РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2020Справа № 910/182/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Бігми Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 45; ідентифікаційний код: 31778043)

до Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8; ідентифікаційний код: 00037478)

про внесення змін до договору

за зустрічним позовом Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8; ідентифікаційний код: 00037478)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 45; ідентифікаційний код: 31778043)

про стягнення 2196200,00 грн.

Представники учасників справи:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Галя Є.С.;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Логінов О.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» з вимогами до Управління державної охорони України про внесення змін до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019.

Позовні вимоги обгрунтовані наявністю обставин, які є підставами для внесення змін до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 в частині строків поставки обладнання згідно зі ст. 652 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» залишено без руху; встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 08.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 відкрито провадження у справі №910/182/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 03.03.2020; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

02.03.2020 до Господарського суду міста Києва від Управління державної охорони України надійшла зустрічна позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» штрафних санкцій у розмірі 2196200,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані простроченням виконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язання з поставки обладнання за Договором купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 зустрічну позовну заяву Управління державної охорони України залишено без руху; встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У підготовчому засіданні 03.03.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 09.04.2020.

У встановлений судом строк позивачем за зустрічним позовом були усунуті недоліки зустрічної позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 30.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 зустрічну позовну заяву Управління державної охорони України прийнято до розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000».

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211 із змінами, внесеними згідно Постанов КМ, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020р. 9/рс-186/20, у судовому засіданні, призначеному на 09.04.2020, було оголошено перерву без визначення дати та часу наступного судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 підготовче засідання у справі №910/182/20 призначено на 03.06.2020.

03.06.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що у зв`язку з істотною зміною обставин, строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару повинен бути продовжений.

Крім того, відповідач за зустрічним позовом просив суд (у випадку задоволення зустрічного позову) зменшити розмір неустойки до 90% (200160,00 грн пені та 19460,00 грн штрафу).

У підготовчому засіданні 03.06.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 24.06.2020.

10.06.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача за зустрічним позовом надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, в тому числі, заперечив щодо зменшення розміру штрафних санкцій.

У підготовчому засіданні 24.06.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.07.2020.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у судовому засіданні 16.07.2020 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечив.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) у судовому засіданні 16.07.2020 надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 16.07.2020 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.04.2019 між Управлінням державної охорони України (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» (продавець) укладено Договір купівлі-продажу №161/2019, відповідно до умов якого продавець зобов`язується у 2019 році поставити покупцю за ДК 021-2015-35810000-5 «Індивідуальне обмундирування», а саме: бронежилет зовнішнього носіння 6 класу захисту за стандартами України (тактичний з системою Molle) згідно з Специфікацією (Додаток №1 до цього договору), а покупець - прийняти та оплатити його (а.с. 37-47; 139-143).

Відповідно до п. 1.2 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 найменування (номенклатура, асортимент) та обсяг товару, що поставляється за цим договором, визначається у Специфікації (Додаток №1 до цього договору), яка є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 3.1 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 ціна договору становить 2780000,00 грн без ПДВ.

У п. 5.1 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 сторонами погоджено, що строк поставки товару становить не більше 30 календарних днів з дати отримання заявки від покупця на поставку товару (Додаток №2 до договору). Поставка товару (партії товару) здійснюється продавцем у відповідності до заявки (Додаток №2 до договору) на поставку товару, яка подається покупцем. Заявка на поставку товару передається продавцю поштою, кур`єром або іншим погодженим сторонами способом. У разі, якщо продавець не отримав від покупця заявку на поставку товару з будь-яких причин - вважається, що продавець отримав заявку на поставку товару протягом 5-ти робочих днів з дати її направлення покупцем за допомогою поштового зв`язку.

Відповідно до п. 5.2 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 поставка (передача) товару здійснюється за рахунок продавця на склад покупця за адресою: м. Київ, вул. П.Болбочана, 8.

Відповідно до п. 10.1 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язання - до їх повного виконання.

Згідно з п. 11.2 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 усі зміни та доповнення до цього договору набувають юридичної сили, якщо вони складені у письмовій формі і підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками сторін.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки, договором про закупівлю.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон застосовується: до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень; до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» цей Закон застосовується Міністерством оборони України та його розвідувальним органом, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національною гвардією України, Національною поліцією України, Державною прикордонною службою України, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державною спеціальною службою транспорту, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Управлінням державної охорони України та іншими військовими формуваннями та/або частинами (далі - замовники), які здійснюють закупівлю товарів, робіт і послуг (далі - товари, роботи і послуги) для гарантованого забезпечення потреб оборони в особливий період, у період проведення антитерористичної операції, у період введення надзвичайного стану, якщо вартість товарів і послуг дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» закупівля товарів, робіт і послуг замовниками, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Як вбачається з Акту про пожежу від 30.03.2019, 29.03.2019 за адресою виробничих потужностей Товариства (м. Ворзель, вул. Курортна, 15-а) сталась пожежа, ліквідувати яку вдалось 30.03.2019 (а.с. 49-50).

Вказані обставини (виникнення пожежі) також встановлені судовими рішеннями у справі №910/10244/19, справі №910/8466/19 та справі №910/9842/19.

У звіті про причину виникнення пожежі, складеному Державною службою України з надзвичайних ситуацій, зазначено, що внаслідок пожежі вогнем було знищено виробничо-складські, адміністративні та допоміжні приміщення на площі близько 1500 кв.м.; товарно-матеріальні цінності та виробниче обладнання, розташоване в виробничих приміщеннях (а.с. 51-54).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач за первісним позовом (Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000») вказує на те, що він здійснює власну виробничу діяльність та є вітчизняним виробником спеціальних засобів індивідуального захисту, зокрема бронежилетів та кулезахисних шоломів. Внаслідок того, що бронежилети не є товаром широкого вжитку, вони не виробляються товариством на склад, а процес їх виробництва розпочинається лише після укладення відповідного договору.

Позивач за первісним позовом зауважив, що він належним чином приступив до виконання умов Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019.

Однак, 07.06.2019 обладнання (Прес-457, Прес ГПВ-1, Гідравлічний прес YJG32-500, Прес ДБ-2432, Прес ДБ-2428), яке було відновлено після пожежі 30.03.2019 та яке необхідне для виготовлення жорстких бронеелементів, повторно вийшло з ладу.

Позивачем за первісним позовом долучено до матеріалів справи копію Акту передачі на ремонт, реконструкцію та модернізацію основних засобів від 07.06.2019, з якого вбачається, що в позаплановий ремонт передаються наступні об`єкти: Прес 457, Прес ГПВ-1, Прес ДБ-2432, Прес ДБ-2428, Гідравлічний прес YJG32-500 (а.с. 62).

Як вбачається з Акту (відомостей) виявлених несправностей основних засобів переданих в ремонт від 14.06.2019 (містить перелік несправностей), в ньому зазначено, що в механічній дільниці відсутнє спеціалізоване обладнання для виявлення прихованих несправностей, які могли бути спричинені високотемпературним впливом під час пожежі та пожежогасіння. Враховуючи, що вказане обладнання після пожежі вже ремонтувалось та період безперебійної роботи виявися значно коротшим, проведення ремонтних робіт є недоцільним (а.с. 63).

Позивач у позовній заяві пояснив, що у зв`яку з вказаними обставинами 18.06.2019 товариством було укладено Договір оренди майна №18/06-2019-ОМ з ТОВ «Хардотек Україна», відповідно до умов якого останнє передало товариству у тимчасове платне користування необхідне обладнання.

Так, судом встановлено, що 18.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хардотек Україна» (орендодавець) було укладено Договір оренди майна №18/06-2019-ОМ, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти в тимчасове платне користування обладнання (майно), перелік і балансова вартість якого наведено в Додатку №1, що є невід`ємною частиною договору (а.с. 69-71).

Строк оренди майна - з 21.06.2019 по 31.12.2019 (п. 1.5 договору оренди).

З п.п 2.2.1, 4.2 договору оренди вбачається, що приймання обладнання відбувається за актом приймання-передачі.

У Додатку №1 до договору оренди (Перелік обладнання, що передається за договором в оперативну оренду) зазначено, що в оренду передається Прес ІП-2000, Прес ГЗПО443, Прес ПО440, Прес HS558, Прес гладильний, Прес-матриця для виготовлення термопластів р20, Прес-форма ПФЗ.00.00.000СБ, каска матриця ТРП 100.619.100.001, каска пуансон ТРП 100.619.100.002 (а.с. 72).

За актом приймання-передачі від 21.06.2019 вказане обладнання було прийняте позивачем за первісним позовом в оренду (а.с. 73).

Зі службової записки заступника директора з виробництва ТОВ «НВП «Темп-3000» від 24.06.2019 вбачається, що встановлення, монтаж, здійснення пусконалагоджувальних робіт орендованого обладнання силами ремонтної бригади підприємства триватиме до 01.08.2019 (а.с. 64).

Судом встановлено, що Управління Державної охорони України направило Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» заявку на поставку товару вих. №219/3-1319 від 03.07.2019, в якій просило здійснити поставку товару за Договором купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 - 200 комплектів бронежилетів зовнішнього носіння 6 класу захисту за стандартами України (а.с. 48, 149).

Вказана заявка була отримана Товариством 11.07.2019, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (а.с. 150-151).

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У п. 5.1 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 сторонами погоджено, що строк поставки товару становить не більше 30 календарних днів з дати отримання заявки від покупця на поставку товару.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» повинно було поставити Управлінню Державної охорони України обладнання, передбачене умовами Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019, у строк до 12.08.2019 включно.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію Науково-практичного висновку №1719/21-10.4 від 09.07.2019, складеного Торгово-промисловою палатою України, щодо суттєвого ускладнення виконання зобов`язань за Договором купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019, зумовленого істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити при його укладенні (а.с. 74-84).

У вказаному Висновку зазначено, що суттєве ускладнення виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019, зумовлене істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити при його укладенні, зокрема: тривалим (8 календарних днів, з 07.06.2019 по 14.06.2019) розладом обладнання для виготовлення товару та тривалим (41 календарний день, з 21.06.2019 по 01.08.2019) встановленням, монтажем, здійсненням пусконалагоджувальних робіт, калібруванням орендованого обладнання для виготовлення товару, налагодженням його розмірів виготовлення, а також тривалим (30 календарних днів, з 01.08.2019 по 31.08.2019) виробничим циклом виготовлення товару.

Такі істотні зміни обставин є підставою для збалансування майнових інтересів сторін, порушених її виникненням, враховуючи принцип свободи договору і наявність диспозитивного методу правового регулювання договірних зобов`язань шляхом перегляду сторонами та внесення змін у зазначені в цьому висновку договірні відносини, зокрема, надає право товариству ініціювати внесення змін до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 в частині встановлення терміну поставки товару до 31.08.2019.

У листі вих. №31/07-5 від 31.07.2019 товариство повідомило управління, що на виконання вимог договору було здійснено відбір готових виробів для проведення необхідних випробувань щодо встановлення їх відповідності вимогам сертифікації продукції та технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам. Однак, під час проведення лабораторних випробувань, у відібраних зразках була встановлена невідповідність бронеелементів встановленим вимогам. Товариством було проведено перевірку виробничого процесу та матеріалів, з яких виготовлялись бронеелементи, та було виявлено неякісну сировину, яка була поставлена товариству одним з його постачальників. За таких обставин, товариство повідомляло управління про неможливість поставити обладнання у встановлений строк та просило продовжити строк постачання продукції до 02.09.2019 (а.с. 154-155).

Листом вих №576 від 20.08.2019 товариство просило управління погодити строк постачання продукції до 30.09.2019 (а.с. 156-157).

Управління у листі від 12.09.2019 (відповідь на лист товариства вих №576 від 20.08.2019) вказало на те, що оскільки зобов`язання з поставки товару за Договором купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 взяті товариством після виникнення пожежі, то вихід з ладу обладнання є комерційним ризиком товариства, за який товариство несе відповідальність відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України (а.с. 168).

Як зазначив позивач за первісним позовом у позовній заяві, виробничий цикл виготовлення товару триває 30 днів, тому орієнтовно можливо було поставити товар до 31.08.2019.

Однак, як вказує позивач за первісним позовом, у серпні 2019 року було встановлено, що наступний основний процес виготовлення (спікання) керамічних бронеелементів за 6 класом захисту для необхідних покупцю бронежилетів відбувається також з порушенням штатного режиму спікання кераміки та не забезпечує належного її спікання, оскільки, як виявилось, високотехнологічне індукційне обладнання також зазнало певних пошкоджень внаслідок пожежі (її гасіння) та працювало некоректно.

З метою його відновлення товариство здійснило пошук підприємства, яке спроможне здійснити професійне обслуговування даного високотехнологічного обладнання, та 10.09.2019 уклало Договір з ТОВ «Виробниче підприємство «Термоліт Плюс» на позапланову діагностику, технічне обслуговування та ремонт індукційного обладнання, які були завершені лише 30.09.2019.

Судом встановлено, що 10.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Термоліт Плюс» (виконавець) укладено Договір на технічне обслуговування №64, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з технічного аудиту, діагностики, плановому технічному обслуговуванню, позаплановому технічному обслуговуванню, ремонту індукційного обладнання, а замовник зобов`язується їх оплатити в порядку, передбаченому договором (а.с. 85-88).

Специфікацією №1 від 11.09.2019 до договору сторони погодили, що виконавець надає послуги з діагностики (дефектовки) індукційного обладнання (а.с. 89).

Відповідно до Акту надання послуг №94 від 23.09.2019 виконавцем були надані замовнику послуги з діагностики (дефектовки) індукційного обладнання на суму 13182,00 грн. (а.с. 94).

При цьому, як вбачається з листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Термоліт Плюс» вих. 539 від 23.09.2019, товариство вказує, що його фахівцями була проведена діагностика (дефектовка) індукційного обладнання, а саме тиристорного перетворювача частоти ТПЧ-350 та встановлено, що експлуатаційні показники ТПЧ-350 не відповідають заводським ТТХ; на місці було проведено переналагодження обладнання для відновлення його працездатності за умов, що сумарна потужність під`єднаних до мережі споживачів не буде перевищувати 500 кВт. Зазначено, що дане обладнання потребує повного позапланового ремонту (а.с. 97).

Специфікацією №2 від 29.09.2019 до договору сторони погодили, що виконавець надає послуги з ремонту ТПЧ-350 (а.с. 90).

Відповідно до Акту надання послуг №107 від 11.11.2019 виконавцем було здійснено ремонт ТПЧ-350 вартістю 22800,00 грн (а.с. 101).

Судом встановлено, що 22.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» поставило Управлінню Державної охорони України 200 комплектів бронежилетів зовнішнього носіння 6 класу захисту за стандартами України на загальну суму 2780000,00 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі від 22.10.2019 (а.с. 152).

Позивачем долучено до матеріалів справи копію Науково-практичного висновку №3347/21-10.4 від 28.12.2019, складеного Торгово-промисловою палатою України, щодо суттєвого ускладнення виконання зобов`язань за Договором купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019, зумовленого істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити при його укладенні (а.с. 102-116).

У вказаному Висновку зазначено, що суттєве ускладнення виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019, зумовлене істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити при його укладенні, зокрема: тривалим (46 календарних днів, з 13.08.2019 по 27.09.2019) розладом високотехнологічного індуктивного обладнання (ТПЧ-350), що здійснює спікання кераміки для виготовлення керамічних бронеелементів.

Такі істотні зміни обставин є підставою для збалансування майнових інтересів сторін, порушених її виникненням, враховуючи принцип свободи договору і наявність диспозитивного методу правового регулювання договірних зобов`язань шляхом перегляду сторонами та внесення змін у зазначені в цьому висновку договірні відносини, зокрема, надає право товариству ініціювати внесення змін до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 в частині встановлення терміну поставки товару до 30.10.2019.

Листом вих. №955 від 27.12.2019 товариство просило управління внести зміни до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019, встановивши строк поставки обладнання до 30.10.2019 (а.с. 119-120).

Однак, у відповідь на вказаний лист управління повідомило, що факт виходу з ладу обладнання є комерційним ризиком товариства; підстав для внесення змін до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 відсутні (а.с. 173).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач за первісним позовом вказує на те, що він здійснює власну виробничу діяльність та є вітчизняним виробником спеціальних засобів індивідуального захисту, зокрема бронежилетів та кулезахисних шоломів. Внаслідок того, що бронежилети не є товаром широкого вжитку, вони не виробляються товариством на склад, а процес їх виробництва розпочинається лише після укладення відповідного договору.

Позивач за первісним позовом зауважив, що він належним чином приступив до виконання умов Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019.

Однак, 07.06.2019 обладнання (Прес-457, Прес ГПВ-1, Гідравлічний прес YJG32-500, Прес ДБ-2432, Прес ДБ-2428), яке було відновлено після пожежі 30.03.2019 та яке необхідне для виготовлення жорстких бронеелементів повторно вийшло з ладу.

З метою прискорення виготовлення та забезпечення поставки обладнання 18.06.2019 товариством було укладено Договір оренди майна №18/06-2019-ОМ з ТОВ «Хардотек Україна», відповідно до умов якого останнє передало товариству у тимчасове платне користування обладнання.

Встановлення, монтаж, здійснення пусконалагоджувальних робіт та калібрування вказаного майна, а також налагодження розмірів виготовлення шоломів та бронежилетів тривав до 01.08.2019.

Як зазначив позивач за первісним позовом, виробничий цикл виготовлення товару триває 30 днів, тому орієнтовно можливо було поставити товар до 31.08.2019.

Однак, як вказує позивач за первісним позовом, у серпні 2019 року було встановлено, що наступний основний процес виготовлення (спікання) керамічних бронеелементів за 6 класом захисту для необхідних покупцю бронежилетів відбувається також з порушенням штатного режиму спікання кераміки та не забезпечує належного її спікання, оскільки, як виявилось, високотехнологічне індукційне обладнання також зазнало певних пошкоджень внаслідок пожежі (її гасіння) та працювало некоректно.

З метою його відновлення товариство здійснило пошук підприємства, яке спроможне здійснити професійне обслуговування даного високотехнологічного обладнання, та 10.09.2019 уклало Договір з ТОВ «Виробниче підприємство «Термоліт Плюс» на позапланову діагностику, технічне обслуговування та ремонт індукційного обладнання, які були завершені лише 30.09.2019.

Позивач за первісним позовом вказує на те, що ні він, ні відповідач, узгоджуючи строки поставки обладнання у Договорі купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019, не могли передбачити виникнення вказаних обставин, які, на думку позивача, знаходились поза межами волі, бажання і дій сторін.

Наведене, на думку позивача за первісним позовом, свідчить про те, що обставини, якими сторони керувались при укладенні Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019, істотно змінились, що надає товариству право ініціювати перед відповідачем за первісним позовом внесення змін до вказаного договору в частині терміну поставки товару до 30.10.2019.

За таких обставин, звертаючись з даним позовом до суду, позивач за первісним позовом просить суд внести зміни до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019, виклавши п. 5.1 договору в наступній редакції «строк поставки товару до 30 жовтня 2019 року».

Позовні вимоги за зустрічним позовом Управління державної охорони України обгрунтовані тими обставинами, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» було прострочено виконання зобов`язання з поставки товару за Договором купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019, у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 2001600,00 грн та штраф у розмірі 194600,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом не підлягають задоволенню, а позовні вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із пунктом 6 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є зміна правовідношення.

Відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси захищаються шляхом, зокрема зміни господарських правовідносин.

Згідно із частиною 1 статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 5 статті 179 Господарського кодексу України визначено, що зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, повинен відповідати цьому замовленню.

Згідно із частиною 1 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно із частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 3 статті 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору

Частиною 1 статті 183 Господарського кодексу України визначено, що договори за державним замовленням укладаються між визначеними законом суб`єктами господарювання - виконавцями державного замовлення та державними замовниками, що уповноважені від імені держави укладати договори (державні контракти), в яких визначаються господарські зобов`язання сторін та регулюються відносини замовника з виконавцем щодо виконання державного замовлення.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частинами 2, 3 статті 188 Господарського кодексу України визначено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Згідно із частиною 4 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Тобто, нормами статті 188 Господарського кодексу України визначено процедурний порядок розгляду сторонами пропозицій щодо внесення змін до договору та передачі спору на розгляд суду у випадку недосягнення сторонами згоди щодо внесення змін до договору.

Тоді як загальні матеріальні підстави (передбачені нормами матеріального права) внесення змін до договору, в тому числі в судовому порядку, визначені нормами статтей 651, 652 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, за загальним правилом, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право сторін (на вимогу заінтересованої сторони) на внесення змін до договору у судовому порядку у випадку істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, передбачено частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України.

Статтею 652 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №908/351/18.

Згідно із частиною 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім, зокрема випадку продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Об`єктивні обставини, про які йде мова у вказаній нормі, за своєю правовою природою мають бути такими, що не залежать від волі постачальника товару, не могли бути передбачені при всій обачності та турботливості, та не охоплюються поняттям звичайного ризику підприємницької діяльності. В протилежному випадку - матиме місце зловживання постачальником своїм правом на продовження строків виконання зобов`язань, зокрема, у формі штучного створення ситуації уникнення останнім господарсько-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

На переконання суду, ті обставини, на які посилається позивач у позовній заяві як на підставу для внесення змін до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 в частині строків поставки товару, за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником товару, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності та могли бути ним передбачені при укладенні договору.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи:

1) пожежа за адресою виробничих потужностей Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» виникла 29.03.2019 та була ліквідована 30.03.2019. При цьому, Договір купівлі-продажу №161/2019 було укладено між сторонами спору після виникнення пожежі, а саме 02.04.2019;

2) несправності у вже відремонтованому після пожежі обладнанні були виявлені 07.06.2019 (Акт передачі на ремонт);

3) необхідне обладнання для виготовлення продукції позивач отримав в оренду на підставі Договору оренди майна №18/06-2019-ОМ до дати виникнення початку строку на поставку товару (до дати подання відповідачем заявки на поставку, яка була подана 11.07.2019), а саме 21.06.2019;

4) як вбачається з службової записки заступника директора з виробництва від 24.06.2019, він зазначає, що встановлення, монтаж та здійснення пусконалагоджувальних робіт обладнання, його калібрування та налагодження розмірів виготовлення шоломів та бронежилетів силами бригади позивача триватиме до 01.08.2019. Однак, з метою прискорення налагодження виробництва позивач міг би залучити відповідних спеціалістів, які в здійснили налагодження виробництва у значно коротші терміни.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ті обставини, у зв`язку з якими, позивачем не було у встановлений договором строк поставлено товар, суд дійшов висновку, що, по суті, наведені позивачем за первісним позовом обставини, які не дали йому змоги вчасно поставити продукцію, є комерційними ризиками Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000».

Що стосується поданих позивачем за первісним позовом Науково-практичного висновку №1719/21-10.4 від 09.07.2019 та Науково-практичного висновку №3347/21-10.4 від 28.12.2019, складених Торгово-промисловою палатою України, в яких вказано про наявність підстав для внесення змін до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 в частині строку виконання зобов`язання з поставки обладнання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8.1 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна).

Згідно з п. 8.2 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3-х робочих діб з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України (п. 8.3 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019).

Відповідно до частини 3 статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно із частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Тобто, торгово-промислова палата засвідчує наявність обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань (надзвичайні та невідворотні обставини - форс-мажорні обставини).

Водночас, ті обставини, на підставі яких Торгово-промисловою палатою України зроблені висновки, не визнаються судом такими, що об`єктивно унеможливлювали виконання зобов`язань за договором, перебували поза волею позивача за первісним позовом та не могли бути передбачені ним при всій обачності та турботливості, оскільки позивач, укладаючи договір поставки через 4 дні після пожежі, мав усвідомлювати настання несприятливих наслідків для нього у випадку виходу з ладу обладнання, пошкодженого під час пожежі.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

Суд зазначає, що позивачем за первісним позовом не доведено суду належними та допустимими доказами наявності підстав для внесення змін до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 в частині строків поставки обладнання, зокрема, не доведено одночасної наявності умов (1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона) при істотній зміні обставини.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» до Управління державної охорони України про внесення змін до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019.

Що стосується зустрічного позову Управління державної охорони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» про стягнення штрафних санкцій, нарахованих за прострочення поставки обладнання, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом, Управління Державної охорони України направило Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» заявку на поставку товару вих. №219/3-1319 від 03.07.2019, в якій просило здійснити поставку товару за Договором купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 - 200 комплектів бронежилетів зовнішнього носіння 6 класу захисту за стандартами України (а.с. 48, 149).

Вказана заявка була отримана Товариством 11.07.2019, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (а.с. 150-151).

З огляду на ненадання відповідачем за зустрічним позовом доказів отримання ним від Управлінню державної охорони України будь-якої іншої кореспонденції за номером 056 (ідентифікатор пошуку), яка була направлена 06.07.2019, суд вважає недоведеними твердження представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» щодо неналежності доказів направлення заявки (фіскального чеку та інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень).

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» зобов`язано було поставити Управлінню державної охорони України обладнання у строк до 12.08.2019, тоді як свій обов`язок з поставки товару відповідач за зустрічним позовом виконав 22.10.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, оскільки відповідачем за зустрічним позовом не було поставлено у встановлений договором строк товар, наведене свідчить про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як вбачається з зустрічної позовної заяви, позивачем за зустрічним позовом заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 194600,00 грн, нарахований на підставі п. 7.2 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з п. 7.2 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 продавець у разі допущеного прострочення поставки товару у строки, передбачені цим договором, сплачує покупцю пеню у розмірі 1% вартості товару, постачання якого прострочено, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Таким чином, оскільки відповідачем за зустрічним позовом було прострочено поставку товару більше ніж на 30 днів, обгрунтованими є вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача штрафу, нарахованого на підставі п. 7.2 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019.

Перевіривши розрахунок штрафу, викладений позивачем за зустрічним позовом у позовні заяві, суд дійшов висновку в його обґрунтованості - на суму 194600,00 грн.

Також, позивачем за зустрічним позовом заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 2001600,00 грн за 72 дні прострочення виконання зобов`язання з поставки товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 7.2 Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 продавець у разі допущеного прострочення поставки товару у строки, передбачені цим договором, сплачує покупцю пеню у розмірі 1% вартості товару, постачання якого прострочено, за кожен день прострочення.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» зобов`язано було поставити Управлінню державної охорони України обладнання у строк до 12.08.2019, тоді як свій обов`язок з поставки товару відповідач за зустрічним позовом виконав 22.10.2019.

Отже, прострочення виконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язання з поставки обладнання складає 70 календарних днів (з 13.08.2019 по 21.10.2019 включно).

За таких обставин, суд вважає необгрунтованим здійснений позивачем за зустрічним позовом розрахунок пені за період прострочення - 72 дні.

Отже, обґрунтованим розміром пені за прострочення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» зобов`язання з поставки обладнання є 1946000,00 грн (2780000,00 грн * 1% * 70 днів).

У відзиві на зустрічну позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» просило суд зменшити розмір штрафних санкцій, що підлягають стягненню з Товариства, на 90 %.

Вказане клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій відповідач за зустрічним позовом обгрунтовує тим, що жодних збитків позивачу завдано не було, у позовній заяві та інших документах про це нічого не зазначено, не міститься обгрунтування та відсутні відповідні докази, зобов`язання за Договором купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 виконано у повному обсязі.

При цьому, сума заявлених позивачем за зустрічним позовом штрафних санкцій становить 80% від ціни договору, що стане непід`ємним тягарем для Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000».

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, а також у рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за зустрічним позовом не вказує на те, що він поніс будь-які збитки у зв`язку з простроченням виконання відповідачем обов`язку з поставки обладнання за Договором купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019.

При цьому, розмір штрафних санкцій за прострочення товару, яке складає 70 календарних днів, тобто не є значним, майже дорівнює ціні Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 (обґрунтована сума штрафних санкцій - 2140600,00 грн; ціна договору - 2780000,00 грн).

До того ж, як встановлено судом, між сторонами постійно тривало листування стосовно зміни (збільшення) строку виконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язання з поставки товару у зв`язку з встановленими вище обставинами (вихід з ладу устаткування, необхідного для виготовлення товару).

Враховуючи викладені обставини та виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи інтереси обох сторін, беручи до уваги значний розмір штрафних санкцій, заявлених до стягнення позивачем за зустрічним позовом, а також відсутність доказів понесення позивачем за зустрічним позовом будь-яких збитків, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру пені до 1195400, 00 грн.

У п. 4.3 постанови Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Таким чином, судовій збір в частині позовних вимог, розмір яких зменшено судом, покладається на відповідача за зустрічним позовом.

Судовий збір, сплачений позивачем за первісним позовом, покладається на позивача (у зв`язку з відмовою у позові), а судовий збір, сплачений позивачем за зустрічним позовом, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» до Управління державної охорони України про внесення змін до Договору купівлі-продажу №161/2019 від 02.04.2019 - відмовити повністю.

2. Судовий збір за подання первісного позову покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000».

3. Позов Управління державної охорони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» про стягнення 2196200,00 грн - задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 45; ідентифікаційний код: 31778043) на користь Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8; ідентифікаційний код: 00037478) пеню у розмірі 1195400 (один мільйон сто дев`яносто п`ять тисяч чотириста) грн 00 коп., штраф у розмірі 194600 (сто дев`яносто чотири тисячі шістсот) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 32109 (тридцять дві тисячі сто дев`ять) грн 00 коп.

5. В іншій частині позову Управління державної охорони України - відмовити.

6. Після набрання рішенням законної сили - видати наказ.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 23 липня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин