РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2020Справа № 910/4293/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Буд-лайн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМГ-Буд"

про стягнення 385 469,50 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники:

від позивача: Тонконог В.В., за дов.

від відповідача: Бродовський Є.О., за дог.про над.прав.доп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Буд-лайн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМГ-Буд" про стягнення 385 469,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 відкрито провадження у справі №910/4293/20 за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем в порушення умов Договору поставки №0511/19 від 05.11.2019 не здійснено в повному обсязі оплату поставленого у період з жовтня 2019 по листопад 2019 року товару, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 385 469,50 грн суму боргу.

Відповідач щодо задоволення позову заперечував, вказуючи, що товар не було прийнято відповідачем, в зв`язку з його неналежною якістю.

Позивачем подано відповідь на відзив, до якого долучені копії видаткових накладних, зазначаючи, що відповідачем було отримано товар.

У судовому засіданні 03.07.2020 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників сторін в судових дебатах, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «БУД-ЛАЙН» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМГ-БУД» (замовник) укладено Договір про поставку товару №0511/19 від 05.11.2019 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити Замовнику замовлений товар (бетонні суміші, будівельні розчини, залізобетонні вироби і конструкції, інший товар, відповідно до прайс-листа Виконавця, далі - товар), по узгодженню сторін виконати його доставку, а замовник зобов`язався своєчасно прийняти замовлений товар та здійснити його оплату на умовах даного Договору.

У відповідності до п.2.1. Договору кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами визначаються у заявках Замовника (в яких вказується: дата поставки, номенклатура товару, кількість товару, точна адреса доставки, при необхідності погодинний графік поставок), рахунках-фактурах та накладних (товарно-транспортних та видаткових).

Відповідно до п.2.2. Договору загальна кількість товару, що поставляється за цим Договором, визначається на підставі письмових заявок замовника, рахунків-фактур та накладних (товарно-транспортних та видаткових).

Згідно з п.5.2. Договору товар вважається поставленим замовнику з моменту його отримання в пункті призначення згідно замовлення представником одержувача, уповноваженим замовником, на підставі товарно-транспортних накладних.

Відповідно до п.7.5., 7.6. Договору, замовник зобов`язався здійснити попередню оплату колісної замовленої партії за реквізитами, вказаними у рахунку-фактурі виконавця. Фактом, безготівкової оплати за товар є фактичне надходження коштів на банківський рахунок виконавця.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Долучені позивачем до позовної заяви податкові накладні та квитанції про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних не підтверджують здійснення поставки позивачем товару відповідачу та прийняття товару відповідачем, оскільки податкові накладні не містять ознаки первинних документів, які передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не містять підпису уповноваженого представника відповідача, не підтверджують здійснення господарської операції. Умовами Договору, а саме п.5.2. Договору, передбачено, що документами, які підтверджують здійснення поставки товару та його прийняття відповідачем є товарно-транспортні накладні.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не долучено належних доказів на підтвердження поставки та прийняття відповідачем товару, долучені лише документи податкової звітності.

До відповіді на відзив позивачем долучено копії видаткових накладних за період з жовтня 2019 по листопад 2019 року, видаткові накладні №108, №109 від 15.10.2019 та №110 від 16.10.2019 підписані сторонами, інші видаткові накладні сторонами Договору не підписані.

Судом встановлено, що видаткові накладні №108, №109 від 15.10.2019 та №110 від 16.10.2019 були оплачені відповідачем, що підтверджується матеріалами справи, інші видаткові накладні не підписані сторонами Договору, в зв`язку з чим, не підтверджують прийняття відповідачем товару.

Одночасно з цим, відповідно до ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У відповідності до ст.80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Матеріали справи не містять належних доказів поставки товару відповідачу та прийняття їх останнім, позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором в розмірі 385 469,50 грн., відповідачем факт поставки та прийняття ним продукції заперечується, а відтак суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 23.07.2020