РІШЕННЯ

м. Київ

21.07.2020Справа № 910/1694/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглядаючи у відкритому судовому засіданні справу 910/1694/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрогенезис" (04073, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 160 А, ідентифікаційний код 40392705)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія тепла" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, буд. 10, Н/П №43, літ. А, ідентифікаційний код 39664607)

про стягнення 550 937,39 грн.,

за участі представників

від позивача не з`явився, клопотав про розгляд без представника

від відповідача Сокур С.В., довіреність № ордер серія КС №499831 від 11.02.20.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгрогенезис" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія тепла" (далі - відповідач) про стягнення 550 937,39 грн., з яких 290 600,00 грн. основної заборгованості, 1 910,79 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 290,60 грн. витрат від інфляції та 258 136,00 грн. пені.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 02/07-01 оренди екскаватора від 02.07.2019 щодо оплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.20 позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків.

24.02.2020 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, на виконання вимог ухвали суду від 11.02.20 та усунуто недоліки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

29.04.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів користування відповідачем орендованим майном, зокрема, рапортів з показниками мотогодин.

04.06.2020 позивач подав суду відповідь на відзив, в якому заперечував проти викладених у відзиві обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.07.2019 позивач (орендодавець) і відповідач (орендар) уклали Договір № 02/07-01 оренди екскаватора, за умовами якого:

- орендодавець передає орендарю в тимчасове користування екскаватор марки JСВ JS330 з державними реєстраційними номерами НОМЕР_1 , рік випуску 2006, для використання в господарській діяльності відповідача, який приймає екскаватор та оплачує його використання (п. 1.1 договору);

- відновлена вартість екскаватора складає: 19000000 грн (п. 1.2 договору);

- термін оренди складає 1 рік від 02 липня 2019 до 02 липня 2020 р. (п. 4.1 договору);

- орендна плата встановлюється за домовленістю сторін, в розмірі 400 грн за одну годину роботи (мотогодина) екскаватора (п. 5.1 договору);

- орендна плата сплачується тричі на місяць 1-й платіж - не пізніше 10-го числа поточного місяця, 2-й платіж - не пізніше 20-го числа поточного місяця, 3-й платіж - не пізніше 30-го числа поточного місяця (п. 5.2 договору);

- платежі за договором здійснюються на підставі показників мотогодин згідно рапорту оператора екскаватора. Сторони домовились про мінімальну кількість мотогодин в місяць - не менше 200 годин. У разі якщо орендар використав менше ніж 200 мотогодин в місяць, останній оплачує за місяць суму коштів, що дорівнює 200 мотогодин за календарний місяць використання такого (п. 5.3 договору);

- Договір вступає в дію з моменту початку терміну оренди за п. 4.1 даного Договору.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано та не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами правочин є договором з надання послуг.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання Договору позивач у липні 2019 року передач відповідачу обумовлений його умовами екскаватор марки JСВ JS330 з державними реєстраційними номерами НОМЕР_1 , рік випуску 2006, для використання в господарській діяльності.

У наслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині орендної оплати позивач повідомленням № 05/12-01 від 05.12.2019 розірвав спірний договір оренди в односторонньому порядку.

Як зазначено позивачем у позовній заяві та не заперечено відповідачем спірним об`єктом оренди відповідач користувався протягом липня - 15 грудня 2019 року.

У силу вимог ч. 1 ст. 75 ГПК України зазначені обставини не потребують доказування.

Враховуючи передбачений сторонами порядок розрахунків за договором у розділі 5 за кожен місяць оренди екскаватора відповідач зобов`язується сплачувати позивачу не менше 80000 грн.

Таким чином, орендна плата за період користування об`єктом орендний з липня по 15 грудня 2019 року складає 440 000 грн.

На виконання умов Договору відповідач оплатив надані послуги на суму 269 400 грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за січень 2019 - січень 2020 років, поясненнями позивача.

Доводи відповідача про відсутність рапортів оператора екскаватора як єдиної підстави для оплати (п.5.3) не спростовують вимог обов`язкової оплати в термін визначений п.5.2 договору в розімір визначеноум другим реченням п. 5.3, а саме при умові використання орендарем менше ніж 200 мотогодин в місяць, останній оплачує за місяць суму коштів, що дорівнює 200 мотогодин за календарний місяць використання такого.

Доказів належної оплати за отримані послуги відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу з орендної плати підлягають частковому задоволенню у розмірі 170 600 грн. (440 000-269 400).

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами у сумі 1910,79 грн; витрат від інфляції - 290,60 грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки в частині нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами та витрат від інфляції, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що за прострочення сплати орендних платежів орендар несе відповідальність у вигляді пені в розмірі 1% суми боргу за кожен день.

Поданий позивачем розрахунок пені суд оцінює критично, оскільки він проведений без урахування дійсного періоду прострочення сплати орендних платежів за липень-15 грудня 2019 року, а не як помилково нараховував позивач протягом липня 2019 - січня 2020 років.

Тому вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 29080,81 грн. з урахуванням дійсного періоду прострочення.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрогенезис" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія тепла" про стягнення 550 937,39 грн., з яких 290 600,00 грн. основної заборгованості та 258136,00 грн. пені за договором 02/07-01 оренди екскаватора від 02.07.2019 та 1910,79 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 290,60 грн. витрат від інфляції, задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія тепла" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, буд. 10, Н/П №43, літ. А, ідентифікаційний код 39664607) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрогенезис" (04073, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 160 А, ідентифікаційний код 40392705) 170600,00 грн. основної заборгованості та 29080,81 грн. пені, 1910,79 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 290,60 грн. витрат від інфляції 3509,21 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.08.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук