ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р. м. Київ Справа № 911/550/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Бондаренко О.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів - Агро"

08634, Київська обл., Васильківський р-н, с. Гвоздів, вул. Ковніра, буд. 10,

до Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області

08634, Київська обл., Васильківський р-н, с. Гвоздів, вул. Ковніра, буд. 3,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція спортивних розваг"

03170, м. Київ, б-р Ромена Роллана, буд. 7,

2) ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про визнання незаконним та скасування рішення

за участі представників сторін:

позивача: Зубчевський В.Д., посвідчення № 586 від 15.06.1994; довіреність № 2 від 03.01.2020;

відповідача: Зарубіна Т.М., посвідчення № 1263 від 29.12.1998; довіреність № 148 від 02.01.2020;

третьої особи-1: не з`явився;

третьої особи-2: не з`явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. № 586/20 від 02.03.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів - Агро" до Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.03.2020 позовну заяву залишено без руху.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 5801/20 від 17.03.2020).

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, позивачем у позові заявлено про залучення до участі у справі в якості третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція спортивних розваг" (03170, м. Київ, б-р Ромена Роллана, буд. 7, ).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/550/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 28.04.2020 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція спортивних розваг".

Через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи надійшла заява про виправлення описки в описах до цінних листів, направлених адресатам (вх. № 7709/20 від 17.04.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи надійшла заява про зупинення провадження у справі (вх. № 7792/20 від 22.04.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх. № 8102/20 від 27.04.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх. № 8102/20 від 27.04.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив (вх. № 8175/20 від 28.04.2020), у якому позов визнається повністю.

У судове засідання 28.04.2020 з`явився представник третьої особи, представники сторін у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.04.2020 відкладено підготовче засідання у справі № 911/550/20 на 02.06.2020, продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

28.04.2020 судом здійснено запит до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1 .

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла відповідь на запит суду на доступ до персональних даних щодо ОСОБА_1 .

У судове засідання 02.06.2020 з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи-1, представник третьої особи-2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся.

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відправлення ОСОБА_1 ухвали Господарського суду Київської області від 28.04.2020, за трекінгом № 635, судом встановлено, що поштове відправлення "не вручене під час доставки: інші причини", отже, останнім повідомлення суду про судове засідання не отримане.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2020, у порядку частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на позицію третьої особи-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція спортивних розваг" про порушення визнанням позову її інтересів, судом відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову, закрито підготовче провадження у справі № 911/550/20 та призначено справу до розгляду по суті на 16.06.2020.

Крім того, у судовому засіданні 02.06.2020 розглянуто заяву (вх. № 7792/20 від 22.04.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» про зупинення провадження у справі, яка обґрунтована тим, що у провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває справа № 362/5332/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Агро», третя особа: Головне територіальне управління юстиції в Київській області про визнання незаконним і скасування державних реєстрацій майна, тобто, існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи № 911/550/20 до вирішення справи № 362/5332/19.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому, пов`язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; у тому числі, йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

За результатами розгляду вказаної заяви третьої особи-1 про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновків про відсутність обставин, що не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні даної справи, виходячи з предмета і підстав спору та інших фактичних обставин справи, у цілому, з урахуванням того, що сама по собі взаємопов`язаність вищевказаного позову з даною господарською справою ще не свідчить про неможливість розгляду справи. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до частин 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи; ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зупинення провадження у справі, про що у судовому засіданні 02.06.2020 постановлено ухвалу, в порядку частин 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України - без оформлення окремим документом, не виходячи до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи-1 надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи (вх. № 11277/20 від 09.06.2020).

У судове засідання 16.06.2020 з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи-1, третя особа-2 у судове засідання не з`явивилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась.

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відправлення ОСОБА_1 ухвали Господарського суду Київської області від 02.06.2020, судом встановлено, що "відправлення у точці видачі/доставки", отже, останнім повідомлення суду про судове засідання не отримане.

У судовому засіданні 16.06.2020 представники учасників справи, що з`явились, надали усні пояснення по справі.

У судовому засіданні 16.06.2020 судом оголошено перерву до 30.06.2020 о 16:00, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (вх. № 12909/20 від 26.06.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи-1 надійшла заява про долучення додаткових документів до матеріалів справи (вх. № 13118/20 від 30.06.2020).

У судове засідання 30.06.2020 з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи-1, третя особа-2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась.

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відправлення ОСОБА_1 ухвали Господарського суду Київської області від 16.06.2020, судом встановлено, що "відправлення не вручене під час доставки", отже, останнім повідомлення суду про судове засідання не отримане.

У судовому засіданні 30.06.2020 судом повідомлено сторін про документи, що надійшли від учасників справи з моменту проведення попереднього судового засідання.

Представники позивача та відповідача заявили суду усні клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання останнім часу для ознайомлення з документами, що подані із заявою третьої особи-1 про долучення додаткових документів до матеріалів справи (вх. № 13118/20 від 30.06.2020) у зв`язку з тим, що на момент проведення судового засідання на їхню адресу дані документи не надходили.

Представник третьої особи-1 заперечив проти задоволення усних клопотань представників позивача та відповідача про відкладення розгляду справи.

Враховуючи усні пояснення учасників справи та з метою надання сторонам можливості для повної реалізації своїх процесуальних прав та забезпечення принципу змагальності сторін у господарському процесі, суд дійшов висновку про наявність підстав для оголошення перерви у судовому засіданні для надання сторонам часу для ознайомлення з документами, що подані третьою особою-1, при цьому, судом враховано, що вказані документи подані як суду, так і надіслані поштою сторонам у день судового засідання - 30.06.2020, відтак, не отримані ними, крім того, судом враховано, що повні тексти постанов апеляційного суду, що додані третьою особою-1, складені 22.06.2020, відтак, дійсно, їх зміст може бути невідомий сторонам даної справи, не дивлячись на те, що вони є сторонами справи, в якій ухвалені вищевказані постанови апеляційного суду.

Зважаючи на вказане, у судовому засіданні 30.06.2020 судом оголошено перерву до 14.07.2020 о 16:00, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи-1 надійшло клопотання (вх. № 14357/20 від 14.07.2020) про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання 14.07.2020 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги та представник відповідача, який визнавав позов повністю, представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, про дату, місце та час судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 14.07.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За результатами розгляду матеріалів справи та оцінки доказів у сукупності, суд

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення № 1 виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 15.09.2015 прийнято з порушенням вимог частини 8 статті 51, частини 6 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів - Агро"

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області № 2-2128/11 від 08.11.2011, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, визнано за позивачем право власності на майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (приміщення контори А загальною площею 129,2 кв. м, зерноскладу «Модуль Г», загальною площею 761,8 кв. м), по АДРЕСА_3 (корівник Д1 загальною площею 1529,6 кв. м, корівник К2 загальною площею 711,0 кв. м, корівник 33 загальною площею 1611,9 кв. м, телятник Ж1 загальною площею 2043,3 кв. м, телятник Л2 загальною площею 1583,2 кв. м, зерноскладу Ангар М загальною площею 495,6 кв. м).

15.09.2015 рішенням № 1 виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області для впорядкування поштових адрес нежитлових приміщень за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція спортивних розваг": 1) нежитловим приміщенням, які входять до складу майнових паїв членів КСП «Агрофірма Данко»: приміщення контори, зерносклад модуль, столярний цех та кузня, майстерня і гараж, кладова 1, кладова 2, льох, що розташовані на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 3,582 га, кадастровий номер :01:046:0013, присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2; 2) нежитловим приміщенням, які входять до складу майнових паїв членів КСП «Агрофірма Данко»: корівник Л, корівник М, телятник Н, телятник О, зерносклад Ангар, що розташовані на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 22,586 га, кадастровий номер :01:039:0001, присвоєно поштову адресу: Київська обл., Васильківський район, село Гвоздів, АДРЕСА_3.

На підставі оскаржуваного рішення, державний реєстратор зареєстрував за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» право власності на об`єкти нерухомого майна № 14 та № 14, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Гвоздів Агро» на підставі рішення суду.

10.03.2017 рішенням № 6-11-VII «Про скасування рішення виконавчого комітету № 1 від 15.09.2015» відповідачем прийнято рішення про таке: рішення виконавчого комітету № 1 від 15.09.2015 визнати таким, що не розглядалось, не приймалось і не затверджувалось на засіданнях виконавчого комітету та сесіях Гвоздівської сільської ради. Зазначене рішення № 1 від 15.09.2015 виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради вважати скасованим.

25.08.2017 рішенням № 2-16- VII «Про внесення змін до рішення 6-11-VII «Про скасування рішення виконавчого комітету № 1 від 15.09.2015» від 10.03.2017 відповідачем прийнято: внести зміни до рішення 6-11-VII Гвоздівської сільської ради від 10.03.2017, а саме: викласти в новій редакції: заголовок рішення «Про визнання рішення виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради № 1 від 15.09.2015, таким, що видано з порушенням вимог законодавства», пункт 2 рішення «Рішення № 1 виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради від 15.09.2015 визнати таким, що видано з порушенням вимог законодавства».

Отже, рішення виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради № 1 від 15.09.2015 підлягає визнанню незаконним та скасуванню з огляду на те, що при його винесенні порушено процедуру прийняття рішення, яка визначена частиною 8 статті 51, частиною 6 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки воно не розглядалось, не приймалось і не затверджувалось на сесіях Гвоздівської сільської ради, що визнається відповідачем.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Галай К.В. Васильківської районної державної адміністрації Київської області № 52616013 від 11.06.2020 та № 52728875 від 18.06.2020 внесені зміни до запису про право власності до запису РПВН, якими за ОСОБА_1 скасована реєстрація права власності на об`єкти нерухомості, які знаходяться за вказаними адресами.

Відтак, спірне у справі рішення незаконне та порушує права та інтереси позивача, оскільки на підставі цього рішення Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція спортивних розваг" зареєструвало право власності за вказаною у рішенні адресою на господарські будівлі та споруди зі складовими частинами та площею, які вказані у переліку майнових комплексів, що належать на праві власності позивачу.

Спірним рішенням фактично присвоєні поштові адреси нежитловим приміщенням, які не були новоствореними об`єктами нерухомого майна, право власності на які належало позивачу.

Аргументи Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області

Під час перевірки звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Агро» та прийняття рішення на сесії встановлено, що засідання виконавчого комітету Гвоздівської сілької ради Васильківського району Київської області 15.01.2015 не проводилось, протокол засідання виконавчого комітету відсутній, рішення не розглядалось, не приймалось та не затверджувалось на сесіях Гвоздівської сільської ради 15.09.2015, що підтверджується долученим до відзиву документами.

Спірним рішенням фактично присвоєні поштові адреси нежитловим приміщенням, які не були новоствореними об`єктами нерухомого майна та не потребували цього впорядкування, оскільки ще у 2008 році поштові адреси на вказані об`єкти нерухомості вже існували.

Право власності на вказане нерухоме майно належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Гвоздів Агро», відтак, спірне рішення дійсно порушує права та інтереси позивача як власника нерухомого майна та з огляду на вищенаведене, відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція спортивних розваг"

Рішеннями у справах № 10/467-07, А6/567-07, 17/154-11/12-12, у яких брали участь ті самі сторони, що й у даній справі, встановлено, що на земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_2-АДРЕСА_3, розташоване нерухоме майно, яке входить до складу майнових паїв членів КСП «Агрофірма Данко», власником 100 % яких до 15.03.2016 було Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг».

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру прав № 59140924, № 59147507 від 16.05.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» 12.05.2016, у встановленому законом порядку, зареєструвало право власності на господарські будівлі та споруди реєстраційні номери: 14, 14 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП «Агрофірма «Данко» серія КИ-VII № 615181, виданого Гвоздівською сільською радою 18.12.2007, із записом підприємства правонаступника (користувача майна) реорганізованого КСП «Агрофірма «Данко» про виділення майна в натурі 15.03.2016, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою в сукупності з актом № 1 приймання-передавання майна від 15.03.2016.

Системний аналіз висновку експерта № 2-29/05 від 29.05.2017, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, проведеної на виконання вимог ухвали суду від 23.02.2017 в господарській справі № 911/3546/16; висновку спеціаліста від 16.05.2019 про виконані проектно-вишукувальні роботи для встановлення фактичного місця розташування господарських будівель і споруд реєстраційні номери: 14, 14, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, схем розташування господарських будівель та споруд, розташованих на земельних ділянках № :046:0013, № :01:046:0050, № :01:039:0001, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3; висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 14.07.2016; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/15973/16, технічних паспортів на господарські будівлі та споруди № 295, 296 від 23.03.2016; інформаційних довідок № 66421816, 66421842 від 23.08.2016; протоколу огляду доказів за їх місцезнаходженням від 25.10.2019 по справі № 911/3086/17; висновку експерта від 06.12.2019 № 24/48 за результатами проведення комплексної будівельно-оціночної та земельно-технічної експертизи, призначеної постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000442 - дає підстави для висновку про те, що станом на 14.07.2016 у державному реєстрі прав відсутні не тільки подвійні розділи щодо господарських будівель та споруд, реєстраційні номери: 14, 14, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, але за вказаними адресами взагалі відсутні комплекси, реєстраційні номери: 13941316, 13940723, право власності на які 17.05.20006 та 09.12.2010 у державному реєстрі прав зареєстровано за ОСОБА_1 та майнові комплекси, реєстраційні номери 14 , 00, право власності на які 30.06.2016 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Агро».

Зважаючи на відсутність законних прав у спірних правовідносинах, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Агро» не може бути позивачем у даній справі, оскільки не має права звернення до господарського суду, відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на те, що відсутнє його порушене, невизнане або оспорюване прово чи законний інтерес за захистом якого він міг би звернутись до господарського суду.

Також спірне рішення не може бути визнане незаконним та скасоване, оскільки вичерпало свою дію фактом свого виконання.

При цьому, судом враховано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» протягом розгляду справи ігнорувало вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо викладення письмово своєї позиції та подання доказів, оскільки свої аргументи викладало не у передбаченій для третьої особи заяві по суті справи - поясненнях третьої особи, на подання якої судом був встановлений строк, а у клопотанні про зупинення провадження у справі, усних поясненнях представника у судових засіданнях та, навіть, клопотанні про розгляд справи за відсутності представника, чим порушувались процесуальні права сторін на змагальність судового процесу на подання відповідей на пояснення третьої особи, на подання яких судом також був встановлений строк, з урахуванням строку для третьої особи, докази третьою особою-1 також подавались з окремими клопотаннями незалежно від заяви по суті справи.

З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, з метою недопущення правового пуризму, для забезпечення дотримання всіх складових права на справедливий судовий розгляд, у тому числі, принципу змагальності судового процесу, судом враховані аргументи третьої особи-1, що викладені у першій заяві, що подана суду, з урахуванням можливості обґрунтування та роз`яснення цієї позиції в усних поясненнях представника у судових засіданнях, з наданням сторонам можливості подати суду запереченння.

Норми права, що підлягають застосування

Відповідно до частин 6, 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно з частиною 8 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Абзацом першим пункту 4 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 зазначено, що в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини).

Відповідно до пункту 5 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує в громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Відповідно до статтей 319, 321 та 391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавленим цього права чи обмежений у його здійсненні, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статтей 2, 5 Земельного кодексу України, суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади; земельне законодавство базується на таких принципах, зокрема забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Відповідно до частин 2, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Для віднесення справи до своєї юрисдикції господарському суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

15.09.2015 рішенням № 1 виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області для впорядкування поштових адрес нежитлових приміщень за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю Агенція спортивних розваг: 1) нежитловим приміщенням, які входять до складу майнових паїв членів КСП «Агрофірма Данко»: приміщення контори, зерносклад модуль, столярний цех та кузня, майстерня і гараж, кладова 1, кладова 2, льох, що розташовані на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 3,582 га, кадастровий номер :01:046:0013, присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2; 2) нежитловим приміщенням, які входять до складу майнових паїв членів КСП «Агрофірма Данко»:корівник Л, корівник М., телятник Н, телятник О, зерносклад Ангар, що розташовані на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 22,586 га, кадастровий номер :01:039:0001, присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_3.

10.03.2017 рішенням № 6-11-VII «Про скасування рішення виконавчого комітету № 1 від 15.09.2015» відповідачем прийнято рішення про наступне: рішення виконавчого комітету № 1 від 15.09.2015 визнати таким, що не розглядалось, не приймалось і не затверджувалось на засіданнях виконавчого комітету та сесіях Гвоздівської сільської ради. Зазначене рішення № 1 від 15.09.2015 виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради вважати скасованим.

25.08.2017 рішенням № 2-16- VII «Про внесення змін до рішення 6-11-VII «Про скасування рішення виконавчого комітету № 1 від 15.09.2015» від 10.03.2017 прийнято: внести зміни до рішення 6-11-VII Гвоздівської сільської ради від 10.03.2017, а саме: викласти в новій редакції: заголовок рішення «Про визнання рішення виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради № 1 від 15.09.2015, таким, що видано з порушенням вимог законодавства», пункт 2 рішення «Рішення № 1 виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради від 15.09.2015 визнати таким, що видано з порушенням вимог законодавства».

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області № 2-2128/11 від 08.11.2011, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.06.2016, визнано за позивачем право власності на майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (приміщення контори А загальною площею 129,2 кв. м, зерноскладу «Модуль Г», загальною площею 761,8 кв. м), по АДРЕСА_3 (корівник Д1 загальною площею 1529,6 кв. м, корівник К2 загальною площею 711,0 кв. м, корівник 33 загальною площею 1611,9 кв. м, телятник Ж1 загальною площею 2043,3 кв. м, телятник Л2 загальною площею 1583,2 кв. м, зерноскладу Ангар М загальною площею 495,6 кв. м).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.08.2018 у справі № 362/5247/17 визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 15.09.2015 № 1, проте, 23.12.2019 Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.08.2018 скасовано, а провадження в адміністративній справі № 362/5247/17 - закрито, з огляду на підсудність спору господарському суду.

Предметом позову є визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 15 вересня 2015 року № 1.

Підставою позову є прийняття рішення з порушенням вимог частини 8 статті 51, частини 6 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За результатами встановлення обставин справи та оцінки наданих суду матеріалів справи, суд встановив, що засідання Виконавчого комітету Гвоздівської сілької ради Васильківського району Київської області 15.01.2015 не проводилось, протокол засідання виконавчого комітету відсутній, рішення не розглядалось, не приймалось та не затверджувалось на сесіях Гвоздівської сільської ради 15.09.2015, що підтверджується: протоколом № 17 сорокової сесії шостого скликання Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 06.10.2015; протоколом № 17 сорок першої сесії шостого скликання Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 17.10.2015; протоколом № 18 сорок другої сесії шостого скликання Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 23.10.2015; довідкою Гвоздівської сільської ради від 12.06.2017 № 349, якою підтверджується факт відсутності в приміщенні Гвоздівської сільської ради оригіналу рішення виконавчого комітету № 1 від 15.09.2015; листом Гвоздівської сільської ради від 02.07.2016 № 130, яким підтверджується, що рішення № 1 від 15.09.2015 не приймалось та не видавалось; актом інвентаризації наявних протоколів виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради шостого скликання за період 2010-2015 та актом інвентаризації документів, що знаходяться в приміщенні Гвоздівської сільської ради станом на 18.07.2016, якими підтверджується факт відсутності в приміщенні Гвоздівської сільської ради протоколу засідання виконавчого комітету за 15.09.2015; журналом реєстрації вихідної кореспонденції за 2014-2015 роки, яким підтверджується, що вказане рішення не реєструвалось в Гвоздівській сільській раді та не видавалось Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг», що і не заперечується самим відповідачем.

Жодним учасником справи не надано суду для огляду примірника оригіналу спірного у справі рішення.

Згідно з частиною 8 статті 51 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Відповідно до частин 6, 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується той факт, що рішення № 1 від 15.09.2015 суперечить вимогам статтей 51, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», порушує права та інтереси позивача як власника майнових комплексів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, що підтверджується рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області № 2-2128/11 від 08.11.2011, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.06.2016, суд дійшов висновку, що права позивача підлягають відновленню шляхом скасування рішення виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області № 1 від 15.09.2015.

Відносно аргументів Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг», суд зазначає таке.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час розгляду справи, судом враховані правові позиції, що викладені у рішеннях у справах №10/467-07, А6/567-07, 17/154-11/12-12, 911/3546/16, 826/15973/16, 911/3086/17, результати проведених експертиз, протоколів огляду доказів за їх місцезнаходженням та аргументи третьої особи відносно: невідповідності зареєстрованого за позивачем майна тому майну, що фактично розташоване за спірними адресами; належності майна, що розташоване за спірними адресами - Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» як власнику, що підтверджується свідоцтвами, неправомірності набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Агро» права власності на спірне майно; порядку передачі спірного майна, яке належало КСП «Агрофірма «Данко», відсутності за спірними адресами іншого майна ніж те, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» та відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Агро» процесуального права на звернення з позовом до суду, проте, як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем, спірне рішення виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради № 1 від 15.09.2015 прийнято з порушенням вимог статтей 51, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та з огляду на предмет і підстави позову, суд дійшов висновку, що встановлені у рішеннях обставини безпосередньо не стосуються процедури прийняття рішення № 1 від 15.09.2016, тобто, не можуть бути покладені в основу рішення суду у даній справі.

Наявність у позивача права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресами, що визначені у спірному у справі рішенні Виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, що встановлене рішенням суду, яке набрало законної сили, та яке, крім того, зареєстроване у відповідних державних реєстрах, надає йому процесуальних прав на звернення до суду з позовом про захист належного йому права власності від порушення, невизнання або оспорення і вимога про скасування рішення, що порушує право - являється належним способом захисту такого справа.

За Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. За висновком суду, рішення Виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області про впорядкування поштових адрес населеного пункту має локальний характер, розраховане на широке коло осіб, застосовується неодноразово та не вичерпує свою дію після реалізації, більше того, для такого рішення спірним є визначення моменту в часі його реалізації.

Спірні правовідносини позивача та третьої особи-1 щодо права власності на нерухоме майно, його обсяги та підстави не входять до предмету доказування у даній справі, а порушення порядку прийняття органом місцевого самоврядування рішення є достатньою правовою підставою для визнання недійсним такого рішення та його скасування за позовом особи, на чиї права це рішення впливає.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на її майно лише з тих підстав, що порушення були вчиненні з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та відповідно відбулось порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто, належним чином судом вивчені усі їх доводи, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справах «Мала проти України»; «Суомінен проти Фінляндії»).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті її преамбули, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності») (рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява № 24465/04). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

У Доповіді щодо верховенства права Європейської комісії «За демократію через право» (Венеціанської комісії), схваленій на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року, зазначено, що правова визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Існування суперечливих рішень, що їх виніс верховний чи конституційний суд, у будь-якому разі є несумісним із принципом юридичної визначеності. Тому вимагається, щоб суди, особливо вищих інстанцій, запроваджували механізми, що надають можливість уникати суперечливості та забезпечувати узгодженість їхньої судової практики.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про повне задоволення позову.

Судовий збір за подання позовної заяви відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 231, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов (вх. № 568/20 від 02.03.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів - Агро" до Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області від 15 вересня 2015 року № 1.

3. Стягнути з Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області (08634, Київська обл., Васильківський р-н, с. Гвоздів, вул. Ковніра, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів - Агро" (08634, Київська обл., Васильківський р-н, с. Гвоздів, вул. Ковніра, буд. 10, ) 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено - 29.07.2020.

Суддя С.О. Саванчук