ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020м. ДніпроСправа № 904/5844/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Копань В.В., розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код 40081237; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2)

до Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код 40506227; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3)

про стягнення 5 186 981 грн. 53 коп.

Представники:

від позивача: Руденко С.О. - представник (адвокат), дов. від 28.04.2020 НОІ 790207, свідоцтво від 24.11.2017 про право на заняття адвокатською діяльністю;

від відповідача: Власенко О.В. - представник, дов. від 23.01.2020р. №9/9-43;

від третьої особи: Конарева С.К. - представник, дов. від 19.12.2019р. №7/10-3692, посв. від 15.01.2018р. №313.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№5828/19 від 06.12.2019р.) про стягнення з відповідача - Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради 5 186 981 грн. 53 коп. - збитків, пов`язаних з пільговим перевезенням пасажирів за період з 01.07.2018р. по 30.09.09.2018 року.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019р. позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому позивачем подано заяву (вх.№59647/19 від 21.12.2019р.) про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 22.01.2020р. о 11:30 год.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у листі (вх.№2374/20 від 16.01.2020р) повідомляє, що направляє на адресу Господарського суду Дніпропетровської області відзив на позовну заяву.

У відзиві відповідач просить відмовити позивачу в позові про стягнення 5 186 981 грн. 53 коп. - збитків за пільгове перевезення пасажирів за період з 01.07.2018р. по 30.09.2018р. в повному обсязі, оскільки облікові форми, надані позивачем в якості доказу на підтвердження суми збитків, не можуть бути прийняті судом, тобто відсутнє будь-яке підтвердження та обґрунтування суми завданих збитків на суму 5 186 981 грн. 53 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2020р. продовжено підготовче провадження до 25.03.2020р., відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 20.02.2020 об 12:00 год.

Позивач у відповіді (вх.№4452/20 від 28.01.2020р.) на відзив просить поновити строк для подання відповіді на відзив, позовні вимоги позивача задовольнити, посилаючись на те, що: - відповідач - департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради є виконавчим органом Дніпропетровської міської ради відповідно до Положення про департамент та, відповідно, повноваження Департаменту розповсюджуються на місто Дніпро; - саме на відповідача покладено обов`язок здійснення компенсації збитків за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян по квиткам, придбаним в м. Дніпро.

У судове засідання 20.02.2020 з`явилися представники сторін.

Відповідач у заяві (вх.№8722/20 від 20.02.2020р.) про залучення третьої особи просить залучити до участі у справі №904/5844/19 - Дніпровську міську раду (49000, м. Дніпро, пр.Д.Яворницького,75) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки результати розгляду справи можуть вплинути на її права або обов`язки щодо відповідача, так як відповідно до Положення про Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради відповідач є виконавчим органом Дніпровської міської ради та їй підзвітний та підконтрольний.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2020р. задоволено заяву Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради про залучення до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Дніпровську міську раду (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького,75), залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Дніпровську міську раду (49000, м. Дніпро, пр.Д.Яворницького,75), відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 12.03.2020р. о 11:00 год.

Позивач у листі (вх.№12397/20 від 12.03.2020) на виконання ухвали від 20.02.2020р. надає докази направлення відповідачу та третій особі заяв по суті справи з додатками, а саме: - поштову квитанцію відправлення 398; - опис поштового вкладення.

Відповідач у клопотанні (вх.№12399/20 від 12.03.2020р.) просить долучити до матеріалів справи лист Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури ДМР №3/16 від 28.02.2002р. до Дніпровської міської ради про направлення відзиву на позовну заяву з додатками.

Третя особа пояснень по справі не надала, її представник у судовому засіданні просив надати час на отримання від позивача надісланих документів, оскільки на момент проведення засідання їх не було отримано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020р. відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 17.03.2020р. о 16:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 15.04.2020р. о 12:30 год.

Позивач у клопотанні (вх. №17625/20 від 14.04.2020, що надійшло засобами електронного зв`язку) про відкладення розгляду справи просить відкласти розгляд справи на іншу дату, після закінчення карантину.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2020 задоволено клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відкладення розгляду справи, відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 04.06.2020р. о 12:30 год.

Позивач у поясненнях (вх №24270/20 від 03.06.2020) просить прийняти дані пояснення до розгляду, врахувати їх при розгляді справи №904/4603/19 та задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", посилаючись на те, що позиція позивача підтверджується позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.03.2020 справа №904/94/19, в якій висловлено, що: - законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету; - аргументи скаржника, що між сторонами не було укладено договору на відшкодування вартості пільгового перевезення залізничним транспортом за 2016 рік на спірну суму, відхиляються Великою Палатою Верховного Суду, оскільки відповідно до приписів статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно - правового акта, що регулює господарську діяльність; - Великою Палатою Верховного Суду висловлено позицію щодо достатності надання в якості доказів підтвердження сум, які підлягають до стягнення, документів, передбачених нормами чинного законодавства, зокрема, облікових форм: для компенсації недотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, залізниці не пізніше 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації та облікової форми, головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження ії на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці; - посилання скаржника на відсутність в облікових формах ідентифікуючої інформації щодо осіб, які скористалися пільгами відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117, відхиляється колегією суддів, оскільки надані до суду позивачем щомісячні облікові форми за 2016 рік відповідають затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 №1359 типовій формі, внесення додаткової інформації, про яку зазначає відповідач, затвердженою обліковою формою не передбачено;

У судове засідання 04.06.2020 з`явилися представники позивача та третьої особи, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судове засідання на 08.07.2020.

У судове засідання 08.07.2020 з`явилися представники відповідача та третьої особи, представник позивача у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні було оголошено перерву до 16.07.2020 на 15:00 год.

У судове засідання 16.07.2020 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 16.07.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Позивач надає послуги перевезення пасажирів залізничним транспортом, окремі категорії громадян користуються відповідними пільгами при користування залізничним транспортом, зокрема, пільговими тарифами.

Відповідно до Положення Про департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, затвердженого Рішенням Дніпровської міської ради від 24.10.18р. № 48/36 (далі - Положення), Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради є виконавчим органом Дніпровської міської ради. До повноважень департаменту входить, зокрема, замовлення, організації, планування транспортного обслуговування населення міста; виконання функцій головного розпорядника бюджетних коштів у галузі транспорту та транспортної інфраструктури.

Згідно з пунктами 2.2.2. та 2.2.4. Положення департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради впроваджує заходи для реалізації державної політики на міському рівні, здійснює заходи щодо реалізації державної, територіальної, соціальної політики у сфері транспорту.

Як вбачається позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти на 2018 рік договір щодо компенсації пільгового проїзду окремих категорій громадян та відшкодування залізниці суми збитків (лист від 14.12.2017 №ДНЮ-03/727, т.1, а.с. 24), у відповідь на який, відповідач повідомив про те, що бюджетом міста Дніпра на 2018 рік не передбачено фінансування на покриття збитків від перевезення пасажирів пільгової категорії залізничним транспортом (лист від 28.08.2018 №17/17-3, т.1, а.с. 25).

Відповідно до облікових форм про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів (за окремими категоріями пільговиків), за фактичну кількість перевезених пільговиків за період з 01.07.18р. по 30.09.18р. позивач недоотримав 5 186 981 грн.39 коп., а саме:

- облікова форма (учасники бойових дій 5 кат.): 3 483 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 99 903 грн. 93 коп. (т.1, а.с. 15);

- облікова форма (пенсіонери 1 кат.): 197 131 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 4 555 196 грн. 72 коп. (т.1, а.с. 16);

- облікова форма (інваліди 2 кат.): 14 736 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 405 258 грн.01 коп. (т.1, а.с. 17);

- облікова форма (діти з багатодітних сімей 3 кат.): 3 077 оформлених пільгових документів на загальну суму 105 311 грн. 98 коп.(т.1, а.с. 18) ;

- облікова форма (чорнобильці 1, 2 категорії): 1 098 оформлених пільгових документів на загальну суму 24 310 грн.89 коп. (т.1, а.с. 19)

На підтвердження даних, внесених у наведені облікові форми, позивачем надано копії контрольних касових стрічок, змінних звітів касира по типах пільг за 3 квартал 2018р.

Позивач не відшкодував відповідачеві витрати позивача за перевезення пільгових категорій громадян.

За розрахунками позивача, борг відповідача з компенсації за надані послуги пільговим категоріям громадян за період з 01.07.18р. по 30.09.18р. становить 5 186 981 грн.39 коп.

Позивач вважає, що відповідач повинен компенсувати позивачу витрати за надані послуги з перевезення залізничним транспортом пільговим категоріям громадян; відповідач проти цього заперечує, що і є причиною спору.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про залізничний транспорт" відносини залізниць з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування базуються на податковій і договірній основах відповідно до чинного законодавства України.

У статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що встановлення тарифів на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) у межах України здійснюється на підставі бюджетної, цінової та тарифної політики у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України.

Тарифи на перевезення пасажирів і багажу у приміському сполученні встановлюються Акціонерним товариством "Укрзалізниця" за погодженням з місцевими органами виконавчої влади. При рівні тарифів, що не забезпечують рентабельності цих перевезень, збитки компенсуються із місцевих бюджетів.

Для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1997 року №252 (далі Порядок №252) суб`єкти господарювання, які займаються перевезенням та обслуговуванням пасажирів, повинні забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно з законодавством України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету визначений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.02р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (надалі - Постанова КМУ № 256).

Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюється за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, а також субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 року №1359 "Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян" (надалі - Постанова КМУ №1359).

Пунктом 2 Постанови КМУ №256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктами 3, 4 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №256 встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів); перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Згідно з пунктом 5 цього Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами надавачами фактичних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомам міських рад.

Пунктами 3-5, 7 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №1359 визначено, що облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки); сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг; інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності; сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.

Згідно з пунктом 9 Порядку, на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком; для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом;

Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку залізниці не пізніше ніж 15-го числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми; головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" передбачено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання; державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою від 12.03.1993 року про взаємне визнання права на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них, Законами України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про охорону дитинства", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно з частиною 6 статті 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частини 1- 4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

За змістом частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, що викладені у відзиві на позов.

Згідно частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з норм чинного законодавства, на позивача покладено обов`язок щодо перевезення пільгових категорій населення за пільговими тарифами.

Виконання позивачем свого обов`язку щодо перевезення пільгових категорій населення за пільговими тарифами наявними у матеріалах справи доказами: обліковими формами, контрольними касовими стрічками, змінними звітами касира по типах пільг за 3 квартал 2018р.

З метою врегулювання спірних правовідносин, позивач звертався до відповідача з пропозицією укладення договору щодо компенсації пільгового проїзду окремих категорій громадян та відшкодування залізниці збитків (лист від 14.12.2017 №ДНЮ-03/727). Однак, відповідач у відповіді на цей лист повідомив про те, що бюджетом міста Дніпра на 2018 рік не передбачено фінансування на покриття збитків від перевезення пасажирів пільгової категорії залізничним транспортом (лист від 28.08.2018 №17/17-3).

Заперечення відповідача, що він є неналежним відповідачем у даній справі спростовуються Положенням про департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради.

Так, пунктом 3.1 Положення про департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради визначено, що Департамент відповідно до покладених на нього завдань стосовно транспорту, розвитку транспортної інфраструктури міста, організації будівництва метрополітену здійснює такі повноваження: … виконання функцій головного розпорядника бюджетних коштів у галузі транспорту та транспортної інфраструктури.

Щодо ненадання позивачем на підтвердження суми 5 186 981 грн. 53 коп. місячної станційної звітності області (доказ, на підставі якого позивачем були складені облікові форми), то нормами чинного законодавства передбачено покладення на відповідача обов`язку компенсувати у повному обсязі підтверджені саме обліковими формами недоотримані позивачем кошти за перевезення пільгової категорії населення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 10.10.2018 у справі №904/9488/17.

Не заслуговують на увагу і інші заперечення відповідача щодо неприйняття облікових форм у якості доказу розміру компенсації за перевезення позивачем пільгових категорій населення, оскільки надані суду позивачем щомісячні облікові форми за 3 квартал 2018 року відповідають затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2016 року №1359 типовій формі.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що саме відповідач є розпорядником бюджетних коштів у галузі транспорту на території міської ради, що відсутність бюджетного фінансування відповідача не може бути підставою невиконання ним своїх зобов`язань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 77 804 грн. 72 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код 40081237; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2) до Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код 40506227; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3) про стягнення 5 186 981 грн. 53 коп. - задовольнити.

Стягнути з Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код 40506227; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код 40081237; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2) 5 186 981 (п`ять мільйонів сто вісімдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 53 коп. - збитків та 77 804 (сімдесят сім тисяч вісімсот чотири) грн. 72 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 240 ГПК України,

27.07.2019р.