номер провадження справи 12/87/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 Справа № 908/1205/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1205/20

за позовом: Приватного підприємства "Інкла-Київ" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 19, кв. 29)

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

про стягнення 3 368 630,43 грн.

за участю представників:

від позивача: Саєнток О.Ю., ордер серія ЗП №105465 від 23.04.2020, адвокат

від відповідача: Іванова Н.М., довіреність №381 від 19.03.2020, адвокат

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 17.06.2020, 01.07.2020, 08.07.2020, 16.07.2020 та 20.07.2020 здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів - програмно-апаратного комплексу «Оберіг» та комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Приватне підприємство "Інкла-Київ" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення основного боргу в сумі 2605301,04 грн., трьох процентів річних в сумі 319784,91 грн. та інфляційних витрат в сумі 443544,48 грн. за договором про постачання продукції № 890(1)16УК/53-121-01-16-045424 від 12.12.2016 (підписаний сторонами 27.12.2016), що разом складає 3368630,43 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 25.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1205/20, присвоєно справі номер провадження 12/87/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17.06.2020 о 15:15.

15.06.2020 на адресу суду від відповідача у справі - Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України, в якому останній проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- 12.12.2016 між ВП ЗАЕС та ПП «Інкла-Київ» укладено договір поставки продукції № 890(1)16УК, за умовами якого ПП «Інкла-Київ» зобов`язалось на протязі 13 місяців з дати перерахування на рахунок постачальника авансу в розмірі 20448551,59 грн. поставити продукцію на загальну суму 68161838,64 грн.;

- 13.12.2017 до договору № 890(1)16УК укладена додаткова угода № 1, якою змінено порядок та строки постачання продукції, а саме: строк постачання товару у кількості 920 одиниць на загальну суму 31647318,96 грн. згідно із специфікацією № 1 до 31.12.2017, строк постачання товару у кількості 40 одиниць на загальну суму 36514519,68 грн. згідно із специфікацією № 2 до 07.03.2018;

- в порушення умов договору ПП «Інкла-Київ» здійснено постачання продукції наступним чином: 02.08.2018 на суму 30966997,92 грн. за видатковою накладною № 2 від 01.02.2017, 20.02.2018 на суму 680321,04 грн. за видатковою накладною № 4 від 16.02.2018, 08.03.2018 на суму 21755418,24 грн. за видатковою накладною № 8 від 07.03.2018, 16.03.2018 на суму 14759101,44 грн. за накладною № 11 від 15.03.2018;

- вказує, що позивач прострочив виконання зобов`язань з постачання продукції за договором;

- вищевказані фактичні обставини, в тому числі дата фактичної поставки та неналежне виконання зобов`язань ПП «Інкла-Київ» встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 19.11.2018 у справі № 910/9060/18 та підтверджені висновками Північного апеляційного господарського суду ухвалою про затвердження мирової угоди від 26.06.2019;

- згідно з умовами п. 3.7. договору № 890(1)16УК (в редакції додаткової угоди № 1) строки виконання зобов`язання з оплати продукції за специфікацією № 1 настав 07.04.2018 (21.02.2018+45 днів), а за специфікацією № 2 - 01.05.2018 (17.03.2018 +45днів);

- твердження позивача про прострочення ВП ЗАЕС платежів, здійснених у строк до 07.04.2018 за специфікацією № 1 та у строк до 01.05.2018 за специфікацією № 2, не відповідає фактичним обставинам;

- крім того відповідно до п. п. 9.1., 9.2. договору № 890(1)16УК сторони дійшли згоди, що всі спори, які можуть виникнути за даним договором або з приводу договору, сторони вирішують шляхом переговорів, досудовий порядок врегулювання спорів між сторонами є обов`язковим;

- в порушення умов договору № 890(1)16УК досудовий порядок позивачем не дотримано. Просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

В підготовчому судовому засіданні 17.06.2020 судом оголошено перерву до 01.07.2020 о 12:00 без винесення процесуального документу суду.

22.06.2020 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив в порядку ст. 166 ГПК України, в якій останній зазначає наступне:

- позивач не погоджується з твердженнями відповідача, оскільки відповідно до п. 3.8. договору № 890(1)16УК/53-121-01-16-04524 від 12.12.2016 датою постачання вважається дата відповідної видаткової накладної;

- згідно із п. 4.2. договору поставка товару відбувається в строк згідно п. 1.3., постачальник має право на часткову та дострокову поставку товару, датою поставки товару/партії товару/ є дата відповідної видаткової накладної;

- в обґрунтування своїх позовних вимог ПП «Інкла-Київ» надало суду докази поставки товару, а саме: видаткову накладну № 2 від 01.02.2018, видаткову накладну № 4 від 16.02.2018, видаткову накладну № 8 від 07.03.2018, видаткову накладну № 11 від 15.03.2018;

- відповідно до ч. 7 ст. 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду;

- преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин;

- обставина - це фактичні дані, на відміну від надання господарським судом м. Києва у справі № 910/9060/18 і рішенні від 19.11.2018 оцінки обставинами, а саме: з якої дати, згідно умов договору слід починати рахувати дату поставки (це відверте трактування судом обставин справи (умов договору), тобто надання їм оцінки, а не встановлення фактичних обставин;

- доводи відповідача є помилковими та такими, що суперечать ч. 7 ст. 75 ГПК України та позиції Великої Палати Верховного Суду, а також такій засаді (принципу) господарського судочинства як змагальність сторін (пп. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 13 ГПК України);

- відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої ст. 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами, встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист;

- заперечення відповідача щодо не дотримання позивачем досудового порядку врегулювання спору підлягають відхиленню, як такі, що суперечать Конституції України, ст. 6 Конвенції та ГПК України і обмежують доступ до суду.

01.07.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копій документів, що посвідчують правовий статус відповідача.

В підготовчому судовому засіданні 01.07.2020 судом оголошено перерву до 08.07.2020 о 15:15 без винесення процесуального документу суду.

08.07.2020 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких останній зазначає наступне:

- відповідно до п. 4.1. договору № 890(1)16УК поставка продукції відбувається на умовах відповідно до правил Інкотермс 2010: DDP м. Енергодар, Одержувач - ЗВ ВП «Складське господарство», вул. Промислова, 133, склад (згідно з правилами Інкотермс - поставка зі сплатою мита до місця призначення);

- отже, дата надходження продукції на склад відповідача, вказаний в п. 4.1. договору № 890(1)16УК і є фактичною датою поставки продукції та, відповідно, обставиною, яка встановлена Господарським судом м. Києва під час розгляду справи № 910/9060/18;

- ВП ЗАЕС не намагається обмежити право ПП "Інкла-Київ" на звернення до суду, при цьому наголошує на необхідності дотримання сторонами узгоджених умов договору № 890(1)16УК, в тому числі, в частині дотримання досудового порядку врегулювання спорів, який сторони визнали обов`язковим.

Ухвалою суду від 08.07.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/1205/20 та призначено справу до розгляду по суті на 16.07.2020 об 11:00.

В судовому засіданні 16.07.2020 судом оголошено перерву до 20.07.2020 об 11:00 без винесення процесуального документу суду.

В судове засідання 20.07.2020 з`явилися представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 20.07.2020 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.07.2020 проти задоволення позову заперечив.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, враховуючи позицію представника позивача та відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що між Приватним підприємством "Інкла-Київ", далі Постачальник, та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", далі Покупець, укладений договір постачання продукції № 890(1)16УК/53-121-01-16-04524 за датою укладання « 12.12.2016», далі Договір. Вказаний Договір підписаний сторонами 27.12.2016.

До вказаного Договору між сторонами була укладена та підписана додаткова угода № 1/53-121-01-16-04524 від 13.12.2017.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і сплатити продукцію згідно з Специфікацією (невід`ємна частина до договору).

Умовами п. 1.3. Договору (в первісній редакції) сторони визначили, що строк поставки: на протязі 13 місяців з дати перерахування на рахунок Постачальника авансу в розмірі 30% від загальної вартості договору.

Згідно із додатковою угодою № 1/53-121-01-16-04524 від 13.12.2017 до Договору сторони дійшли згоди пункт 1.3. розділу 1 Договору викласти в наступній редакції: «Строк поставки товару: згідно з специфікаціями № 1 та № 2 до договору №890(1)16УК/53-121-01-16-04524 від 27.12.2016». Зокрема за специфікацією № 1 до Договору строк поставки товару на загальну суму 31647318,96 грн. до 31.12.2017, а за специфікацією № 2 до Договору строк поставки товару на загальну суму 36514519,68 грн. до 07.03.2018.

Відповідно до п. 3.2. - 3.4. Договору (з урахуванням редакції додатковою угодою № 1/53-121-01-16-04524 від 13.12.2017) оплата за товар здійснюється наступним чином:

- авансовий платіж у розмірі 30% від вартості продукції за специфікацією цього Договору, що складає 20 448 551,59 грн. з ПДВ шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з моменту надання Постачальником відповідної банківської гарантії щодо повернення авансового платежу;

- платіж - 70% від вартості продукції за специфікацією цього Договору, що складає 47713287,05 грн. з ПДВ - здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з моменту постачання продукції. В забезпечення виконання зобов`язань за договором в частині повернення авансового платежу, Постачальник надає Покупцю на протязі 10 календарних днів з моменту підписання Договору відповідну банківську гарантію щодо повернення авансового платежу (надалі - гарантійний документ), що видана банком, який входить до груп 1 та 2 за класифікацією Національного банку України на суму відповідного авансового платежу 20448551,59 грн. з ПДВ. Гарантійний документ має містити безвідкличне грошове зобов`язання банку перед Покупцем сплатити кошти за Постачальника, в разі невиконання останнім своїх зобов`язань повернути авансовий платіж у повному обсязі у випадку порушення ним умов договору. Строк дії гарантійного документу до 07 березня 2018 року. Постачальник надає Покупцю банківську гарантію повернення авансового платежу на протязі 5 банківських днів з дати укладення додаткової угоди. За прострочення надання банківської гарантії у вказаний строк, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% від суми наданого авансу за кожен день прострочення.

Умовами п. 3.5., 3.7. Договору (в редакції додатковою угодою № 1/53-121-01-16-04524 від 13.12.2017) сторони визначили, що строк погашення авансового платежу Постачальником в сумі 20448551,59 грн. з ПДВ - до 07 березня 2018 року. Постачальник зобов`язується виконати поставку товару за специфікацією № 1 на суму 31647318,96 грн. з ПДВ до 31.12.2017. Сума погашення авансування в 2017 році складає 9494195,69 грн. з ПДВ. Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику за поставлений товар 22153123,27 грн. з ПДВ. Оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з моменту поставки товару. Постачальник зобов`язується виконати поставку товару за специфікацією № 2 на суму 36514519,68 грн. у строк з 02.01.2018 до 07.03.2018. Сума погашення авансування в 2018 році складає 10954355,90 грн. з ПДВ. Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику за поставлений товар в 2018 році 25560163,78 грн. з ПДВ. Оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з моменту поставки товару.

Пунктом 3.8. Договору визначено, що датою постачання вважається дата відповідної видаткової накладної.

Згідно із п. 4.1. - 4.3. Договору поставка продукції відбувається на умовах відповідно до правил (Інкотермс 2010) DDP м. Енергодар. Одержувач - ЗВ ВП «Складське господарство», вул. Промислова, 133, склад. Поставка товару відбувається в строк згідно п. 1.3. Постачальник має право на часткову та дострокову поставку товару. Датою поставки товару / партії товару / є дата відповідної видаткової накладної. Продукція, що поставляється, повинна супроводжуватися наступними документами:

а) видатковою накладною - прим (оригінал);

б) сертифікат якості, виданий підприємством-виробником-оригінал;

в) рішення про затвердження виробника товарів як постачальника ДП «НАЕК «Енергоатом» - копія;

г) креслення або розроблені Виробником ескізи деталей з геометричними розмірами - копії завірені Виробником або Постачальником продукції;

д) план якості, затверджений виробником та погоджений із Покупцем до моменту виробництва запасних частин до імпульсно-запобіжних пристроїв.

Згідно із п. 11.1. Договору він вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Так, на виконання умов укладеного Договору Постачальник поставив, а Покупець прийняв товар на загальну суму 68161838,64 грн., що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними, копії яких містяться у справі (а.с. 37-40):

- видатковою накладною № 2 від 01.02.2018 на суму 30966997,92 грн.;

- видатковою накладною № 4 від 16.02.2018 на суму 680321,04 грн.;

- видатковою накладною № 8 від 07.03.2018 на суму 21755418,24 грн.;

- видатковою накладною № 11 від 15.03.2018 на суму 14759101,44 грн.

Докази у справі свідчать, що відповідачем була здійснена часткова оплата за отриманий товар на загальну суму 65556537,60 грн., підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 41-55), а саме:

- 27.01.2017 на суму 6 000,00 грн.;

- 01.02.2017 на суму 5 000,00 грн.;

- 07.02.2017 на суму 9448551,59 грн.;

- 28.02.2018 на суму 875477,15 грн.;

- 02.03.2018 на суму 3678433,15 грн.;

- 13.03.2018 на суму 2565277,61 грн.;

- 15.03.2018 на суму 500 000,00 грн.;

- 27.03.2018 на суму 500 000,00 грн.;

- 02.04.2018 на суму 939372,31 грн.;

- 03.04.2018 на суму 504588,15 грн.;

- 12.04.2018 на суму 309113,93 грн.;

- 12.04.2018 на суму 646184,03 грн.;

- 12.04.2018 на суму 680321,04 грн.;

- 12.04.2018 на суму 4748783,85 грн.;

- 16.04.2018 на суму 3605992,95 грн.;

- 23.04.2018 на суму 4549339,59 грн.;

- 27.04.2018 на суму 4890114,70 грн.;

- 05.05.2018 на суму 397705,03 грн.;

- 05.05.2018 на суму 1937895,37 грн.;

- 05.05.2018 на суму 3961187,15 грн.;

- 23.05.2018 на суму 5000 000,00 грн.;

- 01.06.2018 на суму 1500 000,00 грн.;

- 23.08.2019 на суму 402 000,00 грн.;

- 30.08.2019 на суму 114 000,00 грн.;

- 02.09.2019 на суму 500400,00 грн.;

- 09.09.2019 на суму 300 000,00 грн.;

- 01.10.2019 на суму 200100,00 грн.;

- 09.10.2019 на суму 200100,00 грн.;

- 15.10.2019 на суму 200100,00 грн.;

- 21.10.2019 на суму 200100,00 грн.;

- 25.10.2019 на суму 200 000,00 грн.;

- 01.11.2019 на суму 200100,00 грн.;

- 22.11.2019 на суму 100200,00 грн.;

- 26.11.2019 на суму 200100,00 грн.;

- 10.12.2019 на суму 100200,00 грн.;

- 16.12.2019 на суму 100200,00 грн.;

- 03.01.2020 на суму 100200,00 грн.;

- 10.01.2020 на суму 100200,00 грн.;

- 13.01.2020 на суму 100200,00 грн.

Постачання товару по Договору відбулося з порушенням встановлених строків, у зв`язку з чим Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" у 2018 році звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Приватного підприємства "Інкла-Київ" про стягнення пені і штрафу за порушення строку постачання продукції, пені і штрафу за порушення строку погашення авансу на суму 5580518,88 грн.

Разом з тим Приватне підприємство "Інкла-Київ" звернулося до Господарського суду м. Києва із зустрічним позовом до Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 10578043,07 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.11.2018 у справі № 910/9060/18 первісний позов задоволено повністю, вирішено стягнути з Приватного підприємства "Інкла-Київ" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" 1143032,79 грн. пені за порушення строку постачання продукції, 2215312,33 грн. штрафу за порушення строку постачання продукції, 246849,09 грн. пені за порушення строку погашення авансу, 1898839,00 грн. штрафу за порушення строку погашення авансу та 82560,50 грн. судового збору. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 у справі № 910/9060/18 затверджена мирова угода від 07.06.2019, укладена між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" та Приватним підприємством "Інкла-Київ" наступного змісту, зокрема:

« 1. Сторони визнають, що станом на дату підписання даної Мирової угоди між ПП «Інкла-Київ» () та ДГІ «НАЕК «Енергоатом» ВП «Запорізька АЕС» (код СДРПОУ 19355964) існують взаємні зобов`язання по Договору постачання продукції №890(1)16УК від 12.12.2016 /53-121-01-16-04524 від 27.12.2016 (далі за текстом - Договір постачання №890(1)16УК), а саме:

ПП «Інкла-Київ» має перед ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «Запорізька АЕС» зобов`язання по сплаті штрафних санкцій, встановлених п. 7.2. та п.7.10 Договору постачання №890(1)16УК за період 01.01.2018 по 10.09.2018 та на загальну суму 5504033 грн. (п`ять мільйонів п`ятсот чотири тисячі тридцять три грн.) 35 коп.;

ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Запорізька АЕС» має перед ПП «Інкла-Київ» зобов`язання, що випливають з п. 3.6 Договору постачання №890(1)16УК про укладення додаткової угоди про зміну вартості продукції з урахуванням зміни офіційного курсу гривні до євро/долару США.

2. Сторони домовились про припинення взаємних зобов`язань по Договору постачання продукції №890(1)16УК, а саме:

ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «Запорізька АЕС» відмовляється від вимоги до ПП «Інкла-Київ» про виконання зобов`язання по сплаті штрафних санкцій, встановлених п. 7.2. та п.7.10 Договору постачання №890(1)16УК на загальну суму 5504033 грн. (п`ять мільйонів п`ятсот чотири тисячі тридцять три грн.) 35 коп.;

ПП «Інкла-Київ» відмовляється від вимоги до ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «Запорізька АЕС» про виконання зобов`язань, що випливають з п. 3.6 Договору постачання №890(1)16УК про укладення додаткової угоди про зміну вартості продукції з урахуванням зміни офіційного курсу гривні до євро/долару США на загальну суму 9883174 грн.(дев`ять мільйонів вісімсот вісімдесят три тисячі сто сімдесят чотири) 46 коп.». Вказаною ухвалою визнано нечинним рішення Господарського суду м. Києва від 19.11.2018 у справі № 910/9060/18, закрито провадження у справі № 910/9060/18.

У грудні 2018 Приватне підприємство "Інкла-Київ" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про зобов`язання виконати умови п. 3.6. договору постачання продукції № 890(1)16УК/53-121-01-16-04524 від 12.12.2016 щодо укладення додаткової угоди № 2 на умовах, встановлених ч. 3 ст. 691 Цивільного кодексу України, шляхом перерахунку імпортної складової ціни товару по офіційному курсу НБУ станом на дати поставки продукції.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.02.2019 у справі № 908/2767/18 позов задоволено.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2019 затверджено мирову угоду у справі № 908/2767/18 від 10.05.2019, укладену між Приватним підприємством "Інкла-Київ" та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", визнано рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2019 у справі № 908/2767/18 нечинним, провадження у справі № 908/2767/18 закрито.

Позивач в позові вказує, що ним в повному обсязі виконані всі умови договору № 890(1)16УК/53-121-01-16-04524 від 27.12.2016 щодо постачання товару, а відповідачем допущені порушення взятих на себе зобов`язань щодо сплати поставленого товару за Договором.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем оплати поставленого товару в повному обсязі позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2605301,04 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 19.03.2018 по 08.05.2020 в сумі 319784,91 грн. та інфляційні витрати за період з червня 2018 по серпень 2019 та з січня 2020 по березень 2020 в сумі 443544,48 грн.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, умови передачі товару, порядок та терміни проведення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Відповідач товар прийняв (про що свідчать наявні в матеріалах справи підписані з боку відповідача видаткові накладні № 2 від 01.02.2018, № 4 від 16.02.2018, № 8 від 07.03.2018, № 11 від 15.03.2018).

Порядок здійснення оплати за товар між сторонами узгоджено в розділі 3 Договору, а саме в пункті 3.7. Договору (в редакції додаткової угоди № 1/53-121-01-16-04524 від 13.12.2017).

Так, пунктом 3.7. Договору (в редакції додаткової угоди № 1/53-121-01-16-04524 від 13.12.2017) визначено, що Постачальник зобов`язується виконати поставку товару за специфікацією № 1 на суму 31647318,96 грн. з ПДВ до 31.12.2017. Сума погашення авансування в 2017 році складає 9494195,69 грн. з ПДВ. Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику за поставлений товар 22153123,27 грн. з ПДВ. Оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з моменту поставки товару. Постачальник зобов`язується виконати поставку товару за специфікацією № 2 на суму 36514519,68 грн. у строк з 02.01.2018 до 07.03.2018. Сума погашення авансування в 2018 році складає 10954355,90 грн. з ПДВ. Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику за поставлений товар в 2018 році 25560163,78 грн. з ПДВ. Оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з моменту поставки товару.

Умовами п. 3.8., 4.2. Договору сторони узгодили, що датою постачання вважається дата відповідної видаткової накладної. Датою поставки товару / партії товару / є дата відповідної видаткової накладної.

З аналізу вищевикладених пунктів Договору вбачається, що строк оплати товару настає зі спливом 45 календарних днів від дати постачання товару, тобто від дати відповідної видаткової накладної.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що позивач виконав належним чином свої зобов`язання, а саме поставив товар відповідачу на загальну суму 68161838,64 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № 2 від 01.02.2018, № 4 від 16.02.2018, № 8 від 07.03.2018 та № 11 від 15.03.2018.

Таким чином в силу умов п. 3.7. Договору (в редакції додаткової угоди № 1/53-121-01-16-04524 від 13.12.2017) строк оплати товару за видатковою накладною № 2 від 01.02.2018 настав 19.03.2018 (з врахуванням що 18.03.2018 - вихідний день), строк оплати товару за видатковою накладною № 4 від 16.02.2018 настав 02.04.2018, строк оплати товару за видатковою накладною № 8 від 07.03.2018 настав 23.04.2018 (з врахуванням що 21.04.2018 вихідний день), строк оплати товару за видатковою накладною № 11 від 15.03.2018 настав 30.04.2018.

Докази у справі свідчать, що відповідачем була здійснена часткова оплата за отриманий товар на загальну суму 65556537,60 грн., підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 41-55).

Таким чином, з врахуванням часткових оплат заборгованість за поставлений товар складає 2605301,04 грн.

Втім, відповідач не виконав обов`язок з оплати поставленого товару в повному обсязі у встановлений Договором строк, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 2605301,04 грн.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором щодо не здійснення в повному обсязі оплати за поставлений товар, а також доведено порушення відповідачем строку оплати товару, встановленого умовами Договору, а наявність заборгованості в розмірі 2605301,04 грн. підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, наявними у справі, з урахуванням часткових оплат боргу відповідачем. Відповідач доказів сплати боргу в повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного підприємства "Інкла-Київ" про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" основного боргу в сумі 2605301,04 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що за прострочення виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару, позивач з посиланням на приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача три проценти річних за загальний період з 19.03.2018 по 08.05.2020 в сумі 319784,91 грн. та інфляційні витрати за період з червня 2018 по серпень 2019 та з січня 2020 по березень 2020 в сумі 443544,48 грн.

Оскільки мало місце прострочення оплати відповідачем за поставлений товар, а наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних за період з 19.03.2018 по 08.05.2020 здійснений у відповідності з приписами ст. 625 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 319784,91 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Дослідивши розрахунок інфляційних витрат, наданий позивачем, суд дійшов висновку про їх перерахунок, оскільки позивачем розраховані інфляційні витрати в більшому розмірі.

Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, судом з власної ініціативи здійснено перерахунок інфляційних витрат за допомогою програми "Законодавство".

Інфляційні витрати розраховані судом наступним чином:

1) на залишок непогашеної заборгованості за видатковою накладною № 11 від 15.03.2018 в сумі 5923501,04 грн., строк оплати якої настав 30.04.2018, прострочка виникла з 01.05.2018, з врахуванням часткової оплати боргу 23.08.2019 на 402000,00 грн.

- інфляційні витрати з червня 2018 по липень 2019 від суми боргу 5923501,04 грн. складають 495393,68 грн., втім оскільки згідно із ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а за розрахунком позивача за цей період інфляційні складають 425307,37 грн., відтак суд дійшов висновку про те, що позивач здійснив розрахунок вірно;

2) на залишок непогашеної заборгованості за видатковою накладною № 11 від 15.03.2018 в сумі 2605301,00 грн. (сума боргу, яка вказана в розрахунку позивача), строк оплати якої настав 30.04.2018, прострочка виникла з 01.05.2018

- за період з січня 2020 по березень 2020 від суми боргу 2605301,00 грн. інфляційні витрати складають 18200,51 грн.

Так, з врахуванням викладеного за розрахунком суду розмір інфляційних витрат складає 443507,88 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного підприємства "Інкла-Київ" про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" інфляційних витрат підлягають задоволенню частково в сумі 443507,88 грн.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Стосовно заперечень, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву та запереченнях, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Строк оплати поставленого товару слід визначати за умовами п. 3.7. Договору (в редакції додаткової угоди № 1/53-121-01-16-04524 від 13.12.2017), при цьому з врахуванням умов п. 3.8., 4.2. Договору.

Тобто строк оплати товару настав зі спливом 45 календарних днів від дати постачання товару - дати відповідної видаткової накладної.

Твердження відповідача про те, що дата надходження продукції на склад відповідача і є фактичною датою поставки продукції є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на умовах Договору (зокрема п. 3.8, 4.2.).

Посилання відповідача на обставини, встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 19.11.2018 у справі № 910/9060/18 судом при розгляді даної справи не приймаються, оскільки вказане рішення визнано нечинним ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019.

Крім того, згідно із ч. 7 ст. 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Щодо досудового порядку врегулювання спору між сторонами суд вважає за необхідне зазначити, що Конституційний Суд в рішенні від 09.07.2002 у справі № 1-2/2002 зазначив наступне: «Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору. Обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист».

У судовому засіданні, яке відбулося 20.07.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Приватного підприємства "Інкла-Київ" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964, на користь:

- Приватного підприємства "Інкла-Київ", 01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 19, кв. 29, ідентифікаційний код 30384525, основний борг в сумі 2605301 (два мільйона шістсот п`ять тисяч триста одна) грн. 04 коп., три проценти річних в сумі 319784 (триста дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 91 коп., інфляційні витрати в сумі 443507 (чотириста сорок три тисячі п`ятсот сім) грн. 88 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 42428 (сорок дві тисячі чотириста двадцять вісім) грн. 91 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Приватного підприємства "Інкла-Київ" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" відмовити.

Повне рішення складено - 30.07.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.