РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.06.2020Справа № 910/954/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця»

до публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень»

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Галактика-Тест»

про стягнення 575974,87 грн.,

Представники:

від позивача Березінський О.С. (за дов.)

від відповідача не прибув

від третьої особи Островська В .В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом акціонерне товариство «Українська залізниця» до публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» про стягнення 575974,87 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем, як гарантом, своїх зобов`язань здійснення платежу за гарантією внаслідок настання гарантійного випадку. Гарантійним випадком є невиконання товариством з обмеженою відповідальністю «Галактика-Тест» договору № ЦДЗІ-18/27 від 12.10.2018 - не виконав передбачені договором роботи.

Суд своєю ухвалою від 19.02.2020 відкрив провадження у справі № 910/954/20, постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Галактика-Тест».

Відповідач відхилив позовні вимоги у повному обсязі з огляду на таке:

- в порушення умов гарантії, бенефіціар звернувся до гаранта з вимогою про сплату гарантійної суми до закінчення строку виконання принципалом (виконавцем) зобов`язань за договором № ЦДЗІ-18/27 від 12.10.2018, тобто на момент звернення бенефіціара з вимогою до гаранта, гарантійний випадок не настав. На думку відповідача, не вважається порушенням умов договору не надання виконавцем послуг 29.12.2018, коли договором передбачено строк надання послуг не пізніше 31.12.2018.

- позивач не надав жодного належного та допустимого доказу того, що вимога від 29.12.2018 № ЦДЗІ-10/3733 підлягає задоволенню.

- після направлення банком відмови, позивач не скористався своїм правом, не усунув недоліки вимоги та не звернувся до відповідача з повторною вимогою, а поклав на суд вирішення питання про стягнення гарантійної суми на підставі вимоги, яка не відповідає умовам гарантії.

У свою чергу позивач у відповіді на відзив зазначив, що підтвердженням належного виконання господарських зобов`язань за договором від 12.10.2018 №ЦДЗІ-18/27, укладеним між позивачем і третьою особою, є підписаний акт здачі-приймання наданих послуг. Такий акт відсутній. Позивач звернувся до відповідача з листом 29.12.2018, оскільки це був останній робочий день року. Вимога є своєчасною, оскільки подана не пізніше 31.12.2018., як це обумовлено в гарантії. Гарантія не містить жодних застережень щодо висунення заперечень зобов`язаною стороною, тому третя особа (товариство з обмеженою відповідальністю «Галактика-Тест») має право лише підтвердити факт виконання договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галактика-Тест» у наданих суду поясненнях заперечило проти задоволення позову, оскільки, на його думку, позивач передчасно звернувся з вимогою щодо сплати банківської гарантії.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

12 жовтня 2018 року публічне акціонерне товариство «Укрзалізниця» (замовник) та

товариство з обмеженою відповідальністю «Галактика-Тест» (виконавець) уклали договір № ЦДЗІ-18/27 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надати послуги з капітального ремонту дефектоскопного обладнання вагонів-дефектоскопів ВД-1МТ5К код ДК 021:20-3 Послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги (вагон-дефектоскоп № 045) на умовах цього договору та згідно з специфікацією.

Згідно з п. 5.1 Договору виконавець зобов`язаний надати послуги протягом 30 робочих днів з дня надання замовником письмової заявки, але не пізніше 31.12.2018.

Завершення надання послуг підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг, підписаним обома сторонами договору (п. 5.4 та п. 5.5 Договору).

Пунктами 9.1 та 9.2 Договору передбачено надання виконавцем забезпечення належного виконання договору у формі банківської гарантії в розмірі 3 % від вартості договору, що становить 575974,87 грн.

Відповідно до п. 11.1 Договору строк дії цього договору встановлюється сторонами з моменту його підписання до 31.12.2018, а в частині розрахунків по договору - до повного виконання.

Належне виконання зобов`язань товариством з обмеженою відповідальністю «Галактика-Тест» (виконавцем/принципалом) за Договором забезпечене банківською гарантією забезпечення виконання зобов`язань № 19215/18-ГВ від 03.10.2018 (далі - Гарантія), виданою публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» (гарант/ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень»).

Відповідно до умов Гарантії гарант безумовно і безвідклично зобов`язався протягом 5 (п`яти) банківських днів заплатити бенефіціару суму у розмірі, що не перевищує 575 974,87 грн. (далі - гарантійна сума), після отримання від бенефіціара письмової вимоги, з посиланням на цю Гарантію, яка підписана уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки бенефіціара, із зазначенням у вимозі, що сума, яку бенефіціар вимагає сплатити, має бути виплачена бенефіціару у зв`язку з невиконанням принципалом своїх зобов`язань відповідно до договору.

Гарантія набуває чинності з моменту підписання її гарантом і діє до 31.12.2018 включно. Будь-яка вимога за цією гарантією повинна бути отримана гарантом не пізніше зазначеної дати.

Станом на 29.12.2018 (останній робочий день в 2018 році) був відсутній підписаний виконавцем та замовником акт здачі-приймання наданих послуг, внаслідок чого позивач/бенефіціар звернувся до відповідача/гаранта з вимогою № ЦДЗІ-10/3733 від 29.12.2018 сплатити 575974,87 грн., оскільки виконавець не надав послуги у визначений договором строк, акти здачі-приймання наданих послуг не підписувалися, що є невиконанням зобов`язань за Договором.

Відповідач своїм листом № 05-1/2/269 від 18.01.2019 відмовив у задоволенні вимоги щодо сплати грошових коштів за гарантією, мотивуючи це тим, що бенефіціар звернувся до гаранта з вимогою про сплату гарантійної суми передчасно, тобто до настання гарантійного випадку, а саме: до закінчення строку виконання принципалом (виконавцем) зобов`язань за договором, при цьому зазначивши, що не вважається порушенням умов договору, не надання виконавцем послуг 29.12.2018, коли договором передбачено строк надання послуг - не пізніше 31.12.2018.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Згідно зі ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Суд зазначає, що гарантія може забезпечувати як грошове так і не грошове зобов`язання боржника, оскільки законом не встановлено будь-яких обмежень щодо можливості застосування такого способу забезпечення в залежності від правової природи основного зобов`язання.

При цьому, відповідальність гаранта перед кредитором носить виключно грошовий характер. При порушенні боржником основного зобов`язання гарант повинен лише сплатити грошову суму відповідно до умов гарантії, а не виконати забезпечене зобов`язання в натурі (передати товар, виконати роботи, надати послуги, тощо).

Відповідно до п. 2 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою НБУ 15.12.2004 № 639 (надалі - Положення) гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант (банк, який надає гарантію на користь бенефіціара) бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (особа, на користь якої надається гарантія) сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Відповідно до п. 5 розділу 1 Положення банк-гарант може надавати такі види гарантій: платіжні гарантії, гарантії повернення авансового платежу, тендерні гарантії (гарантії забезпечення пропозиції), гарантії виконання, гарантії повернення позики тощо.

Відповідно до ст. 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Суд зазначає, що гарант відповідає перед кредитором за порушення основного зобов`язання боржником. Проте, особливістю гарантії є те, що її чинність не залежить від дійсності або чинності основного зобов`язання, що забезпечується гарантією. Отже, гарантійне зобов`язання носить самостійний характер по відношенню до основного зобов`язання.

Водночас, оскільки гарант відповідає перед кредитором за порушення основного зобов`язання боржником, законне право вимоги кредитора до гаранта може виникнути лише у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Згідно з п. 5 глави 2 розділу 2 Положення гарантія вважається чинною з дати її видачі, якщо в ній не зазначено інше. Датою видачі гарантії вважається день надіслання бенефіціару або банку бенефіціара, або візуючому банку, або банкам-кореспондентам повідомлення із зазначенням умов гарантії або дата, зазначена на поштовій квитанції, що свідчить про надіслання гарантії поштовим зв`язком, або день передавання її представнику бенефіціара або принципала для подальшого передавання її бенефіціару. Облік наданої гарантії здійснюється в день набрання нею чинності за відповідними позабалансовими рахунками.

Як зазначено вище, 03.10.2018 публічне акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень» було видано банківську гарантію №19215/18-ГВ від 03.10.2018.

Вказаною гарантією визначено, що відповідач безумовно і безвідклично зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів заплатити бенефіціару суму у розмірі, що не перевищує 575 974 (П`ятсот сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 87 копійок, після отримання від бенефіціара письмової вимоги, з посиланням на цю гарантію, яка підписана уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки бенефіціара, із зазначенням у вимозі, що сума, яку бенефіціар вимагає сплатити, має бути виплачена бенефіціару у зв`язку з невиконанням принципалом своїх зобов`язань у відповідності до договору.

Письмова вимога бенефіціара повинна бути відправлена на поштову адресу гаранта: Україна, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 83-Д.

Відповідно до ч. 1 ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Таким чином, зобов`язання гаранта здійснити його виконання відповідно до умов гарантії виникає лише після порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. При цьому, для пред`явлення гаранту вимоги кредиторові достатньо лише факту порушення боржником виконання основного зобов`язання.

Отже, враховуючи зміст банківської гарантії №19215/18-ГВ від 03.10.2018, суд дійшов висновку, що останньою було забезпечено належне виконання боржником (принципалом) негрошового зобов`язання, а саме зобов`язання з надання послуг за договором №ЦДЗІ-18/27 від 12.10.2018.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що станом на 29.12.2018 (останній робочий день 2018 року) акт здачі-приймання наданих послуг сторони не підписали.

Відповідний акт здачі-приймання наданих послуг підписаний сторонами 06.02.2019.

За таких обставин, оскільки принципал порушив свої зобов`язання за Договором, у гаранта виник обов`язок сплатити позивачу (кредитору) грошову суму відповідно до умов Гарантії.

Заперечення відповідача про те, що вимога заявлена бенефіціаром 29.12.2018, тобто до закінчення встановленого Договором строку надання послуг (31.12.2018), а також про те, що наявне простроченням кредитора, судом визнаються необґрунтованими з огляду на таке.

Умовами банківської гарантії чітко встановлено, що гарант приймає на себе зобов`язання заплатити бенефіціару грошову суму, що складає 575974,87 грн. у випадку порушення принципалом зобов`язань за договором.

Станом на дату вимоги - 29.12.2018, що було останнім робочим днем 2018 року і не потребує доведенню в силу положень ч. 3 ст. 75 ГПК України, зобов`язання за договором принципалом виконане не було, про що свідчить відсутність підписаного акту здачі-приймання наданих послуг.

Викладене свідчить про те, що ТОВ «Галактика-Тест» не вчинено всіх можливих та необхідних дій з метою належного виконання умов Договору, а також спростовує твердження відповідача і третьої особи, що прострочення виникло з вини позивача.

З огляду на строк дії Гарантії (до 31.12.2018 включно), суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до відповідача з вимогою саме 29.12.2018.

Не звернення з вимогою 29.12.2018 призвело б до пропущення позивачем строку, встановленого Гарантією.

На переконання суду, враховуючи встановлені обставини справи та зміст наданої банківської гарантії, звернення позивача до банку з вимогою 29.12.2018 не мало значення у цьому випадку, мав значення лише факт невиконання зобов`язань за Договором та об`єктивна неможливість їх виконання у строк до 31.12.2018.

Вимога позивача від 29.12.2018 №ЦДЗI-10/3733 надана ним у порядку, передбаченому банківською гарантією, відповідає вимогам, встановленим у банківській гарантії та направлена у строки, встановлені Гарантією.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву та під час розгляду справи відповідач не заперечував ні щодо своєчасного отримання вимоги за гарантією, ні щодо належного її оформлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 564 Цивільного кодексу України гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Відповідно до ст. 565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги.

Відповідно до п. 1 глави 4 розділу 2 Положення банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, має переконатися в достовірності цієї вимоги. У разі отримання вимоги від бенефіціара банк-гарант (резидент) повинен перевірити справжність підписів на вимозі або в разі отримання повідомлення від іншого банку про виставлення бенефіціаром вимоги - перевірити ключі, підписи, формат SWIFT. У разі потреби банк-гарант (резидент) надсилає запит до банку бенефіціара або іншого банку, через який було передано вимогу, для уточнення достовірності цієї вимоги/повідомлення. Банк-гарант (резидент) приймає вимогу, яка відповідає умовам гарантії, надсилає копію цієї вимоги принципалу (разом з копіями документів, якими вона супроводжувалась, якщо подання таких документів передбачалось умовами гарантії) після отримання відповідних уточнень, що підтверджують її достовірність, або до отримання таких уточнень. Якщо після подання копії вимоги принципалу банк-гарант отримує письмове підтвердження недостовірності пред`явленої вимоги, то банк-гарант надсилає письмове повідомлення про такий факт принципалу та бенефіціару.

Згідно з п. 2 глави 4 розділу 2 Положення одержана вимога/повідомлення бенефіціара або банку бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.

Відповідно до п. 3 глави 4 розділу 2 Положення сплата за вимогою/повідомленням коштів бенефіціару за гарантією здійснюється банком-гарантом (резидентом) на умовах і в строки, передбачені гарантією для оплати вимоги/повідомлення, та згідно з інструкціями і реквізитами, зазначеними в тексті гарантії та/або у вимозі/повідомленні, отриманими від бенефіціара/банку бенефіціара або іншого банку. Банк-гарант (резидент) здійснює перерахування коштів з рахунку, на якому обліковувалися кошти принципала для грошового забезпечення (покриття) гарантії, або з інших відповідних рахунків банку-гаранта (резидента). Якщо гарантія надавалася за рахунок іншого забезпечення, прийнятного для банку, то банк-гарант вирішує питання щодо погашення заборгованості принципала шляхом звернення стягнення на предмет застави або договірного списання коштів з поточних/депозитних рахунків принципала, або шляхом проведення інших дій, передбачених законодавством України (за умови, якщо це передбачено договором).

Відповідач направив позивачу відповідь від 18.01.2019 за № 05-1/2/269, в якій відмовив у задоволенні вимоги щодо сплати гарантії.

Підставами, на які відповідач посилався для відмови у виплаті грошових коштів за гарантією було звернення позивача з вимогою до 31.12.2018 та вчинення принципалом дій з метою належного виконання умов договору.

Однак, суд вважає вказані доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими та спростовані судом вище, оскільки умовою виплати гарантії є допущення порушення принципалом зобов`язань за договором, яке у даному випадку мало місце, встановлене судом та не спростоване учасниками процесу.

Інших підстав для відмови у виплаті гарантії за гарантією №19215/18-ГВ від 03.10.2018 відповідачем у листі 18.01.2019 за №05-1/2/269 та під час розгляду справи у суді наведено не було.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов акціонерного товариства «Українська залізниця» до публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень».

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» (вул. Мельникова, буд. 83-Д, м. Київ, 04119, код 33695095) на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Тверська (Єжі Гедройця), буд. 5, м. Київ, 03680, код 40075815) в особі філії «Центр діагностики залізничної інфраструктури» (вул. Святошинська, буд. 13, м. Київ, 03115, код 41303988) 575974,87 грн., 8639,62 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 31.07.2020.

Суддя С. А. Ковтун