РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2020Справа № 910/1088/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код 30019775) в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (36021, м. Полтава, вул. Грабчака, 4А; ідентифікаційний код 40444061)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" (02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6-а; ідентифікаційний код 32767776)

про стягнення 241 376, 00 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" (02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6-а; ідентифікаційний код 32767776)

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код 30019775) в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (36021, м. Полтава, вул. Грабчака, 4А; ідентифікаційний код 40444061)

про стягнення 350 254, 63 грн

Представники сторін:

від позивача: Скорик В.І.

від відповідача: Підвисоцький В.І., Харламов О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Акціонерне товариство" Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача 241 376, 00 грн штрафних санкцій за несвоєчасну поставку товару за договором № УГВС 97/41-19 від 15.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

17.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Також 17.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення 350 254, 63 грн., з яких: 14 554, 62 грн - неустойки, 119 627, 01 грн - 3% річних та 216 073, 00 грн - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом вказує, що відповідачем неналежним чином були виконані покладені на нього договірні зобов`язання в частині проведення розрахунків, чим допущено порушення п. 6.1.1. договору № УГВС 97/41-19, п. 4 Специфікації № 1, що є додатком № 1 до вказаного договору та ст. 610, 612 Цивільного кодексу України. Що у свою чергу послугувало підставою для звернення до суду з вимогами про стягнення 14 554, 62 грн - неустойки, 119 627, 01 грн - 3% річних та 216 073, 00 грн - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" залишено без руху, позивачу за зустрічним позовом встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду уточненої зустрічної позовної заяви, в якій буде здійснений розрахунок позивачем сум неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, що підлягають стягненню із зазначенням в такому розрахунку початкових та кінцевих дат здійснених таких нарахувань.

24.02.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву та клопотання, яким відповідач просить суд задовольнити позов частково, а саме на суму пені в розмірі 12 068, 80 грн.

28.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" про усунення недоліків, до якої позивачем додано уточнену зустрічну позовну заяву, в якій здійснено розрахунок сум неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, що підлягають стягненню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" прийнято до свого провадження суддею Барановим Д.О., вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та спільно з первісним позовом, підготовче засідання призначено на 18.03.2020.

06.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

10.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення позивача на клопотання відповідача від 21.02.2020.

12.03.2020 та 13.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

16.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

17.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину введений на території України Кабінетом Міністрів України, ухвалами Господарського суду від 18.03.2020 та 08.04.2020 підготовче засідання відкладалося на 08.04.2020 та 29.04.2020 (відповідно).

28.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 відкладено підготовче засідання на 15.05.2020.

13.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про проведення підготовчого засідання, призначеного на 15.05.2020, в режимі відеоконференції за допомогою програми Microsoft Teams.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.06.2020.

19.05.2020 до Господарського суду міста надійшли пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг".

02.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг".

У судовому засіданні 03.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" було надано клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та клопотання по долучення доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.06.2020 було оголошено перерву до 24.06.2020.

04.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" про ознайомлення з матеріалами справи.

16.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг".

24.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли клопотання Акціонерного товариства "Укргазвидобування" щодо можливих витрат на професійну правничу допомогу заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг".

24.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на пояснення № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг".

У судовому засіданні 24.06.2020 оголошено перерву до 01.07.2020.

У судовому засіданні 01.07.2020 представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення. Водночас заперечив щодо зустрічного позову, просив суд відмовити в його задоволенні.

Представники відповідача заперечили щодо задоволення первісного позову. Втім просили суд задовольни зустрічний позов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 01.07.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" (далі - постачальник) та Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (далі - покупець) був укладений договір на поставку товару з супутніми послугами № УГВС97/41-19 за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар надати послуги, чи/та виконати роботи послуги, зазначені в специфікації/-ях, що додається/ються до договору і є його невід`ємною/-ими частиною/-ами, а покупець - прийняти і оплатити такий товар та послуги.

Пунктом 10.1. передбачено, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печаткам сторін (за наявності), за умови надання постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору які відповідають вимогам, вказаним у п. 10.2. цього договору і діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

У відповідності до п. 3 специфікації, яка є додатком № 1 та невід`ємною частиною вищевказаного договору поставки, строк поставки товару 150 календарних днів від дати укладення договору.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом Акціонерне товариство "Укргазвидобування" вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" було допущено прострочення поставки товару на 16 календарних днів, за що у відповідності до умов договору останнє має сплатити пеню в розмірі 0,1% від вартості товару. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню, що складає 241 376, 00 грн.

Із поданого відповідачем відзиву вбачається, що останній не заперечує факту прострочення ним виконання договірних зобов`язань в частині поставки товару. Однак, вказує, що таке прострочення було не значним, а саме 16 календарних днів. А також зазначає, що обумовлені договірні зобов`язання Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" були виконані в повному обсязі.

Відтак, відповідач не погоджується із сумою пені, що була нарахована позивачем. З огляду на що просить задовольнити позов частково, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" пеню в розмірі 12 068, 80 грн.

Разом з тим, відповідач звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" неустойку в розмірі 14 554, 62 грн, 3% річних в розмірі 119 627, 01 грн та інфляційних втрат в розмірі 216 073, 00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог за зустрічним позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" вказує, що Акціонерне товариство "Укргазвидобування" взяті на себе зобов`язання в частині проведення розрахунків виконав не належним чином, чим допустив порушення пп. 6.1.1. договору, п. 4 специфікації № 1, що є додатком № 1 до договору та ст. 610, 612 Цивільного кодексу України. У зв`язку з чим, й виникла необхідність звернення до суду з даним позовом на відповідно стягнення неустойки в розмірі 14 554, 62 грн, 3% річних в розмірі 119 627, 01 грн та інфляційних втрат в розмірі 216 073, 00 грн.

Із поданого Акціонерним товариством "Укргазвидобування" відзиву на зустрічний позов вбачається, що останній заперечує щодо заявлених позовних вимог вказуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" не надано доказів належного виконання зобов`язань з надання рахунків на оплату.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вказує наступне.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки № УГВС97/41-19 від 15.02.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно п. 1.2. договору найменування/асортимент товару та послуг, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару/послуг та загальна ціна договору вказується у специфікації/-ях, яка є додатком № 1 до договору та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до специфікації № 1, що є додатком № 1 до договору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" взяло на себе обов`язок з поставки Акціонерному товариству "Укргазвидобування" контейнеризованого стенду PPU22-S4/S, вартістю 15 086 000,00 грн, в тому числі ПДВ (20%), а також зобов`язався надати послуги з навчання персоналу та первинного налаштування і випробування обладнання на об`єкті використання на загальну суму 24 000,00 грн в тому числі ПДВ (20%).

Пунктом 5.3. договору передбачено, що датою поставки товару є дата видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання видаткової накладної

За умовами п. 3 специфікації, яка є додатком № 1 та невід`ємною частиною договору поставки, строк поставки товару 150 календарних днів від дати укладення договору.

Тобто, зважаючи, що договір № УГВС97/41-19 був підписаний сторонами 15.02.2019, а у свою чергу, строк поставки товару 150 календарних днів від дати укладення договору, то за таких обставин, товар мав бути поставлений не пізніше 15.07.2019.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно видаткової накладної № 636, товар за договором поставки № УГВС97/41-19 від 15.02.2019 фактично був поставлений лише 01.08.2019.

При цьому, суд зазначає, що в цей же день видаткову накладну № 636 від 01.08.2019 було підписано уповноваженими представниками стороні та скріплено печатками підприємств.

Таким чином, суд встановлено, що поставка товару відбулась з простроченням на 16 календарних днів.

При цьому, суд звертає увагу, що вказаного факту Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" не заперечується.

Втім, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" заперечує щодо нарахованої Акціонерним товариством "Укргазвидобування" суми пені, та просить її зменшити на 95% а саме до 12 068, 80 грн.

В обґрунтування необхідності зменшення розміру пені відповідач за первісним позовом вказує, що незначне прострочення поставки товару відбулось не з вини Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг", а з вини виробника.

Листом від 24.06.2019, виробник товару (компанія Resato) повідомив, що виробництво і поставка контейнеризованого стенду Resato PPU22-S4/S затримується у зв`язку із тим, що вийшло з ладу важливе виробниче обладнання. Дана інформація була доведена до Акціонерного товариства "Укргазвидобування".

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" зазначає, що Акціонерне товариство "Укргазвидобування" жодних збитків не понесло з огляду на затримку поставки товару.

Крім того, як про це вказує відповідач за первісним позовом Акціонерним товариством "Укргазвидобування" було допущено суттєве прострочення своїх зобов`язань з оплати товару, а саме прострочив оплату на 100, 106 і 60 днів.

В той же час, в серпні 2019 року, внаслідок невиконання Акціонерним товариством "Укргазвидобування" зобов`язань по оплаті товару, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг", як постачальник цього товару, потрапив у дуже складну фінансову ситуацію. Яка ще більше обтяжувалась тим фактом, що Акціонерне товариство "Укргазвидобування" допустило прострочення виконання грошових зобов`язань не тільки по договору № УГВС97/41-19 від 15.02.2019, а ще й по іншим двом договорам, що були укладені між сторонами спору.

Як про це вказує відповідач за первісним позовом, йому у зв`язку з необхідністю наявності обігових коштів для продовження діяльності (сплата податків, виплата заробітної плати, здійснення розрахунків із контрагентами за іншими договорами, тощо), довелось укласти з АТ "КБ "Глобус" кредитний договір № 808/ЮКЛ-19 від 13.08.2019 на відкриття відновлювальної кредитної лінії для залучення 3 000 000,00 грн під значний процент - 23% річних.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" посилається на те, що зазнало значних фінансових втрат, пов`язаних з відкриттям та обслуговуванням кредитної лінії, а саме - здійснення оплати комісії за відкриття кредитної лінії, комісій за видачу окремих траншів, процентів за обслуговування кредиту, витрати по оформленню іпотечного договору (нотаріальні послуги, оцінка нерухомості, тощо).

Відтак, на переконання відповідача за зустрічним позовом, вище зазначені обставини є підставою для звершення суми пені на 95% а саме до суми 12 068, 80 грн.

Втім, суд не погоджується з твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" щодо звершення розміру пені, з огляду на слідуюче.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, п. 7.9. договору сторони погодили, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару та/або надання послуг у строки, зазначені у даному договорі, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару та/або від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачується у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару та/або від вартості послуг, з яких допущено прострочення надання.

Положеннями п. 1 ст. 6 Господарського кодексу України передбачено, що загальними принципами господарювання в Україні, зокрема є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами.

Так, суд вказує, що договір поставки № УГВС 97/41-19 від 15.02.2019 був укладений між сторонами за результатами тендеру, що оголошувався Акціонерним товариством "Укргазвидобування".

Як про це вказує позивач за первісним позовом та чого у свою чергу не заперечується відповідачем за зустрічним позовом, у складі тендерної документації, яка була викладена на електронний майданчик системи публічних закупівель торгової площадки ProZorro, також містився проект договору поставки, в якому був чітко визначений розмір штрафних санкцій за прострочення поставки товару, що вказаний в укладеному між сторонами договорі.

В подальшому, після проведення тендеру, Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" без будь яких зауважень було підписано договір саме в тій редакції, в якій були передбачені штрафні санкції за прострочення поставки.

Таким чином, суд вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" укладаючи даний договір та погоджуючись з його умовами, повинно було усвідомлювати всю повноту негативних наслідків, що можуть настати у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань.

При тому, суд вказує, що положеннями договору не ставиться в залежність можливість застосування та/або не застосування штрафних санкцій від тривалості порушення строку зобов`язання.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас, суд вказує, що посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг", як на причину скрутного фінансового становища на інші правочини з Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" є безпідставними, оскільки, у договорі, за яким виникли дані спірні відносини, відсутні жодні посилання на будь які інші правочини та зв`язок з ними.

Разом з тим, суд погоджується з доводами Акціонерного товариства "Укргазвидобування", що відповідачем за первісним позовом не надано жодного документу відносно фінансово-господарського стану підприємства (фінансовий звіт діяльності за відповідний період, баланс тощо), які могли б вказувати на можливе настання негативних наслідків від стягнення штрафних санкцій.

Так, суд вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" не доведено, що розмір неустойки є надмірно великим, а також не доведено що розмір такої неустойки може дійсно суттєво вплинути на майновий стан Товариства. Таким чином відповідачем за зустрічним позовом не дотримано положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку сторони довести ті обставини, на які вона

які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Щодо доводів відповідача за первісним позовом, стосовно того, що прострочення поставки товару відбулося не з його вини, а з вини виробника товару, зокрема, через вихід з ладу "важливого обладнання" суд зазначає наступне.

В матеріалах справи відсутні будь які докази стосовно того, яке саме "важливе обладнання" виробника товару вийшло із ладу. Товариством також не надано жодного документу щодо обставин непереборної сили та строку їх дії, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України, які б у свою чергу могли послугували в якості підтверджень для звільнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Викладене також свідчить про недотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку сторони довести ті обставини, на які вона досилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд також вважає за необхідне вказати, що відповідно до положень ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов 'язання.

Відтак, з огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для зменшення розміру нарахованих Акціонерним товариством "Укргазвидобування" штрафних санкцій.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем за первісним позовом розрахунок пені, судом встановлено, що він здійснений арифметично вірно тау відповідності з положеннями п. 7.9. договору.

Відтак, суд дійшов висновку, що вимоги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" пені за прострочення поставки товару в розмірі 241 376, 00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" зустрічної позовної заяви про стягнення з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" неустойки в розмірі 14 554, 62 грн, 3% річних в розмірі 119 627, 01 грн та інфляційних втрат в розмірі 216 073, 00 грн, у зв`язку з невиконанням останнім зобов`язань в частині проведення належним чином розрахунків за поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" товар, то суд вказує наступне.

Положеннями п. 4.1. договору сторони погодили, що розрахунки провадяться шляхом оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату (інвойсу) та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару/послуг або видаткової накладної, шляхом перерахування на рахунок постачальника, на умовах зазначених у специфікації/-ях або з урахуванням умов передбачених п. 3.5. цього договору.

Відповідно до п. 4.2. договору покупець не здійснює оплату за поставлений товар, та така несплата не є порушенням строку оплати зі сторони покупця у випадку ненадання постачальником рахунку на оплату (інвойсу) чи його неналежного оформлення.

Як уже було встановлено судом вище, обумовлені договірні зобов`язання постачальником були виконані з порушенням строку їх виконання на 16 календарних днів.

Про що вже також вказувалось вище, 01.08.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" було поставлено Акціонерному товариству "Укргазвидобування" товар, про що сторонами було складено та підписано видаткову накладну за № 636 від 01.08.2019.

06.09.2019 постачальником було завершено надання послуг по налаштуванню та випробуванню обладнання на об`єкті використання, про що сторонами було складено та підписано акт надання послуг за № 737 від 06.09.2019, копія якого була надана до зустрічної позовної заяви.

18.09.2019 постачальником було завершено надання послуг по навчанню персоналу, про що сторонами також було складено та підписано акт надання послуг за № 784 від 18.09.2019, копія якого також була надана до зустрічної позовної заяви.

Згідно пп. 6.1.1. п. 6.1. договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар та надані послуги.

Так, суд вказує, що п. 4 специфікації № 1, що є додатком № 1 до поговору сторонами передбачено умови та строки оплати покупцем отриманого товару та послуг від постачальника, зокрема:

- 90% ціни договору (тобто, 13 599 000,00 грн в тому числі ПДВ (20%) - сплачуються покупцем протягом 30 календарних днів від дати отримання товару (підписання видаткової накладної);

- 10% ціни договору (тобто 1 511 000,00 грн в тому числі ПДВ (20%) - сплачуються покупцем протягом 30 календарних днів від дати надання постачальником всього обсягу послуг, передбаченого договором (пуско-налагоджувальні роботи щодо товару та навчання персоналу). Відлік строку для оплати починається з дати підписання сторонами останнього акту приймання-передачі послуг (або з пуско-наладки товару або з навчання персоналу покупця).

Таким чином, враховуючи викладенні вище положення договору, суд погоджується з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг", що зобов`язання з оплати 90% ціни договору (тобто 13 599 000,00 грн в тому числі ПДВ (20%) покупець мав здійснити до 31.08.2019 включно. Водночас, зважаючи, що 31.08.2019 припадало на вихідний день, то в силу положень ч. 5 ст. 254 ЦК України, вказане зобов`язання мало бути виконане по 02.09.2019 включно.

Втім, судом встановлено, що суму в розмірі 13 599 000,00 грн Акціонерним товариством "Укргазвидобування" було сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" із значним простроченням.

Як вбачається із наданої позивачем за зустрічним позовом копії банківської виписки по особовим рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" за 12.12.2019, сформованої 13.12.2019, 12.12.2019 постачальником було отримано 12 782 000,00 грн в тому числі ПДВ (20%). А відтак, прострочення складає 100 календарних днів.

Також, із наявної в матеріалах справи копії банківської виписки вбачається, що 18.12.2019 постачальником було отримано 817 000,00 грн в тому числі ПДВ (20%). Відтак прострочення складає 106 календарних днів.

Стосовно ж обов`язку по оплаті 10% ціни договору (тобто 1 511 000,00 грн в тому числі ПДВ (20%), то суд також погоджується з твердженнями позивача за зустрічним позовом, що покупець повинен був здійсни нити дану оплату до 18.10.2019 включно.

Водночас, судом встановлено, що Акціонерним товариством "Укргазвидобування" було здійснено фактичну оплату 18.12.2019. Отже, в даному випадку прострочення складає 60 календарних днів.

При цьому, суд звертає увагу, що факт прострочення виконання обумовлених договірних зобов`язань щодо оплати товару/послуг Акціонерним товариством "Укргазвидобування" не заперечується.

Водночас, обставини, на які посилається відповідач за зустрічним позовом, як на такі, що зумовили прострочення виконання договірних зобов`язань щодо оплати товару/послуг є ненадання постачальником належно оформленого рахунку на оплату (інвойсу).

Втім, з такими твердженнями суд не погоджується з наступних підстав.

Пунктом 5.8. договору сторони погодили, що передача та отримання товару проводиться шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту/актів приймання-передачі товару або видаткової/видаткових накладної/накладних. У випадку виявлення недоліків товару або товаросупровідної документації, покупець має право не підписувати акт/акти приймання-передачі товару або видаткову/видаткові накладну/накладні до усунення виявлених недоліків, а постачальник зобов`язаний усунути недоліки та оплатити документально-підтверджені витрати покупця спричинені такими недоліками.

Згідно пп. 5.3.2. супровідні документи, що стосуються цього договору: рахунки, накладні, пакувальні листи, відвантажувальні документи, технічна документація повинні бути надані постачальником українською мовою.

Як будо встановлено судом вище, в матеріалах справи міститься видаткова накладна № 636 від 01.08.2019.

В тексті означеної накладної вказано, що вона складена на підставі договору поставки № УГВС 97/41-19 від 15.02.2019 та рахунку на оплату покупцю № 673 від 29.07.2019.

В якості доказів того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" були надані послуги по налаштуванню та випробуванню обладнання на об`єкті використання за договором поставки № УГВС 97/41-19 від 15.02.2019 в матеріалах справи міститься наступний акт надання послуг, за № 737 від 06.09.2019, в тексті якого вказано, що він складений на підставі договору поставки № УГВС 97/41-19 від 15.02.2019 та рахунку на оплату покупцю № 843 від 03.09.2019.

У підтвердження того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" були надані послуги по навчанню персоналу за договором поставки № УГВС 97/41-19 від 15.02.2019 в матеріалах справи міститься наступний акт надання послуг № 784 від 18.09.2019 в тексті якого вказано, що він складений на підставі договору поставки № УГВС 97/41-19 від 15.02.2019 та рахунку на оплату покупцю № 897 від 17.09.2019.

Судом вже було встановлено, що вказана вище видаткова накладна та акти підписані сторонами та скріплені печатками установ без будь яких зауважень.

Відтак, вчиняючи підпис на вказаних вище актах наданих послуг та на видатковій накладній відповідач за зустрічним позовом засвідчив факт того, що обізнаний із змістом документів, на підставі яких вони складені, зокрема, рахунків на оплату № 673 від 29.07.2019, № 843 від 03.09.2019, № 897 від 17.09.2019 та договору поставки № УГВС 97/41-19 від 15.02.2019.

Разом з тим, це також підтверджується і тим, що будь яких зауважень/недоліків щодо форми, змісту чи відсутності актів наданих послуг, видаткової накладної чи рахунків на оплату з боку відповідача за зустрічним позовом заявлено не було, як того вимагає п. 5.8. договору.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач за зустрічним позовом вказує, що рахунок на оплату № 73 від 29.07.2019, видаткову накладну № 636 від 01.08.2019, товарно-транспортну накладну № Р636 від 01.08.2019 було направлено на адресу філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в Полтаву відправленням Нової пошти 01.08.2019 докази відправлення, а саме - копія Експрес-накладної Нової пошти № 8059, специфікація по акту наданих послуг Нової пошти, акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) Нової Пошти № НП-002623907 від 10.08.2019, копія банківської виписки за 15.08.2019 з оплатою послуг Нової пошти, копія реєстру вихідної документації Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" було надано 19.05.2020 до поданих пояснень.

Рахунки на оплату № 843 від 03.09.2019 та № 897 від 17.09.2019 та акти надання послуг № 737 від 06.09.2019 та № 784 від 18.09.2019 були передані особисто директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" Харламовим О.В. відповідальній особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" під час його відрядження в м. Полтаву для перевірки виконання робіт за договором.

Суд вказує, що відповідач за зустрічним позовом викладених вище доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" не спростував, доказів протилежного суду не надав.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем за зустрічним позовом неналежним чином були виконані договірні зобов`язання в частині проведення розрахунків, чим допущено порушення пп. 6.1.1. договору, п. 4 специфікації № 1, що є додатком № 1 до договору та його невід`ємною частиною.

Таким чином, вимоги позивача за зустрічним позовом щодо застосування до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" неустойки, 3% річних та інфляційних втрат є правомірними.

Пунктом 7.10. договору встановлено, що за порушення строків оплати покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 0,001% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. На вимогу постачальника, покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд зазначає, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Щодо нарахувань інфляційних втрат, суд зазначає, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пп. 3.2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Що у свою чергу підтверджуються висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18, від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Відтак, з огляду на викладене вище, перевіривши правильність здійсненого Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" розрахунку пені та 3% річних, виходячи із кількості прострочених днів оплати та відповідно до вказаних у даному розрахунку періодів та сум (які наведені у подані заяві про усунення недоліків зустрічної позовної заяви), суд дійшов висновку, що такі розрахунки виконані арифметично вірно, а отже є обґрунтованими. У зв`язку з чим, вимоги позивача за зустрічним позовом щодо стягнення з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" пені в розмірі в розмірі 14 554, 62 грн та 3% річних в розмірі 119 627, 01 грн підлягають задоволенню.

Водночас, судом встановлено, що при здійсненні нарахування інфляційних втрат Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" в порушення викладеного вище було здійснено таке нарахування не за повні місяці.

Так, позивачем за зустрічним позовом наведено розрахунок нарахувань інфляційних втрат: із суми прострочення 12 782 000, 00 грн період вересень 2019 - листопад 2019; із суми прострочення 817 000, 00 грн вересень 2019 - листопад 2019; із суми прострочення 1 511 000, 00 грн.

Втім, в розрахунку пені та 3% річних Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" за вказаними сумами самостійно визначено період прострочення, зокрема, із суми 12 782 000, 00 грн - з 03.09.2019 по 11.12.2019, із суми 817 000, 00 грн - з 03.09.2019 по 17.12.2019, із суми 1 511 000, 00 грн - з 19.10.2019 - по 17.12.2019.

Таким чином, суд здійснивши нарахування інфляційних втрат за повні місяці, а саме, із суми 12 782 000, 00 грн за жовтень - листопад 2019, із суми 817 000, 00 грн за жовтень - листопад 2019 та із суми 1 511 000, 00 грн за листопад 2019, дійшов висновку, що обґрунтованою сумою інфляційних втрат, що підлягає стягненню із Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" є 110 303, 00 грн. Відтак, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" за зустрічним позовом щодо стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" також просило суд за результатами розгляду зустрічної позовної заяви стягнути з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" витрати на професійно правничу допомогу в розмірі 42 200, 00 грн.

Так, згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" на підтвердження ним понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 42 200, 00 грн, було надано наступні докази: договір № 05в-03/2020 від 11.03.2020 про надання професійної правничої допомоги та додаток № 3-910/1088/20 від 13.05.2020 до договору про надання професійної правничої допомоги № 05в-03/2020 від 11.03.2020, в якому погоджено вартість професійної правничої допомоги, тарифи (прас-лист) щодо вартості професійної правничої допомоги (правової допомоги) на 2020 рік, акт здачі-приймання № 3-910/1088/20 від 14.05.2020, а також платіжне доручення № 2309 від 14.05.2020.

Втім, із поданих Акціонерним товариством "Укргазвидобування" клопотань щодо можливих витрат на професійну правничу допомогу заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" вбачається, то відповідач за зустрічним позовом вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є не пропорційними до суми позовних вимог, а отже є завищеними, також гонорар адвоката є неспівмірним із складністю справи та не відповідає критеріям розумності та співмірності.

Отже, як про це вказувалося вище, у підтвердження факту та обсягів наданих адвокатом послуг професійної правничої допомоги, Товариством з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" надано акт здачі-приймання № 3-910/1088/20 від 14.05.2020.

Дослідивши наданий позивачем за зустрічним позовом акт, судом встановлено, що даний акт підписаний уповноваженими представниками сторін, а відтак, підтверджує факт виконання адвокатським бюро умов договору № 05в-03/2020 від 11.03.2020

Суд дослідивши безпосередньо зміст акту та обсяг послуг, які були надані адвокатом, вказує наступне.

Адвокатом визначено, складання відзиву на позов у справі - 1 год., винагорода - 2 700, 00 грн, ознайомлення з відповіддю на відзив - 1 год., винагорода - 2 700, 00 грн, складання заперечень на відповідь на відзив - 1,5 год., винагорода - 4 050, 00 грн.

Втім, зважаючи, що позовні вимоги за первісним позов судом було задоволено, то за таких обставин, суд не вбачає правових підстав для покладення на позивача за первісним позовом, тобто, на Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" витрат на правничу допомогу, саме в частині складання відзиву на позов у справі - 1 год., винагорода - 2 700, 00 грн, ознайомлення з відповіддю на відзив - 1 год., винагорода - 2 700, 00 грн, складання заперечень на відповідь на відзив - 1,5 год., винагорода - 4 050, 00 грн.

Відтак, в частині витрат позивача за зустрічним позовом на правничу допомогу, зокрема щодо складання відзиву на позов у справі - 1 год., винагорода - 2 700, 00 грн, ознайомлення з відповіддю на відзив - 1 год., винагорода - 2 700, 00 грн, складання заперечень на відповідь на відзив - 1,5 год., винагорода - 4 050, 00 грн., що загадом становить - 9 450, 00 грн - відмовити.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, щодо оформлення відзиву, оформлення зустрічного позову, оформлення заперечення на відповідь на відзив та підготування інформації для сплати судового збору у даній справі - тривалість 1,5 год. сума винагороди - 4 050, 00 грн.

То знову ж таки, з огляду на задоволення позовних вимог за первісним позов, суд не вбачає підстав для покладення на позивача за первісним позовом, тобто, на Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" витрат на правничу допомогу в частині оформлення відзиву та оформлення заперечення на відповідь на відзив.

У зв`язку з чим, суд вважає, що обґрунтованим в даному випадку є покладення на Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" витрат на професійну правничу допомогу в частині оформлення зустрічного позову та підготування інформації для сплати судового збору у даній справі - тривалістю 0,5 год., винагорода - 1 350, 00 грн.

Тобто в частині витрат на професійну правничу допомогу щодо оформлення відзиву та оформлення заперечення на відповідь на відзив - тривалістю 1,0 год., винагорода - 2 700, 00 грн - слід відмовити.

Що стосується представництва клієнта в Господарському суді (участь в судових засіданнях) послуга надається пакетом без обмежень в часі - винагорода - 7 100, 00 грн.

Водночас, з огляду на кількість судових засідань та їх тривалість, а також зважаючи на складність справи, та знову ж таки врахувавши, задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" за первісним позов, суд вважає, що обґрунтованою є винагорода в сумі 3 550, 00 грн.

Отже, зважаючи на викладене вище, суд вважає правовірною та обґрунтованою винагородою на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" підлягають (з урахуванням часткового задоволення позовних вимог) в загальному розмірі 18 497, 52 грн. В іншій частині витрат, суд не вбачає підстав для стягнення.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору за первісним позовом відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача за первісним позовом, а за зустрічними позовами - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" (02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6-а; ідентифікаційний код 32767776) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код 30019775) в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (36021, м. Полтава, вул. Грабчака, 4А; ідентифікаційний код 40444061) пеню за прострочення поставки товару в сумі 241 376, 00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 620, 64 грн.

3. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" - задовольнити частково.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код 30019775) в особі філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (36021, м. Полтава, вул. Грабчака, 4А; ідентифікаційний код 40444061) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інжиніринг" (02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6-а; ідентифікаційний код 32767776) пені в сумі 14 554, 62 грн, 3% річних в сумі 119 627, 01 грн, інфляційні втрати в сумі 110 303, 00 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 3 667, 30 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 497, 52 грн.

5. В іншій частині зустрічного позову та витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 17.07.2020

Суддя Д.О. Баранов