 (відповідачу).

В порядку ст. 165 ГПК України відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Заяв та клопотань процесуального характеру від відповідача на час розгляду справи до суду також не надходило.

Згідно ч.9. ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки явка сторін не визнавалась обов`язковою, сторони належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, суд вважає за можливе вирішити спір по суті.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні від 30.07.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

02.01.2020 ДП „Словечанський лісгосп АПК" ( продавець, позивач) та ТОВ "Овручліспром" укладений договір № 24 на поставку лісоматеріалів круглих (а.с 10-12)

Відповідно до п. 1 договору, продавець зобов`язується поставити лісоматеріали круглі, а покупець зобов`язується прийнятті товар та оплатити його на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору, найменування/асортимент товару: згідно товарно-транспортних накладних або протоколу погодження ціни.

За умовами п. 2.3 договору, загальна сума договору та кількість товару становить/відповідає сумі (грн) поставленого товару та загальній кількості (м3) поставленого товару за всіма ТТН за весь період дії даного договору.

У п.4.1. договору сторони погодили, що оплата за лісоматеріали проводиться покупцем па умовах 100% попередньої оплати за кожну заявлену партію Товару. У разі поставки товару без попередньої оплати покупець повинен сплатити/перерахувати кошти продавцю за поставлений товар протягом 5 календарних днів здати підписання товарно-транспортної накладної.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 37388,99грн, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 049027 від 16.01.2020 , що міститься в матеріалах справи (а.с. 13).

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг у строк, встановлений договором виконав частково, здійснивши оплату на загальну суму 20000,00грн. (27.02.2020 в сумі 10000,00грн та 06.03.2020 в сумі 10000,00грн.)

За поясненнями позивача частину оплати, здійсненої 27.02.2020 позивач зарахував в рахунок погашення раніше виниклої заборгованості в розмірі 3772,40грн. Вказазний факт сторони погодили та відобразили у акті звірки взаєморозрахунків станом на 20.05.2020.

Таким чином, за даними позивача, на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 21161,39грн.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором нарахував до стягнення з відповідача 309,41грн 3% річних та 402,06грн інфляційних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору № 24 на поставку лісоматеріалів круглих від 02.01.2020, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Так, судом встановлено факт виконання зобов`язань з боку позивача щодо поставки відповідачу товару на загальну суму 37388,99грн, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 049027 від 16.01.2020 (а.с. 13).

Факт виконання позивачем свого зобов`язання щодо поставки товару вказує на необхідність виконання відповідачем обов`язку щодо оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 2.2 договору сторони погодили, що оплата за лісоматеріали проводиться покупцем па умовах 100% попередньої оплати за кожну заявлену партію Товару. У разі поставки товару без попередньої оплати покупець повинен сплатити/перерахувати кошти продавцю за поставлений товар протягом 5 календарних днів здати підписання товарно-транспортної накладної.

Отже, виходячи з умов договору, остаточний розрахунок за поставлений товар згідно товарно-транспортної накладної № 049027 від 16.01.2020 на загальну суму 37388,99грн відповідач мав здійснити до 21.01.2020.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг у строк, встановлений договором не виконав.

У подальшому відповідач частково оплатив отриманий від позивача товар, а саме 27.02.2020 в сумі 10000,00грн та 06.03.2020 в сумі 10000,00грн.

Частину оплати, здійсненої 27.02.2020 позивач зарахував в рахунок погашення раніше виниклої заборгованості в розмірі 3772,40грн. Даний факт сторони погодили та відобразили у акті звірки взаєморозрахунків станом на 20.05.2020 (а.с 33).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що у відповідача станом на день звернення до суду та на день розгляду справи в суді існує прострочення в оплаті отриманого від позивача товару на загальну суму 21 161,39грн.

Доказів погашення відповідачем заборгованості перед позивачем у заявленій сумі матеріали справи не містять.

За нормами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 21161,39грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 309,41грн 3% річних та 402,06грн інфляційних суд зауважує наступне.

Приписами статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача (а.с. 9) 3% річних нараховані з 22.01.2020 по 26.07.2020 на суму простроченої заборгованості 37388,99грн, з 27.02.2020по 05.03.2020 на суму заборгованості 31161,39грн. та з 06.03.2020 по 16.06.2020 на суму заборгованості 21161,39грн, які в загальному розмірі склали309,41грн.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних, суд встановив, що розрахунок позивача є обґрунтованим та арифметично вірним.

За викладеного вимога позивача про стягнення 3% річних є правомірною та підлягає задоволенню в сумі 309,41грн.

Інфляційні нарахування позивач здійснив за період березень-травень 2020 року на суму на суму заборгованості 21161,39грн, які склали 402,06грн .

Перевіривши правильність нарахування інфляційних, суд встановив, що розрахунок позивача є обґрунтованим та арифметично вірним, отже вимога позивача є правомірною та підлягає задоволенню у сумі 402,06грн.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову на загальну суму 21872,86 грн, з яких: 21161,39грн - заборгованість за поставлений товар, 309,41 грн - 3% річних, 402,06 грн - інфляційні.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Овручліспром" (11102, Житомирська область, м.Овруч, вул. Героїв Майдану (Сабурова)1, )

на користь Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (11122, Житомирська область, Овруцький район, с.Словечне, вул.Поліська, буд.22, )

- 21161,39 грн - заборгованість за поставлений товар;

- 309,41грн - 3% річних;

- 402,06грн - інфляційні;

- 2102,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 31.07.20

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- у справу

2,3- сторонам (рек.)