ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/829/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 16, ідентифікаційний код 14095412), 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 26, ідентифікаційний код 02146274)
до Фізичної особи - підприємця Гайдар Олександра Віленовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про стягнення 3163,68 грн. та звільнення приміщення
за участю представників учасників справи:

позивача - Цуварова О.Ф., довіреність №13456 від 24.12.2019;

3-ї особи - Ліпейко В.І., довіреність №844 від 08.05.2020;

відповідача - адвоката Трофименко Р.О., ордер серія ДН №057688 від 27.05.2020;

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця Гайдар Олександра Віленовича заборгованості з орендної плати за договором оренди №4782 від 19.01.2012 у розмірі 3 163,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем вищевказаного договору оренди, який укладений між позивачем та відповідачем, в частині оплати орендної плати та наявність заборгованості за вказаним договором.

Також, позивач просить виселити відповідача з займаних нежитлових приміщень площею 50,0 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 12-В та передати орендоване майно Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Позовні вимоги щодо виселення відповідача з займаних нежитлових приміщень обгрунтовані, зокрема посиланням на те, що позивач як власник та орендодавець спірних нежитлових приміщень має намір використовувати вказане майно для власних потреб, про що він раніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору письмово повідомив про це відповідача (орендаря) листами від 25.09.2019 за вих. № 9412 та від 09.10.2019 за вих. № 9888, проте відповідач не звільнив нежитлові приміщення площею 50,0 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 12-В та не передав їх позивачу, що призводить до неможливості власника цих приміщень розпоряджатися своїм майном та спричиняє збитки місцевому бюджету.

Справу позивач просить розглядати в порядку загального позовного провадження.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №927/829/20. Зазначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22 квітня 2020 р. о 10:00 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради.

13.04.2020 до суду від 3-ої особи надійшли письмові пояснення (вх. №9004), які приєднані судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях третя особа зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради, як балансоутримувач орендованого відповідачем приміщення з 2016 року зверталося до останнього з клопотанням про припинення договору оренди, також третя особа пролонгацію договору оренди не погоджувало. Майно комунальних закладів не підлягає використанню не за освітнім призначенням, наявність на орендованих приміщенням пральні є незаконним та не відповідає ст. 80 Закону України "Про освіту" та Положенню про дитячо - юнацьку спортивну школу (затверджено постановою Кабінету Міністрів України). Термін зазначеного договору сплив 19.01.2020, проте відповідач орендовані приміщення балансоутримувачу не повернув. Також, третя особа зазначила, що приміщення, що орендуються відповідачем потрібні балансоутримувачу приміщення для власних потреб, зокрема зазначив про будівництво та влаштуванням у 2020 році на території закладу спортивного стадіону з майданчиками для футболу та баскетболу, унаслідок чого збільшиться кількість спортсменів, які будуть відвідувати заклад та необхідне розміщення: 2-х додаткових роздягалень для хлопчиків, 2-х додаткових роздягалень для дівчат, 2-і душових та 2 туалети.

22.04.2020 до господарського суду Харківської області надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із введенням на території України карантину та неможливістю прибути в судове засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 квітня 2020 року клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання задоволено. Продовжено строк підготовчого провадження у справі №922/829/20 на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання у справі № 922/829/20 на 25.05.2020 о 10:00 год.

30.04.2020 третьою особою у справі надані через канцелярією господарського суду Харківської області пояснення третьої особи за вх.№ 10025, які були прийняті судом до розгляду. У вказаних поясненнях третя особа, як балансоутримувач спірного приміщення додатково виклав аргументи та міркування на підтримку позову та надав докази на підтвердження наміру власника майна використовувати його для власних потреб, а саме: наказ директора комунального закладу "Комплексна дитячо-юнацька школа № 2 Харківської міської ради" від 15.12.2018 № 84 "Про проведення підготовчих робіт в будівлі по вул. Героїв праці 12-В"; лист директора комунального закладу "Комплексна дитячо-юнацька школа № 2 Харківської міської ради" з цього питання від 12.12.2018 № 575; лист директора комунального закладу "Комплексна дитячо-юнацька школа № 2 Харківської міської ради" від 24.04.2020 № 78; колективний лист батьків вихованців директору комунального закладу "Комплексна дитячо-юнацька школа № 2 Харківської міської ради". Також, третьою особою вказано, що на підтвердження наміру реконструкції спортивних майданчиків на території комунального закладу «Комплексна дитячо-юнацька школа № 2 Харківської міської ради» за адресою вулиця Героїв Праці, 12-В у м. Харків був укладений договір від 03.05.2019 № Р-02-03/5-19, що був оприлюднений на порталі Prozorro за посиланням https//рrozorro.gov.ua/tender/UA-2019-03-27-003048-b.

22.05.2020 від відповідача у справі надійшла заява про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження, у зв`язку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи, оскільки відповідач позовну заяву та додані до неї матеріали не отримував.

В підготовчому засіданні 25.05.2020 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 25.05.2020 про відмову у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку підготовчого провадження та про відкладення підготовчого засідання на 10 червня 2020 року о 12:00.

10.06.2020 відповідачем через канцелярію господарського суду Харківської області надано відзив на позовну заяву за вх. № 13003, в якому відповідач проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначає проте, що листи - попередження за № 9412 від 25.09.2019 та № 9888 від 09.10.2019 про відсутність наміру щодо продовження терміну дії договору відповідач не отримував. Відповідач вважає, що договір оренди, який укладений між позивачем та відповідачем є продовженим згідно з ч.1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" на 5 років, зокрема з 19.01.2017 по 19.01.2022, про що відповідач повідомив Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради листом б/н від 06.12.2019. Також, відповідач зазначив, що позивач виставляє рахунки на оплату орендної плати відповідачем, які своєчасно останнім сплачуються, отже договір оренди є таким, що виконується сторонами, отже на даний час відсутні підстави для задоволення позову. Також, відповідач зазначив, що використовує приміщення згідно умов п. 1.2. договору та за технічним паспортом будівлі, що орендується відповідачем орендоване приміщення, що знаходиться в оренді у відповідача визначене як: "приміщення пральні". Крім того, зазначив, що перепрофілювання пральні, що розташоване в орендованому приміщенні у приміщення іншого призначення вимагає проведення реконструкції приміщення, а також є необхідним вирішення питання забезпечення санітарних умов в навчальному закладі, які забезпечують функціонуванням пральні технічно передбаченої у будівлі при її введенні у експлуатацію. Крім того, відповідач зазначив, що пральня, що розміщена в орендованому приміщенні надає безкоштовно послуги для ДЮСШ № 2 у формі стирки спортивної форми для вихованців.

В підготовчому засіданні 10.06.2020 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 10.06.2020 про відкладення підготовчого засідання на 08 липня 2020 року о 10:30.

25 червня 2020 року третьою особою у справі через канцелярію господарського суду Харківської області надано пояснення третьої особи щодо відзиву за вх. № 14587, які були прийняті судом до розгляду. У поданих поясненнях третя особа відхиляє наведені відповідачем заперечення, зокрема зазначає, що орендодавцем за договором оренди є позивач у справі, а у третьої особи відсутні повноваження на продовження строку дії договору, як й на виставлення рахунків на оплату орендної плати за приміщення. Надав бухгалтерську довідку №1 на підтвердження того, що відповідачем послуги з прання спортивної форми вихованців не надавались.

В підготовчому засіданні 08.07.2020 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 08.07.2020 про відкладення підготовчого засідання на 13 липня 2020 року о 11:00.

В підготовчому засіданні 13.07.2020 судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 13.07.2020 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 21.07.2020 о 14:00.

У судовому засіданні 21.07.2020 на стадії розгляду справи по суті без виходу до нарадчої кімнати, судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 21.07.2020 про оголошення перерви у судовому засіданні до 23.07.2020 о 14:00.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Присутній представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги заявлені позивачем підтримував та просив позов задовольнити.

Присутній представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, з підстав викладених ним у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників учасників справи, суд встановив наступне.

Між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець, далі по тексту - позивач) та Фізичною особою - підприємцем Гайдар О.В. (орендар, далі по тексту - відповідач) 19.01.2012 року укладено договір оренди №4782 (далі по тексту - Договір).

Згідно з п.1.1. договору, позивач (орендодавець) передає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення площею 50,0 кв.м. далі "Майно", які належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 12-В, та знаходяться на балансі Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради (далі по тексту - третя особа).

Згідно з п.1.2. договору, сторони погодили, що майно передається в оренду з метою використання: розміщення пральні загального користування.

Відповідно до п. 2.1 договору, набуття орендарем права користування Майном настає після підписання сторонами: цього Договору та акту приймання - передачі Майна.

Факт передачі майна відповідачу в оренду підтверджується актом прийому-передачі орендованого майна, підписаного сторонами 19.01.2012 р.

Відповідно до п. 2.2 договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником Майна залишається територіальна громада м. Харкова, а Орендар користується ним протягом строку дії договору оренди.

Пунктом 10.1 договору визначено, що він діє з 19 січня 2012р. до 19 січня 2013р. Отже при укладанні договору сторони погодили, що строком дії договору є один рік.

Згідно з п. 10.5. договору, що у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну Договору протягом 30 днів після закінчення його строку, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

У договорі сторони також передбачили, що внесення змін та доповнень до цього договору розглядаються сторонами протягом 20 днів і оформляються додатковими угодами. Договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін або Управління за рішенням господарського суду, суду у випадках, передбачених законодавством та умовами цього Договору (п.п. 10.2 - 10.3 договору).

Згідно з п. 10.6 Договору, дія договору оренди припиняється внаслідок: - закінчення строку, на який його було укладено; - загибелі чи знищення об`єкта оренди; - дострокового за згодою сторін або рішенням господарського суду (суду); - банкрутства Орендаря; - ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем; - скасування (припинення) державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності: - смерті орендаря; - інших причин, передбачених діючим законодавством.

Договір оренди був неодноразово пролонгований з урахуванням пункту 10.5 цього договору, та востаннє його дію продовжено до 19.01.2020.

Відповідно до п.7.1 Договору, орендодавець має право відмовитися від цього Договору і вимагати повернення майна, що передане в оренду якщо:

- орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців підряд;

- у випадку форс мажорних обставин (стихійне лихо, введення особливого режиму та інше), а також виникнення соціально - суспільної необхідності щодо Майна (капітальний ремонт, реконструкція будівлі та ін.), викликаної потребами територіальної громади м. Харкова, а також у разі потреби використання Майна під особисті потреби Орендодавця та Балансоутримувача. У разі, якщо територіальна громада м. Харкова має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, Орендодавець письмово попереджає про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради (третя особа) листом від 17.09.2019 №2026 повідомило Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про необхідність використання майна переданого в оренду відповідачу для власних потреб, а саме улаштування роздягалень, душових і туалетів для спортсменів КДЮСШ № 2.

Позивачем в порядку ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", було направлено відповідачу листи від 25.09.2019 за вих. № 9412 та від 09.10.2019 за вих. № 9888 (арк. справи № 30, 34) з повідомленням про відсутність наміру продовження терміну дії договору оренди №4782 від 19.01.2012 у зв`язку з необхідністю використання приміщення для потреб територіальної громади м. Харкова. Також, у вказаних листах позивач повідомив орендаря, що по закінченню терміну договору оренди - 19.01.2020 останній має звільнити приміщення та передати його за актом приймання - передачі представнику Управління. Позивачем до матеріалів справи надані докази надсилання вказаних листів на адресу місцезнаходження відповідача (перший лист) та адресу для листування (другий лист), зокрема (арк. справи № 31-33, 35-36), оригінали вказаних доказів надані для огляду у судовому засіданні та досліджені судом.

Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із штрих-кодовим індикатором відправлення № 610 та копії поштового конверту, вказане поштове відправлення, яким направлено заяву № 9412 від 25.09.2019 року про відсутність наміру продовжувати термін дії договору оренди, що укладений між сторонами, було повернуто позивачу поштовим відділенням зв`язку у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, про що поштовим відділенням надано відповідну довідку.

Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із штрих-кодовим індикатором відправлення № 610 та копії поштового конверту, вказане поштове відправлення, яким направлено заяву № 9888 від 09.10.2019 року про відсутність наміру продовжувати термін дії договору оренди, що укладений між сторонами, було повернуто позивачу поштовим відділенням зв`язку у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, про що поштовим відділенням надано відповідну довідку.

Листом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна від 16.12.2019 № 12820 (арк. справи № 27) було додатково повідомлено орендаря ФОП Гайдар О.В. що 19.01.2020 закінчується строк дії договору оренди № 4782 від 19.01.2012 року та надіслано акти приймання-передачі для підписання та повернення позивачу майна. Позивачем надані докази поштового надсилання вказаного листа разом з актами приймання-передачі для підписання на адресу місцезнаходження відповідача (арк. справи № 27 зворотній аркуш, 28-29).

Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із штрих-кодовим індикатором відправлення № 610 035 262 707 та копії поштового конверту, вказане поштове відправлення, яким направлено заяву № 12820 від 16.12.2019 про необхідність повернення орендованого приміщення після закінчення строку дії договору оренди, було повернуто позивачу поштовим відділенням зв`язку у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, про що поштовим відділенням надано відповідну довідку.

Відповідно до п. 4.13. Договору, у разі припинення або розірвання Договору, орендар зобов`язаний повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцю збитки в разі погіршення стану орендованого майна чи його втрати (повної або часткової) з вини орендаря.

Відповідач після закінчення строку дії договору 19.01.2020 орендоване майно орендодавцю за договором - позивачу не повернув, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом із вимогою про виселення Фізичної особи - підприємця Гайдар Олександра Віленовича з займаних нежитлових приміщень площею 50,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та передати орендоване майно орендавцю - позивачу.

Відповідно до п. 3.2. договору сторони визначили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 р. №566/11.

Згідно з п. 3.3. Договору передбачено, що нарахування орендної плати починається від дати підписання акту приймання-передачі.

Згідно з 3.6. договору, розмір орендної плата за кожний місяць визначається шляхом коригування Орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць та сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до пункту 3.7. Договору, орендна плата перераховується:

30% на поточний рахунок Балансоутримувача № 1529 ГУДКСУ Харківської області м. Харкова, МФО 851011, ;

70% до міського бюджету: № 0002, банк ГУДКСУ у Харківській області м. Харків, МФО 851011, , одержувач - УДКСУ у м. Харкові Харківської області *;101;;*22080401*; код орендодавця* код орендаря * № 4782*19.01.2012р.*14095412*1* (ФОП Гайдар О.В.).

Орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця (п.3.5. Договору).

Проте, позивач вказує, що відповідач орендні платежі вносив несвоєчасно та заборгованість відповідача з орендної плати перед позивачем (орендодавцем) складає 3 163, 68 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по договору, позивачем припинено нарахування платежів з орендної плати після закінчення строку дії договору, в матеріалах справи відсутні докази її нарахування та виставлення відповідачу рахунків про сплату орендної плати після закінчення строку дії договору, а також в матеріалах справи відсутні докази на спростування вказаної заборгованості та сплати орендної плати після закінчення дії вказаного договору оренди.

Отож, доводи відповідача викладені ним у відзиві на позовну заяву щодо продовження нараховувати та виставляти йому рахунки для сплати орендної плати після закінчення строку дії договору оренди - 19.01.2020 не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідач позов не визнає, вважає, що строк дії договору продовжено згідно з ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строком на 5 років, до 19.01.2022, про що відповідач повідомив Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради в листі б/н, що направлено на його адресу поштовим відправленням 06.12.2019. Відповідач вказав, що листів від 25.09.2019 за № 9412; від 09.10.2019 за № 9888; від 16.12.2019 за № 12820, із зазначенням про відсутність наміру продовження строку дії договору від позивача не отримував. Також, відповідач зазначає, що сторонами виконуються умови договору, позивачем виставляються рахунки на оплату орендної плати, які останнім сплачуються. Крім того, відповідач вважає, що позивачем не доведено потребу використовувати майно для власних потреб. Наведені відповідачем обставини, на його думку є підставою для відмови в задоволенні позову.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 60 "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 145 Конституції України встановлено, що права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до Положення про Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015р. № 7/15 - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється Харківською міською радою.

Управління входить до структури Департаменту економіки та комунального майна, є юридичною особою, веде самостійний баланс, має право відкривати рахунки в органах Державної казначейської служби України та установах банків, в межах своїх повноважень укладати від свого імені угоди з юридичними та фізичними особами, набувати майнових і особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем та третьою особою у суді.

Пунктом 4.1.11 Положення передбачено, що Управління здійснює у встановленому порядку передачу в оренду об`єктів комунальної власності підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам підприємницької діяльності та іншим особам, яким діючим законодавством надано право укладати договори.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст. 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України та статтею 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 629 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріалами справи підтверджується, що правовідносини, що склалися між сторонами за своєю правовою природою виникли з договору найму (оренди) нерухомості.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно із частинами першою та другою статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також передбачені у статті 764 ЦК України, якою визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

У справі, що розглядається, орендоване майно є комунальною власністю територіальної громади, що не спростовано відповідачем, а тому на ці правовідносини поширюється також дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який регулює організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна підприємств, установ та організацій, що перебувають у комунальній власності, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в комунальній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває у комунальній власності.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в редакції діючої на момент укладення договору, термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

За частиною третьою статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна» після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Водночас за частиною другою цієї ж статті у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відсутність такого заперечення як в силу статті 764 ЦК України, так і за приписами частини другої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна», може мати прояв у «мовчазній згоді» і в такому випадку орендар саме в силу закону (а не за власною ініціативою в порядку частини третьої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна») може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У контексті наведених норм заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини третьої статті 202 ЦК України.

Чинне законодавство не містить спеціальних вказівок щодо того, коли орендар вважається повідомленим чи способів такого повідомлення; у договорі сторони також не передбачили будь-які домовленості щодо того, коли вважається здійсненим повідомлення сторони про припинення чи зміну договору.

Разом з тим, орендуючи спірне майно, відповідач діє як суб`єкт господарювання в межах господарських правовідносин, забезпечуючи себе необхідними матеріально-технічними ресурсами.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства (частина друга статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Обов`язковою передумовою здійснення господарської діяльності є державна реєстрація суб`єкта господарювання, що забезпечує реалізацію принципів публічності, загальновідомості і достовірності даних про господарюючих суб`єктів; відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу підприємця, як місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Здійснюючи підприємницьку діяльність, підприємець вступає у повсякденні відносини з іншими суб`єктами господарської діяльності, а тому останні можуть потребувати оперативної взаємодії з підприємцем у господарській діяльності, зокрема задля проведення переговорів, співпраці у здійсненні прав та виконанні обов`язків, вчинення односторонніх правочинів, можливості обміну інформацією за договором. Звідси, зокрема, випливає обов`язок підприємця забезпечити доступність власних контактів, у тому числі можливість звернення до підприємця письмово в розумний строк.

Відповідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцем проживання фізичної особи - підприємця Гайдара Олександра Віленовича є: АДРЕСА_1 .

Загальний порядок укладання, зміни та розірвання господарських договорів, які вчиняються в письмовій формі, пов`язує момент реалізації учасником правовідносин власного волевиявлення на виникнення, зміну чи припинення правовідносин зі здійсненням ним такого волевиявлення в належний спосіб.

Пунктом 6 статті 3 ЦК України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 по справі № 910/719/19 відступила від правового висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо припинення договору оренди майна, зазначивши, що негативні наслідки неодержання орендарем (у тому числі фізичною особою - підприємцем) звернення про припинення дії договору, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на орендаря, а факт наявності відповідної заяви орендодавця та доказів її належного надсилання орендарю свідчить про добросовісне звернення орендодавця до орендаря, а отже, і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові прийшла висновку проте, що правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, наведене у статті 764 ЦК України та частині другій статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна», спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. У контексті наведених вище норм настання наслідків у вигляді припинення чи продовження договору є пов`язаним з дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу.

Відповідно до частини першої статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже, негативні наслідки неодержання підприємцем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на підприємця.

Отже, суд приходить до висновку, що орендодавець за договором оренди - позивач виконав свій обов`язок щодо доведення відповідачу інформації про намір використовувати майно для власних потреб у строки передбачені частиною третьої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна» та про відсутність наміру продовження дії договору оренди, та його припинення 19.01.2020, надіславши йому листи від 25.09.2019 за вих. № 9412; від 09.10.2019 за вих. № 9888 рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністру України № 270 від 5 березня 2009 року на адресу відповідача, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: 61002, місто Харків, вул. Іванова, (перейменовано на вул. Свободи) будинок 12/16, квартира 57, а також адресу листування, яка зазначена у реквізитах договору оренди.

Наявність відповідної заяви орендодавця та належних доказів її надсилання орендарю за наданими орендарем реквізитами свідчить про добросовісність звернення позивача до відповідача, вчинення позивачем залежних від його волі необхідних дій у спірних правовідносинах на відміну від відповідача, а відтак і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства.

Отже, договір оренди № 4782 від 19.01.2012, що укладений між позивачем та відповідачем є припиненим з 20.01.2020 відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна», за якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином, починаючи з 20.01.2020 відповідач у справі займає нежитлове приміщення площею 50,0 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 12-В без достатніх правових підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ч.3 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частинами 1, 2 ст. 386 Цивільного кодексу України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (її частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди. Обов`язок повернення об`єкта оренди на умовах, зазначених у договорі оренди, у разі закінчення строку його дії був передбачений також ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Враховуючи вищенаведене та те, що судом встановлено неправомірне зайняття відповідачем нежитлове приміщення площею 50,0 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 12-В, що було в користуванні відповідача за договором оренди № 4782 від 19.01.2012, строк дії якого закінчився, позовна вимога позивача про виселення відповідача з вказаних приміщень є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню, відповідно до цього суд вважає за необхідне: виселити Фізичну особу - підприємця Гайдар Олександра Віленовича з займаних нежитлових приміщень площею 50,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та передати орендоване майно Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що термін договору оренди продовжено на п`ять років, що визначено у ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Відповідно до частини 4 статті 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, крім всього, договори та інші правочини.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вказане означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності Договору всі права, набуті сторонами правочину за ним повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року по справі №203/2612/13-ц.

Отже, враховуючи те, що сторони вільні в укладені договору та при укладенні договори мають виконувати умови договору на тих умовах, що погоджені ними при укладанні, договір оренди №4782 від 19.01.2012 недійсним в судовому порядку не визнано, сторонами змін до договору в частині визначенні строку його дії не вносились, отже строком дії договору та строком на який зазначений договір може продовжуватися згідно з п. 10.5. договору є один рік.

Судом не приймаються також доводи відповідача щодо продовження строку дії договору з 19.01.2017 по 19.01.2022, про що останній повідомив Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради листом б/н, що направлено поштовим відправленням 06.12.2019 (арк. справи №126), з огляду на наступне.

Згідно договору оренди № 4782 від 19.01.2012, що укладений між позивачем та відповідачем, сторонами є орендодавцем та орендар. Орендодавцем за вказаним договором є: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

За умовами пункту 10.2. договору, зміни та доповнення до договору оренди вносяться сторонами протягом 20 днів і оформлюються додатковими угодами, які є невід`ємними частинами договору.

Отже, повідомлення Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради, як балансоутримувача орендованого приміщення не є погодженням з орендарем продовження строку дії договору оренди в порядку передбаченому діючим законодавством та п.10.2 договору.

Також, судом відхиляються твердження відповідача щодо виконання сторонами умов договору, зокрема щодо виставлення позивачем рахунків на оплату орендної плати та своєчасної сплати відповідачем орендної плати згідно умов договору.

Присутній представник позивача у судовому засіданні зазначав, що рахунки на оплату орендної плати відповідачу не виставлялись за закінченням строку дії договору.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно розрахунку доданого до позовної заяви позивачем нарахування орендної плати після закінчення строку дії договору оренди не здійснювалось та заборгованість відповідача виникла станом на 21.02.2020 в розмірі 3 163,68 грн.

Відповідач доказів своєчасної та повної сплати орендної плати (банківські виписки, платіжні доручення, квитанції тощо) та відсутності заборгованості перед позивачем не надав.

Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження виставлення позивачем рахунків на оплату після закінчення строку дії договору, та сплату їх після 01.02.2020.

Позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 3 163,68 грн., що рахується за відповідачем, зокрема за період з 01.02.2020 по 21.02.2020.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно вимог частин 1, 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За приписами ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об`єктом оренди носить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем, у встановленому законом порядку, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 3 163,68 грн не спростовано, отже суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача про стягнення суми заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 3 163,68 грн., а отже позовні вимоги в цій частині підтверджені матеріалами справи та є такими, що підлягають задоволенню

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612, 759 Цивільного кодексу України, статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Гайдар Олександра Віленовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 16, ідентифікаційний код 14095412) заборгованість з орендної плати за договором оренди №4782 від 19.01.2012 у розмірі 3 163,68 грн.

Виселити Фізичну особу - підприємця Гайдар Олександра Віленовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з займаних нежитлових приміщень площею 50,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та передати орендоване майно Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 16, ідентифікаційний код 14095412).

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 4 204,00 грн покласти на відповідача у справі: Фізичну особу - підприємця Гайдар Олександра Віленовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Гайдар Олександра Віленовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 16, ідентифікаційний код 14095412) судовий збір у розмірі 4 204,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 16, ідентифікаційний код 14095412).

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 26, ідентифікаційний код 02146274).

Відповідач: Фізична особа - підприємець Гайдар Олександр Віленович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.4 розділу X "Прикінцеві положення", п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "03" серпня 2020 р.

Суддя І.О. Чистякова