СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2020 р. Справа № 913/566/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д., суддя Лакіза В.В.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", м. Київ (вх. №1007 Л/2),

на рішення Господарського суду Луганської області від 10.02.2020 (повний текст складено 13.02.2020) у справі № 913/566/19 (суддя Яресько Б.В.),

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", м. Луганськ,

про стягнення 9003,43 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 10.02.2020 у справі №913/566/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про стягнення 9003,43 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, до Східного апеляційного господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 10.02.2020 у справі №913/566/19 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права, зважаючи на те, що пред`явленню позову в даній справі перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила), а саме проведення антитерористичної операції, оскільки відповідач знаходився на непідконтрольній території. За таких обставин вважає, що непереборна сила існувала до початку введення операції об`єднаних сил до 30 квітня 2018 року, а позовна давність повинна обчислюватись саме з 30 квітня 2018 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2020 сформовано колегію суддів апеляційного господарського суду у складі: Мартюхіна Н.О. головуючий суддя, судді Плахов О.В., Геза Т.Д.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2020, зокрема: поновлено Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський банк розвитку" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Луганської області від 10.02.2020 у справі №913/566/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" на рішення Господарського суду Луганської області від 10.02.2020 у справі №913/566/19; розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" на рішення Господарського суду Луганської області від 10.02.2020 у справі №913/566/19 вирішено розпочати з 29.05.2020 без повідомлення учасників справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2020 у зв`язку із перебуванням судді Плахова О.В. у відпустці, сформовано колегію суддів апеляційного господарського суду у складі: Мартюхіна Н.О. головуючий суддя, судді Геза Т.Д., Лакіза В.В.

Відповідач в процесі розгляду апеляційної скарги надав відзив на останню, якою просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.07.2012 р. між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку" (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (постачальник) було укладено договір № 5794 про постачання електричної енергії за яким постачальник зобов`язався постачати споживачу електричну енергію, а споживач оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами Договору.

Згідно додатку до договору Порядок розрахунків з використанням попередньої оплати розрахунковим вважається період, який починається з 10-го числа поточного місяця та триває до 9-го числа (включно) наступного місяця. Згідно п. 7 порядку розрахунків не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду позивач здійснює на підставі рахунку відповідача попередню оплату вартості обсягу електричної енергії, постачання якої на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене Договором.

Якщо фактичне споживання електричної енергії в розрахунковому періоді виявиться меншим ніж обсяг договірної величини, то надлишок коштів зараховується в рахунок погашення існуючої заборгованості позивача, у разі відсутності зараховується в рахунок платежів наступного розрахункового періоду.

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" меморіальним ордером №114705 від 13.06.2014 перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" 3945 грн. 97 коп. передплати за активну електричну енергію за серпень 2014 р.; 11.07.2014 р. меморіальним ордером № 116688 3680 грн. 03 коп., та 31.07.2014 р. меморіальним ордером №118022 3680,03 грн. передплата за вересень 2014 р., разом 11306 грн. 03 коп.

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" зазначає, що невикористаний залишок коштів попередньої оплати за електричну енергію становить 9003 грн. 43 коп., у зв`язку із чим звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" із вимогою №2733 від 08.08.2019 в якій просив повернути суму попередньої оплати в розмірі 9003,43 грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем вищевказаної вимоги, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" звернулося з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про стягнення 9003,43 грн попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії від 16.07.2012 № 5794.

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Луганської області від 10.02.2020 у справі №913/566/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про стягнення 9003,43 грн

При перегляді рішення Господарського суду Луганської області від 10.02.2020 у справі №913/566/19 судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За приписами статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений, у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вже зазначалось вище, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" передплату за активну електричну енергію в розмірі 11306 грн. 03 коп. за серпень та вересень 2014, про що свідчать наявні в матеріалах справи меморіальні ордери №114705 від 13.06.2014, №118022 від 31.07.2014, №116688 від 11.07.2014.

Разом з тим, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" не використало в повному обсязі розмір передплати, невикористаний залишок склав 9003,43 грн., що також не заперечується відповідачем.

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої щодо наявності правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" передплати в розмірі 9003,43 грн.

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" заявило клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Згідно ч.ч. 1,5 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Як вже було зазначено вище, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" передплату за активну електричну енергію в розмірі 11306 грн. 03 коп. за серпень та вересень 2014.

За таких обставин, у Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" ще у жовтні 2014 року виникло право вимагати повернення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" передплату в розмірі 9003,43 грн.

В той же час, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" звернулось із позовом в даній справі - 01.10.2019, про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення передплати в розмірі 9003,43 грн.

Доводи апелянта, що пред`явленню позову в даній справі перешкоджала непереборна сила, а саме проведення антитерористичної операції, оскільки відповідач знаходився на непідконтрольній території, у зв`язку із чим позовна давність повинна обчислюватись з 30 квітня 2018 року, не приймаються судовою колегією апеляційного господарського суду, зважаючи на наступне:

- статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього;

- Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" не зазначало суду першої інстанції причини звернення до суду лише в жовтні 2019 року та не заявляло відповідного клопотання про визнання причин пропуску позовної давності поважними. За таких обставин, суд першої інстанції був позбавлений можливості надати оцінку зазначеним вище доводам позивача щодо поважності причин пропуску строку позовної давності;

- факт перебування підприємства відповідача на території на якій проводилась антитерористична операція не є тією обставиною, яка перешкоджала Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський банк розвитку" звернутись до суду із відповідним позовом;

- в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази, які би свідчили, що Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" вживало заходи, направлені на повернення попередньої оплати в розмірі 9003,43 грн. до моменту звернення до відповідача із вимогою №2733 від 08.08.2019. Разом з тим, зазначена вимога також була оформлена позивачем поза межами строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Луганської області від 10.02.2020 у справі №913/566/19 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, а також витрати на правничу допомогу покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" на рішення господарського суду Луганської області від 10.02.2020 у справі №913/566/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 10.02.2020 у справі №913/566/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя В.В. Лакіза