ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

24 липня 2020 рокуСправа № 912/1205/20

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши матеріали позовної заяви Фермерського господарства "Ковалевського Віталія Івановича", 27634, Кіровоградська обл., Кропивницький район, с. Миколаївка, вул. Шевченка, 68

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт - РРА", 25014, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, проспект Промисловий, 11

про стягнення 1 101 315,00 грн.

Встановив: до Господарського суду Кіровоградської області 19.03.2020 надійшла позовна заява Фермерського господарства " Ковалевського Віталія Івановича" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт - РРА", про стягнення заборгованості в розмірі 1 101 315,00 грн та покладення на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем поставлено позивачу бетон згідно видаткових накладних на суму 2 660 100 грн, а позивачем сплачено за нього згідно платіжних доручень на 1 101 315 грн більше, які відповідачем не було повернуто позивачу на вимогу останнього.

Ухвалою від 24.03.2020 позовну заяву Фермерського господарства " Ковалевського Віталія Івановича " про стягнення заборгованості в розмірі 1 101 315,00 грн залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, виявлених при її поданні.

05.05.2020 до господарського суду повернувся поштовий конверт з ухвалою про залишення без руху від 24.03.2020, з відміткою органів поштового зв`язку "За закінченням встановленого строку зберігання", відправлений на адресу Фермерського господарства "Ковалевського Віталія Івановича", зазначеної у позові позивачем.

26.06.2020 заявником подано до суду заяву від 25.06.2020 (вх. № 8088/2020 від 26.06.2020) про ознайомлення з матеріалами справи, згідно чого позивач ознайомився з матеріалами позовної заяви, що залишено ухвалою суду без руху, про що зроблено відповідний запис 26.06.2020 повноважного представника позивача.

21.07.2020 на адресу господарського суду надійшла заява про уточнення позовних вимог від 08.07.2020 (вх. № 2326/2020 від 21.07.2020), в якій позивач на виконання ухвали від 24.03.2020 зазначає про усунення недоліків позовної заяви.

22.07.2020 до господарського суду надійшло клопотання (вх.№1205/20 від 19.03.2020) з проханням прийняти заяву про уточнення позовних вимог від 08.07.2020 до розгляду, в якій позивач на виконання ухвали від 24.03.2020 зазначає про усунення недоліків позовної заяви.

При розгляді зазначених вище заяв щодо усунення недоліків позовної заяви, господарський суд встановив, що позивачем подано дві "Заяви про уточнення позовних вимог" від 08.07.2020, в яких частково усунено недоліки позовної заяви (вх. № 1205/20 від 19.03.2020), а саме: повідомлено про наявність у позивача оригіналів документів, які подано у копіях; зазначено попередній розрахунок судових витрат.

В даному випадку, подані позивачем заяви від 21.07.2020, 22.07.2020 фактично є відмінними від позовної заяви від 19.03.2020 (вх. № 1205/20 від 19.03.2020), на усунення недоліків якої заявнику було надано час, а саме, в частині надсилання доказів відповідачу листом з описом вкладення усіх документів та надання копій документів, доданих до позовної заяви, засвідченими у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В силу вимог ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Таким чином, у відповідності до вимог процесуального закону, на позивача покладається обов`язок надіслання учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів, саме листом з описом вкладення.

Згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05.03.2009, підтвердженням надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, а підтвердженням переліку відправлених документів є опис вкладення встановленої форми.

Виходячи з викладеного, належним доказом відправлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є саме опис вкладення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (фіскальний чек, розрахункова квитанція тощо).

Однак, позивачем на підтвердження направлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками надано накладну та опис вкладення від 09.07.2020 та фіскальний чек. Між тим, наданий позивачем опис вкладення не фіксує найменування кожного окремого документа, який надано до суду разом з позовною заявою. Так, у наданому описі вкладення зазначено "Заява про уточнення позовних вимог від 10.07.2020" з додатками на 72 аркуша.

Виходячи з викладеного, неможливо встановити, які саме додатки направлено відповідачу.

З підстав викладеного, господарський суд дійшов висновку, що надані позивачем докази не є належними доказами виконання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ст. 172 ГПК України.

За положеннями ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів передбачений п. 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55. Згідно з вказаним стандартом відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Позивачем у доданих до заяви про уточнення позовних вимог документах наявна відмітка засвідчення копій, а саме: "Згідно з оригіналом представник за довіреністю", особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище та зазначення дати засвідчення копій. Однак, в порушення вимог п. 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітка щодо зазначення посади особи яка засвідчує копії - відсутня.

Зазначена інформація у поданих документах не може бути врахована господарським судом, яка відповідає вимогам п. 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003".

Господарський суд дійшов висновку, що позивач в повному обсязі не усунув недоліки, а отже не виконав вимоги ухвали від 24.03.2020.

Крім того, розглядаючи заяви про уточнення позовних вимог господарський суд встановив, що подана позовна заява містить вимоги про стяггнення 1 101 519,73 грн, однак заява поданна на виконання вимог ухвали від 24.03.2020 містить вимогами про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 497 390,00 грн.

При цьому, господарський суд звертає увагу, що поданні 21 та 22 липня 2020 заяви про уточнення позовних вимог від 08.07.2020, містять посилання позивача на ст. 46 ГПК України, а також містить виклад інших обставин, вказуючи на те, що відповідачем поставлено позивачу бетон згідно видаткових накладних на суму 3 264 025,00грн, а позивачем сплачено згідно платіжних доручень 3 761 41,00 грн, що більше на 497 390,00 грн, які відповідачем не було повернуто позивачу на вимогу останнього.

Як зазначено вище ухвалою від 24.03.2020 позовну заяву Фермерського господарства " Ковалевського Віталія Івановича " про стягнення заборгованості в розмірі 1 101 315,00 грн залишено без руху.

Однак, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви (заяви про уточнення позовних вимог від 08.07.2020) позивач фактично змінив викладені в позові обставини та суму стягнення за позовною заявою від 19.03.2020 та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт - РРА" на користь Фермерського господарства " Ковалевського Віталія Івановича" заборгованість у розмірі 497 390,00 грн сплачених позивачем у вигляді переплати.

Отже, відповідно до заяви про усунення недоліків позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 497 390,00 грн, тобто іншу сумі ніж зазначена в позові від 19.03.2020, обгрунтовуючи це іншими обставинами.

Відповідно до п. 3 ч. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Господарський суд зауважує, що подані заяви про усунення недоліків (заяви про уточнення позовних вимог) є відмінними від первісного позову за розміром пред"явленої вимоги, а також доводами, що покладено в основу підстав позову, що в свою чергу не передбачено нормами процесуального закону та не відповідає позову від 19.03.2020, що містить позовна заява, з якою звернувся позивач до суду 19.03.2020 (вх. № 1205/20 від 19.03.2020).

При цьому, безпідставним вважає суд посилання позивача на застосування ст. 46 ГПК України, з огляду на те, що станом на день подання до суду заяви від 08.07.2020 (вх.№№2326/20, від 21.07.202, вх.№ 9236/2020 від 23.07.2020), провадження у справі не відкрито.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд повертає позовну заяву (вх.№ 1205/20 від 19.03.2020) і додані до неї документи, а також позовні заяви у новій редакції (вх.№ 2326/20 від 13.07.2020; вх.№ 9236/2020 від 22.07.2020) та додані до них документи Фермерському господарству "Ковалевського Віталія Івановича".

Господарський суд звертає увагу Фермерського господарства "Ковалевського Віталія Івановича", що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

З огляду на викладене, позовна заява Фермерського господарства "Ковалевського Віталія Івановича" вважається неподаною та повертається без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Також, господарський суд, звертає увагу, що за положеннями п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. ст. 162, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву (вх.№ 1205/20 від 19.03.2020) і додані до неї документи, а також заяви про уточнення позовних вимог (вх.№ 2326/20 від 13.07.2020; вх.№ 9236/2020 від 22.07.2020) та додані до них документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити:

Фермерському господарству "Ковалевського Віталія Івановича", 27634, Кіровоградська обл., Кропивницький район, с. Миколаївка, вул. Шевченка, 68.

Суддя Л.С. Вавренюк