ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р. Справа№ 910/9125/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

За участю секретаря судового засідання Прохорової Г.С.

представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 21.07.2020

розглянув матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Дубекспо"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 24.10.2019

у справі № 910/9125/19 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Приватного підприємства "Дубекспо"

до Головного управління ДФС у м. Києві

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві

про стягнення 211 046 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне підприємство "Дубекспо" (далі - ПП "Дубекспо") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) про стягнення 211 046 грн., з яких: 166 038 грн. інфляційних втрат, 40 835 грн. 3% річних, 4 173 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протиправні дії відповідача призвели до порушення строків повернення позивачу бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - ПДВ) відповідно до декларацій з податку на додану вартість за вересень, жовтень та листопад 2015 року на загальну суму 1 290 460 грн. В обґрунтування позовних вимог зі стягнення інфляційних втрат та 3% річних позивач посилається на те, що протиправність дій відповідача та факт прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати на рахунок ПП "Дубекспо" бюджетного відшкодування ПДВ встановлено рішеннями суду у справах № 826/7041/16 та № 826/18845/18, які набули чинності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зі стягнення моральної шкоди, ПП "Дубекспо" зазначає, що протиправними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, грошовим еквівалентом якої є мінімальна заробітна плата на момент завдання шкоди, тобто 4 173 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/9125/19 відмовлено Приватному підприємству "Дубекспо" у позові до Головного управління ДФС у м. Києві повністю. Судові витрати покладено на Приватне підприємство "Дубекспо".

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача 166 038 грн. інфляційних втрат та 40 835 грн. 3% річних та вимога позивача про стягнення з відповідача 4 173 грн. моральної шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Приватне підприємство "Дубекспо" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/9125/19 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права в частині незастосування до даних правовідносин ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апелянт, зокрема посилається на п. 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц, де зазначено, що справа про застосування відповідно до ст. 625 ЦК України заходів відповідальності за порушення грошового зобов`язання, підтвердженого чинним судовим рішенням, навіть, якщо учасником цього зобов`язання є суб`єкт владних повноважень, розглядається залежно від суб`єктного складу у порядку цивільного чи господарського судочинства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дубекспо" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків.

29.01.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшов супровідний лист про усунення недоліків (надано докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020, після усунення Приватним підприємством "Дубекспо" недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Дубекспо" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/9125/19, призначено справу до розгляду на 25.02.2020.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2020, у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 прийнято справу № 910/9125/19 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М., відкладено розгляд справи № 910/9125/19 на 10.03.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 задоволено клопотання Приватного підприємства «Дубекспо» про залучення до участі у справі №910/9125/19 Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві до участі у справі - як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, залучено Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві до участі у справі №910/9125/19 - як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 у задоволенні клопотання Приватного підприємства «Дубекспо» про заміну відповідача у справі №910/9125/19 з Головного управління ДФС у м. Києві на Головне управління ДПС у м. Києві - відмовлено, задоволено клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про зупинення провадження у справі №910/9125/19, зупинено провадження у справі №910/9125/19 до винесення рішення по справі №910/4590/19 Великою Палатою Верховного Суду, зобов`язано сторони у справі повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати розгляду справи № 910/4590/19.

22.06.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про відновлення провадження, яке обґрунтоване тим, що Великою Палатою Верховного Суду закінчено перегляд судових рішень у справі № 910/4590/19, що є підставою для поновлення провадження у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 поновлено провадження у справі №910/9125/19 за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Дубекспо» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019, розгляд справи № 910/9125/19 призначено на 21.07.2020.

Позиції учасників справи

Представник Приватного підприємства "Дубекспо" у поясненнях, наданих у судовому засіданні, на задоволенні апеляційної скарги не наполягав, погодився із висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4590/19, розгляд якої був підставою для зупинення провадження у даній справі, просив суд роз`яснити подальші дії позивача щодо звернення з позовом до суду відповідної юрисдикції.

Представник Головного управління ДФС у м. Києві у поясненнях, наданих у судовому засіданні, у вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 у справі №826/7041/16 визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві стосовно неподання до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві висновків із зазначенням сум бюджетного відшкодування ПДВ відповідно до декларацій з ПДВ за вересень, жовтень та листопад 2015 року та зобов`язано Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві подати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві зазначені висновки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2018 у справі № 826/18845/16, яке набрало законної сили 22.10.2018, повністю задоволено позов ПП "Дубекспо" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Головного управління ДФС у м. Києві, стягнуто з Державного бюджету України на користь ПП "Дубекспо" пеню за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до податкових декларацій з податку на додану вартість у розмірі 546 384,82 грн.

Сума пені, стягнута рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/18845/16, була нарахована відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), яким передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

За твердженням позивача, протиправні дії відповідача призвели до порушення строків повернення позивачу бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - ПДВ) відповідно до декларацій з податку на додану вартість за вересень, жовтень та листопад 2015 року на загальну суму 1 290 460 грн.

З урахуванням наведених обставин, позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про стягнення 211 046 грн., з яких: 166 038 грн. інфляційних втрат, 40 835 грн. 3% річних, 4 173 грн. моральної шкоди.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Як вбачається з постанови Великої палати Верховного Суду 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду вказано частину шосту статті 302 ГПК України, а саме у зв`язку з тим, що учасник справи оскаржує судові рішення з підстав порушення правил суб`єктної та предметної юрисдикції.

Визначаючи юрисдикцію суду під час розгляду вказаної справи, Велика Палата Верховного Суду виходила з таких міркувань.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

На підставі пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Пунктом 200.10 статті 200 ПК України визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів із бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У справі № 910/4590/19, на підставі наведених джерел права Велика Палата дійшла наступних висновків: « 43. Водночас інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.

44. У справі, що розглядається, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою, а основною - вимога про сплату заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ. При вирішенні спору про стягнення з бюджету інфляційних та річних процентів перед судом обов`язково постане питання про наявність заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, суму такої заборгованості, строк сплати такої заборгованості та тривалість прострочення, тобто питання, спір щодо яких підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Тому Велика Палата Верховного Суду вважає, що спір щодо вимоги про стягнення з бюджету інфляційних та річних процентів, нарахованих на прострочену суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, належить розглядати за правилами адміністративного судочинства незалежно від того, чи поєднана така вимога з однією з вимог, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 5 КАС України, чи поєднана вона з вимогою про стягнення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ та чи розглянуті такі вимоги в іншій справі.

45. Ураховуючи зазначене вище, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що цей спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів.».

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа не відноситься до юрисдикції господарських судів, а є справою суду адміністративної юрисдикції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, з урахуванням наведених вище висновків Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За приписами ч.ч 1, 2 ст. 278 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 226 та 231 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених ст.ст. 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Отже, Північний апеляційний господарський суд, дослідивши обставини справи, встановив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням правил предметної юрисдикції, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне повернути апелянту судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

На виконання ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України суд доводить до відома позивача, що він має право протягом десяти днів з дня отримання даної постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дубекспо" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/9125/19 - скасувати.

3. Провадження у справі - закрити.

4. Повернути Приватному підприємству "Дубекспо" (01004, м.Київ, вулиця Горького, будинок 5, корпус Б, ідентифікаційний код юридичної особи 36203336) з Державного бюджету України 3 103 (три тисячі сто три) гривні 10 копійок судового збору (сплачений відповідно до платіжного доручення № 235 від 24.05.2019) за подання позову, та 4 654 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні 65 копійок судового збору (сплачений відповідно до платіжного доручення № 21 від 27.01.2020) за подання апеляційної скарги.

5. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 30.07.2020

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім