ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2020 р. Справа№ 910/16631/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Попікової О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Кульчицька І.А.,

представників сторін:

позивача: Нагорний О.К.,

відповідача: Андраш А.О., Семеній О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Фарм-8"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 (повний текст складено 05.03.2020)

у справі № 910/16631/19 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс ЛІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Фарм-8",

про стягнення 582.501,27 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/16631/19 позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Фарм-8" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс ЛІ" 475.000,00 грн заборгованості; 91.434,01 грн пені; 15.978,49 грн 3% річних, 8.736,19 грн судового збору. У задоволенні позовної вимоги про стягнення 88,77 грн 3% річних відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що спірна заборгованість у задоволеному судом розмірі підтверджується матеріалами справи, а доказів її сплати відповідач не надав.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ТОВ "Солар Фарм-8" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2020 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Солар Фарм-8" пропущений строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Фарм-8" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/16631/19; зупинено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/16631/19; розгляд справи призначено на 18.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Фарм-8" від 18.05.2020 про зупинення провадження у справі, відкладено судове засідання на 10.06.2020.

У судовому засіданні 10.06.2020 оголошувалась перерва до 08.07.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 розгляд справи відкладений на 22.07.2020.

Вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що саме позивач порушив умови договору (затримав виконання робіт від 40 до 93 днів), а таке порушення, у свою чергу, є підставою для зупинення виконання зустрічного зобов`язання відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначив, що рішення місцевого суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права і просив залишити вказане рішення без змін.

У судовому засіданні 22.07.2020 представники відповідача надали усні пояснення у справі, відповіли на запитання суду, просили задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, 21.11.2018 ТОВ "Лекс ЛІ" (підрядник) і ТОВ "Солар Фарм-8" (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик і власними силами виконати комплекс робіт з розроблення, погодження та затвердження документації із землеустрою, державної реєстрації земельних ділянок, державної реєстрації прав на земельні ділянки для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування сонячної електричної станції (СЕС "Бандурівська") із під`їзними шляхами за межами населених пунктів на території Бандурівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (абзац першим розміру 1 Договору);

- замовник зобов`язується прийняти виконану підрядником роботу та оплатити її в порядку, передбаченому Договором (пункт 1.1 Договору);

- види і склад робіт визначаються в Технічному завданні на виконання робіт (далі - завдання), яке є невід`ємною частиною Договору (Додаток №1) (пункт 1.2 Договору);

- загальна вартість робіт включає в себе відшкодування всіх витрат підрядника, у тому числі, але не виключно, здійснення підрядником всіх необхідних платежів в процесі виконання робіт, плату за виконані ним роботи і становить 5.370.000,00 грн без ПДВ (пункт 2.1 Договору);

- розрахунки за виконані підрядником роботи за Договором здійснюються замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника в такому порядку: замовник сплачує 50% від загальної вартості робіт (50% від кожного етапу робіт відповідно до календарного плану та завдання) - 2.685.000,00 грн протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту підписання Договору; друга частина оплати - 50% від загальної вартості робіт - 2.685.000,00 грн сплачується замовником частинами протягом 20 (двадцяти) банківських днів після підписання сторонами актів виконаних робіт за кожним етапом у відповідності до Календарного плану та завдання (пункт 2.2 Договору);

- за результатом виконання конкретного етапу робіт згідно з календарним планом та завданням підрядник надає замовнику підписані зі свого боку 2 (два) примірники акта приймання-передачі виконаних робіт за окремим етапом не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту виконання робіт (пункт 5.1 Договору);

- замовник протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання документа (-ів), що підтверджують виконання робіт, та акта приймання-передачі виконаних робіт зобов`язаний підписати акт приймання-передачі виконаних робіт або, у випадку, якщо виконані роботи не відповідають умовам, викладеним у завданні та/або іншим умовам Договору, надіслати акт з переліком необхідних доопрацювань (пункт 5.2 Договору);

- у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин, на вимогу будь-якої сторони може бути призначено експертизу, висновки якої є обов`язковими для виконання обома сторонами. Витрати на проведення експертизи несе підрядник (або відшкодовує витрати замовника, у разі якщо замовник залучав незалежну експертну організацію), крім випадків, коли експертизою встановлено відсутність порушень Договору підрядником. У таких випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін - обидві Сторони порівну (пункт 5.6 Договору);

- підрядник здійснює підписання складеного замовником акта з переліком необхідний доопрацювань / акта виявлених недоліків протягом 3 (трьох) робочих днів з дня його отримання. У разі не підписання підрядником акта з переліком необхідний доопрацювань / акта виявлених недоліків у визначений строк, замовник має право підписати його в односторонньому порядку. Підписанням даного Договору підрядник підтверджує, ще акт з переліком необхідних доопрацювань / акт виявлених недоліків, підписаний в односторонньому порядку, відповідно до умов даного пункту Договору має юридичну силу (пункт 5.8 Договору);

- у випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт замовник на письмову вимогу підрядника сплачує підряднику пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, чинної на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (пункт 6.7 Договору);

- Договір має бути скріплений печатками сторін, набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором, що виникли під час дії Договору (пункт 8.1 Договору).

За результатами виконання комплексу робіт за Договором позивач надав відповідачу документи для закриття етапів IV, V, VI, VII, XI календарного плану робіт.

Так, 11.05.2019 особисто представнику ТОВ "Солар Фарм-8" Ободовському Ю.О передані документи (відповідно до акта приймання-передачі документів від 11.05.2019) для закриття етапу VII календарного плану робіт "Розрахунок нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що надаються в оренду ТОВ "Солар Фарм - 8".

22.05.2019 кур`єрською компанією Welt Express Worlwide Ltd ТОВ "Лекс ЛІ" надіслало відповідачу: документи (з описом) для закриття етапу IV календарного плану робіт "Розроблення, погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності зі зміною цільового призначення за межами території природно-заповідного фонду місцевого значення "Бандурівський" (орієнтовною площею 125,0000)"; документи (з описом) для закриття етапу XI календарного плану робіт "Внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних записів про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок", які отримані ТОВ "Солар Фарм-8" 23.05.2019.

04.06.2019 кур`єрською компанією Welt Express Worlwide Ltd ТОВ "Лекс ЛІ" надіслало відповідачу документи (з описом) для закриття етапу VI календарного плану робіт "Закріплення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) межовими знаками, відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18 травня 2010 року №376 по периметру земельної ділянки для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування сонячної електричної станції (СЕС "Бандурівська") та під`їзних шляхів", як отримані ТОВ "Солар Фарм-8" 05.06.2019.

01.08.2019 кур`єрською компанією Welt Express Worlwide Ltd позивач надіслав відповідачу документи (з описом) для закриття етапу V "Розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок, на які поширюється право земельного сервітуту - право обмеженого користування ТОВ "Солар Фарм-8" чужими земельними ділянками (їх частинами) всіх форм власності без зміни їх цільового призначення для прокладання та експлуатації під`їзних шляхів", які отримані ТОВ "Солар Фарм-8" 02.08.2019.

Згідно з умовами Договору відповідач мав підписати вказані акти та повернути по одному примірнику позивачу протягом 10 календарних днів з дня їх отримання.

Однак у встановлені строки відповідач не підписав і не повернув позивачу такі акти, а тому, як вірно встановив місцевий суд, роботи за Договором вважаються належним чином виконаними позивачем і прийнятими відповідачем без будь-яких зауважень.

Листами-вимогами від 21.06.2019 №24/06-19 і від 07.10.2019 №31/10-19 позивач просив відповідача підписати акти приймання-передачі виконаних робіт та здійснити оплату.

Претензією від 17.07.2019 №27/07-19 позивач вимагав сплати борг на загальну суму 1.566.250,00 грн за виконані роботи за етапами IV, VI, VII, IX та 12.766,01 грн пені.

Відповідач відповіді на вказані листи-вимоги та претензію не надіслав; акти приймання-передачі за етапами V, VI, VII та XI не підписав, борг не сплатив.

Водночас 21.08.2019 відповідач підписав акт від 21.05.2019 №7 приймання-передачі виконаних робіт за етапом IV та 25.10.2019 оплатив виконані за зазначеним актом роботи на суму 1.236.250 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 25.10.2019 №6625.

Таким чином, як станом на день звернення до суду з даним позовом, так і на день прийняття оскаржуваного рішення у справі, непогашена відповідачем перед позивачем заборгованість становить 475.000,00 грн.

Статтею 887 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 889 ЦК України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Оскільки позивач довів неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині вчасного підписання актів приймання-передачі виконаних робіт та оплати їх вартості, колегія суддів погоджується з місцевим судом, що позовні вимоги ТОВ "Лекс ЛІ"в частині стягнення з ТОВ "Солар Фарм-8" 475.000,00 грн заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості позивач просив стягнути з відповідача 91.434,01 грн пені та 16.067,26 грн 3% річних за такі періоди:

з 01.07.2019 по 19.11.2019 (за окремими етапами VI, VII та XI календарного плану робіт); з 01.07.2019 по 24.10.2019 (за IV етапом); з 15.10.2019 по 19.11.2019 (за V етапом).

Місцевий суд перевірив вказаний розрахунок суми 3% річних і періоди їх нарахування та вірно встановив, що такий розрахунок неправильний.

Так, з урахуванням пунктів 2.2 і 5.2 Договору початком періодів нарахування сум пені та 3% річних є: за етапом VII з 01.06.2019; за етапом IV з 29.06.2019; за етапом XI з 29.06.2019; за етапом VI з 13.07.2019; за етапом V з 11.09.2019.

Проте суд не може враховувати періоди нарахування сум пені та 3% річних, які не включенні до позовних вимог, оскільки частиною другою статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

За перерахунком апеляційного суду сума пені та 3% річних і періоди їх нарахування становлять:

- з 01.07.2019 (дата, визначена позивачем у розрахунку; нарахованих на 240.000,00 грн заборгованості за виконаними VII та XI етапами) по 19.11.2019 (дата, визначена позивачем) сума пені становить 31.029,04 грн, а 3% річних - 2.801,10 грн;

- з 01.07.2019 (дата, визначена позивачем у розрахунку; нарахованих на 1.236.250,00 грн заборгованості за виконаним IV етапом) по 24.10.2019 (оскільки 25.10.2019 відповідачем сплачено 1.236.250,0 грн заборгованості) сума пені становить 132.532,77 грн, а 3% річних - 11.786,71 грн;

- з 13.07.2019 (оскільки акт приймання-передачі виконаних робіт за етапом VI вручено відповідачу 05.06.2019, то останнім днем оплати 90.000,00 грн заборгованості є 12.07.2019) по 19.11.2019 сума пені становить 10.600,27 грн, а 3% річних - 961,64 грн;

- з 15.10.2019 (дата, визначена позивачем у розрахунку; нарахованих на 145.000,00 грн заборгованості за виконаним V етапом) по 19.11.2019 сума пені становить 4.512,88 грн, а 3% річних - 429,04 грн.

Таким чином, за перерахунком суду сума пені становить 178.674,96 грн, а 3% річних - 15.978,49 грн.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 91.434,01 грн пені за розрахунком позивача і 15.978,49 грн 3% річних за розрахунком суду; у стягненні решти суми (88,77 грн) 3% річних слід відмовити.

З приводу доводів апелянта про те, що саме позивач порушив умови договору (затримав виконання робіт від 40 до 93 днів), а таке порушення, у свою чергу, є підставою для зупинення виконання зустрічного зобов`язання відповідачем, колегія суддів відзначає таке.

Як встановлено апеляційним судом, відповідач порушив строки сплати авансового платежу, що унеможливлювало подальше виконання робіт, про що наголошувалось підрядником у листі від 29.12.2018 №38 та претензії від 02.01.2019 №39.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ПІК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт прострочення відповідачем сплати авансового платежу встановлений рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2020 у справі №910/16116/19. Так, суд у даній справі встановив факт перерахування відповідачем (ТОВ «Солар Фарм-8») на рахунок позивача (ТОВ «Лекс Лі») грошових коштів в сумі 2.685.000,00 грн лише 15.01.2019, що підтверджується платіжним дорученням №195 від 15.01.2019, з призначенням платежу «передплата за комплекс землевпорядних робіт згідно Дог № 7-СФ-8 від 21.11.2018, рах № 1 від 21.11.2018, без ПДВ». Таким чином рішенням суду в іншій справі, що набрало законної сили, встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов`язання зі сплати авансу на 27 днів, що вплинуло на строки виконання робіт позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідач не надав на вимогу позивача вихідних даних, необхідних для виконання робіт у строки, встановлені календарним планом робіт, а також не вчинив інших необхідних дій. Відтак, позивач стверджує, що неможливість виконання ним робіт у встановлений строк викликана неналежним виконанням замовником своїх обов`язків, що стосуються, зокрема, ненадання вихідних даних, на підтвердження чого позивач додав до апеляційної скарги нові докази, а саме: копії листів від 02.05.2019 №13/05-19, від 11.05.2019 №16/05-19; від 15.05.2019 №17/05-19, від 21.06.2019 №23/06-19; від 21.06.2019 №24/06-19.

Колегія суддів також відзначає таке.

Ухвалою місцевого суду від 29.11.2019 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 23.12.2019.

Вказану ухвалу направлено відповідачу 03.12.2019 та вручено йому 04.12.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а. с. 60).

В судове засідання 23.12.2019 представник відповідача не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належними чином, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому 23.12.2019 відповідач подав до місцевого суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою місцевого суду від 23.12.2019 відкладено підготовче засідання на 27.01.2020, зобов`язано відповідача подати суду до 13.01.2020 оригінали актів приймання-передачі виконаних робіт за V, VI, VII, XI етапами календарного плану робіт, повідомлено відповідачу про те, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Вказану ухвалу направлено відповідачу 27.12.2019 та вручено йому 02.01.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а. с. 86).

В судове засідання 27.01.2020 представник відповідача не з`явився, витребуваних судом доказів не подав, про час і місце судового засідання був повідомлений належними чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою місцевого суду від 27.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2020.

Вказану ухвалу направлено відповідачу 31.01.2020 та вручено йому 03.02.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а. с. 97).

24.02.2020 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, тобто був завчасно обізнаний як з датою судового розгляду справи, так і з доказами, які містилися в матеріалах справи.

Однак в судове засідання 02.03.2020 представник відповідача втретє не з`явився, витребуваних судом доказів не подав, про час і місце судового засідання був повідомлений належними чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.ст. 13 - 15 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як зазначено у ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 1 ст. 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 178 ГПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати:

1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Колегія суддів відзначає, що під час розгляду даної справи місцевим судом відповідач не надав суду ані відзиву на позов, ані витребуваних ухвалою від 23.12.2019 актів приймання-передачі робіт, представник відповідача у судові засідання 23.12.2019, 27,01.2020, 02.03.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача.

Однак жодних дій щодо подання своїх доказів чи, принаймні, відзиву на позов відповідач не вчинив.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Лише під час апеляційного провадження відповідач на підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що позивач зі своєї вини построчив виконання робіт, надав апеляційному суду нові докази у справі, а саме копії листів від 13.05.2019 №08/49-1, від 13.05.2019 №08/49-2, від 03.06.2019 №08/62, від 17.07.2019 №08/77, від 12.08.2019 №08/92.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 3 вказаної статті докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак ані позивач, ані відповідач не надали суду апеляційної інстанції доказів неможливості подання вищезазначених листів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від них, а тому колегія суддів ці докази не приймає.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає недоведеними твердження скаржника про порушення позивачем умови договору (затримання виконання робіт) і наявність підстав для зупинення виконання зустрічного зобов`язання відповідачем.

З огляду на встановлені обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що судове рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Фарм-8" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/16631/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/16631/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/16631/19.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16631/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 23.07.2020.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

О.В. Попікова