СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2020 р. Справа № 922/3137/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Гончарова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Харків-Капітал (вх.№81Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/3137/19 (повний текст рішення підписано 06.12.2019 суддею Калініченко Н.В. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом Харківської міської ради, м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Харків-Капітал, м.Харків,

про стягнення коштів у розмірі 1549603,26 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Харківська міська рада, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Харків-Капітал про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 1549603,26 грн за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1, у м.Харкові, площею 8,1555 га, та покладено на відповідача судових витрат. В обгрунтування доводів позовної заяви зазначав, що спірна земельна ділянка протягом тривалого часу використовується відповідачем без належної сплати орендної плати у повному обсязі, а саме: без урахування рішення суду, яким внесено зміни до договору, що завдає збитків Харківській міській раді у вигляді недоотриманого доходу з плати за землю.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/3137/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" на користь Харківської міської ради 1549603,26 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Магнітогорській, 1, у м.Харкові, площею 8,1555 га, та 23244,05 грн судового збору.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, мотивував його тим, що спірний договір оренди земельної ділянки є зміненим саме з дати набрання рішенням суду законної сили, тобто, з 28.12.2016, а не з дати проведення його державної реєстрації 16.01.2019. Перепони, які заважали здійснити активні дії, пов`язані із вчасною реєстрацією додаткової угоди, відповідач не навів, наявність технічних помилок у судових рішеннях не нівелює обов`язок відповідача здійснювати сплату орендних платежів у розмірі, визначеному у рішенні суду, яке набрало законної сили 28.12.2016. Відповідач не здійснював свої зобов`язання за довогором оренди та не вносив у повному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого у нього за період з 07.05.2017 по 06.07.2017 виникла заборгованість у розмірі 1549603,26 грн. Контррозрахунку суми заборгованості відповідач не надав. Визнавши преюдиційними факти, встановлені у рішенні у справі №922/1558/16, господарський суд дійшов висновку про те, що задоволення позовних вимог у даній справі знаходиться у прямій залежності від встановлення правомірності розрахунку позивачем орендної плати у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки. Господарський суд погодився з розрахунком позивача розміру орендної плати, оскільки він відповідає вимогам ст.289 Податкового кодексу України, ст.21 Закону України «Про оренду землі» та пункту 10 договору, а коефіціент індексації обов`язково повинен застосовуватися при визначенні розміру орендної плати.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/3137/19 та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову. Судовий збір покласти на позивача.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Так, стягнення заборгованості з орендної плати за спірну земельну ділянку задоволено на підставі здійсненого позивачем розрахунку, який не є належним та допустимим доказом у справах даної категорії, господарським судом не надано оцінку витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 16.02.2017 №97-20.08-3-353/32-17, який, на думку заявника, є належним та достатнім доказом та законною підставою для розрахунку, що досліджувався при розгляді справи №922/1558/16 та повинен застосовуватись при розрахунках у спірних правовідносинах. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку №880 від 24.09.2013 не може застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки втратив чинність з 01.01.2017, та був зроблений з порушенням діючого на той час Порядку від 27.01.2006 №18/15/21/11. На думку заявника, господарський суд не взяв до уваги висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у позачерговому дайджесті практики Великої Палати Верховного Суду «Відступ від правової позиції Великої Палати щодо визначення юрисдикції спорів з державним реєстратором», зокрема, про те, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 2 Закону №1952-ІV). За таких обставин, державна реєстрація завжди у часі слідує за юридичним фактом, на підставі якого виникає, змінюється або припиняється право чи його обтяження. Сама державна реєстрація не може бути юридичним фактом чи замінити його. Такий юридичний факт називається «підставою» для державної реєстрації (ст.27 Закону №1952-ІV). На думку заявника, спір про право - це спір про підставу вчинення реєстраційної дії. Як зазначає апелянт, посилання суду першої інстнації на рішення у справі №922/3189/18 є безпідставним, оскільки, на думку заявника, воно має помилкові висновки. Судом першої інстанції не взято до уваги, що фактично предметом позовних вимог було стягнення збитків, відшкодування видатків з орендної плати, а не заборгованості з орендної плати як визначено у позові та судових рішеннях. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляційї, якщо інше не передбачено договором оренди. Господарським судом не надано належної правової оцінки доводам відповідача, що спірним договором, додатковою угодою, рішенням суду у справі №922/1558/18 іншого, крім індексації, не передбачено. Апелянт вважає, що сплата орендної плати в іншому розмірі, ніж визначено договором оренди землі від 23.03.2007, повинна здійснюватись з дня державної реєстрації змін, які внесені до цього договору, додатковою угодою, визнаною укладеною рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, а саме, з 16.01.2019. Як стверджує апелянт, заборгованість відстуня, оскільки у спірний період діє існуючий договір оренди від 23.03.2007 згідно з яким сплачувалась орендна плата у повному обсязі, а вимоги щодо стягнення заборгованості є неправомірними. Посилаючись на застосування позивачем коефіціентів індексації нормативної грошової оцінки за 2014, 2015, 2016 роки судами не досліджено, що цей період входить до періоду, який досліджевався у справі №922/1558/16, за цим періодом закінчився строк позовної давності на час подання даного позову. Також заявник наводить судову практику розгляду Верховним Судом справ у спорах, що виникають із земельних відносин та інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Харків-Капітал на рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/3137/19. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 10.02.2020 о 12:15 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 30.01.2020 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 зупинено провадження у справі №922/3137/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у справі №922/1658/19. Запропоновано сторонам невідкладно повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду у касаційному порядку Судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у справі №922/1658/19.

Постановою Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" задоволено. Рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 у справі №922/1658/19 скасовано. Справу №922/1658/19 передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.04.2020 поновлено провадження у справі №922/3137/19. Розгляд справи призначено на 28.05.2020 об 11:30 год.

28.05.2020 від позивача до суду надішли пояснення (вх.№5208) у справі з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.03.2020 у справі №922/1658/19, в яких здійнив новий розрахунок заборгованості з орендної плати за користування ТОВ «Харків-Капітал» спірною земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі від 01.08.2017 з урахуванням рішення суду за період з 17.05.2017 по 06.07.2017 у розмірі 664153,90 грн. Просить суд змінити рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у даній справі, стягнути з ТОВ «Харків-Капітал» на користь Харківської міської ради заборгованість у розмірі 664153,90 грн.

Колегія суддів зазначає, що вказані вимоги не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а зміна предмету та підстав позову у суді апеляційної інстанції не передбачена нормами Господарського процесуального кодексу України. Позивач не є апелянтом у даній справі, відтак відсутні правові підстави для заявлення позивачем вимог про зміну оскаржуваного відповідачем рішення суду першої інстнції.

28.05.2020 відповідач звернувся до суду з клопотанням (вх.№5217) про залучення до матеріалів справи документів, а саме: розрахунку орендної плати; копії висновку Київського науково-дослідного іституту судових експертиз від 17.02.2020 №34134/19-41; копії листа до Державного кадастрового реєстратора щодо внесення змін до відомостей вищевказаного витягу; копії платіжних доручень про оплату оренди за період з травня 2017 по березень 2020 років.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2020 у зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А. для розгляду даної справи сфомовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О., суддя Тарасова І.В.

У судовому засіданні 28.05.2020 оголошено перерву до 22.06.2020 до 10:00 години.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2020 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду даної справи сфомовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.

У судовому засіданні 22.06.2020 представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

Представник позивача проти задоволення вимог заявника апеляційної скарги заперечував, вважає їх безпідставними та необгрунтованими.

Колегія суддів, розглянувши заявлене відповідачем клопотання (вх.№5217) про залучення до матеріалів справи документів, не бере до уваги висновок Київського науково-дослідного іституту судових експертиз від 17.02.2020 №34134/19-41, оскільки наданий доказ не був предметом дослідення у суді першої інстанції, а заявником не наведено у відповідності до приписів ст.269 Господарського процесуального кодексу України виключних обставин щодо неможливості подання нових доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У судовому засіданні 22.06.2020 оголошено перерву до 23.07.2020 до 10:00 години.

У судовому засіданні 23.07.2020 провадження у справі продовжено зі стадії, на якій було оголошено перерву.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

23.03.2007 між Харківською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі рішення Харківської міської ради від 24.11.2004 №198/04 "Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі промисловості, яка знаходиться м.Харків, вул.Магнітогорська, 1. В оренду передається земельна ділянка, загальною площею 8,1555 га, під забудовою 0,7938 га, інших угідь 7,3617 га (пункт 2 договору оренди).

Пунктом 5 цього договору встановлено, що нормативна грошова оцінка становить 34954 295 грн.

Сторонами узгоджено у пункті 8 договору оренди, що договір укладено строком до 01.11.2029.

Згідно з абзацом 2 пункту 9 договору оренди розмір орендної плати в місяць згідно з довідкою №165/06 від 11.12.2006 становить 84793,29 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (пункт 10 договору оренди).

За умовами пункту 11 договору оренди, орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частинами щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У пункті 13 договору оренди сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; внаслідок інфляції щорічно; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 36 договору оренди зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Факт прийняття відповідачем в оренду вищевказаної земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки від 03.08.2007.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 та базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн, яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України (пункт 1.1 рішення). Пунктом 2 цього рішення передбачено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01.01.2014.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 "Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (пункти 2, 3 рішення).

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016, внесено зміни в пункт 5, пункт 9 договору оренди землі від 01.08.2007 №45 у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Магнітогорській, 1, у м.Харкові, площею 8,1555 га, у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Відповідно до вказаного рішення розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1, у м.Харкові, площею 8,1555 га, згідно з розрахунком від 03.10.2013 №71/14 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 6284850,15 грн, або в місяць 523737,51 грн.

З листа за вих.№6906/0/225-18 від 09.10.2018 Департаменту земельних відносин Харківської міської ради убачається, що розмір орендної плати за користування ТОВ «Харків-Капітал» земельною ділянкою, яка є об`єктом договору оренди, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №880 від 24.09.2013 складає: за 2017 рік 993637,96 грн/місяць, за 2018 рік 993637,96 грн/місяць (а.с.25, том 1).

У листі ГУ ДФС у Харківській області (вих.№21980/9/20-40-12-03-19 від 11.09.2018) зазначено, що надходження по орендній платі за землю за користування ТОВ «Харків-Капітал» земельною ділянкою, загальною площею 8,1555 га, що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Магнітогорська, 1, складють: за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 196151,10 грн, з 01.01.2017 по 31.12.2,56 грн, з 01.01.2018 по 31.08.2,54 грн (а.с.26, том 1).

Позивач вважає, що заборгованість зі сплати орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1, у м.Харкові, площею 8,1555 га, відповідно до умов договору, з урахуванням рішення господарського суду Харківської області у справі №922/1558/16, за період з 07.05.2017 по 06.07.2017 складає 1549603,26 грн. Обгрунтовуючи здійснений розрахунок, позивач зазначає, що на підставі Положення про Департамент земельних відносин, затвердженого рішенням Харківської міської ради №7/15 від 20.11.2015 на Департамент земельних відносин Харківської міської ради покладено повноваження щодо здійснення розрахунків розміру орендної плати за землю. Відповідно до листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 09.10.2018 №6906/0/225-18 та договору оренди землі від 01.08.2007 №45 з урахуванням рішення суду, яким внесено зміни до договору у частині розміру орендної плати, за 2017 рік її розмір повинен складати 11923655,54 грн (993637,96 грн у місяць). Позивач арифтетично вирахував розмір орендної плати за день у березені та травні 2017 року, а саме: 993637,96 грн:31 день=32052,84 грн/день. Також вирахував різницю між сплаченою оредною платою за спірний період та розміром заборгованості, та дійшов висновку, що товариство за спіний період повинно було сплатити орендну плату у розмірі 1546603,26 грн.

Як вже зазначалося, рішенням у справі позов задоволено повністю. Рішення обгрунтовано тим, що позивач правомірно здійснив нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіціентів індексації нормативної грошової оцінки земель, встановленої у рішенні господарського суду Харківської області у справі №922/1558/16, з моменту набрання рішенням законної сили, а не з моменту державної реєстрації додаткової угоди до спірного договору, якою внесено зміни щодо розміру нормативної грошової оцінки землі за вказним судовим рішенням.

За змістом частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з положеннями пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізм їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Більше того, різні числові показники індексації нормативної грошової оцінки та індексу споживчих цін за 2016, 2017, 2018 роки підтверджують відмінність цих двох показників.

Колегія суддів вважає обставини, встановлені у справі №922/1658/19, преюдиційними на підставі частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у вказаній справі беруть участь ті самі особи: Харківська міська рада та ТОВ «Харків-Капітал», предметом якої є стягнення заборгованості за спірним договором оренди №45 від 01.08.2007, але за інший період: з 07.03.2017 по 06.05.2017.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2020 у справі №922/1658/19, виходячи з аналізу зазначених норм, встановив, що за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки.

Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до наведеної норми Закону (індексується лише орендна плата).

Відповідно до пункту 10 договору оренди обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з додатковою угодою внесено зміни до пунктів 5, 9 договору оренди у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, орендну плату за користування орендарем земельною ділянкою згідно із розрахунком від 03.10.2013 № 71/14 на рік установлено у розмірі 5,6% від її нормативної грошової оцінки, що становить 6284850,15 грн, або в місяць 523737,51 грн на місяць.

Отже, розмір орендної плати за умовами договору має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки між сторонами не було укладено додаткової угоди до договору оренди щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі.

Судова палата визнала недоречними аргументи скаржника про неврахування судами, що станом на час розгляду спору витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.09.2013 № 880 вже втратив чинність, а діяв новий витяг від 16.02.2017, оскільки нормативна грошова оцінка землі була визначена у додатковій угоді, а у разі непогодження сторонами іншого для визначення розміру орендної плати повинна застосовуватися саме ця нормативна грошова оцінка.

З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно здійснює перерахунок, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про правомірність здійснення нарахування орендної плати за спірний період у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земель, встановленої у рішенні господарського суду Харківської області у справі №922/1558/16, з моменту набрання рішенням законної сили, а не з моменту державної реєстрації додаткової угоди до спірного договору, однак, ураховуючи правові висновки Верховного Суду зі спірних питань, вважає помилковим здійснений позивачем розрахунок з нарахуванням коефіціенту індексації при визначенні розміру орендної плати.

У ході судового розгляду справи позивач зазначив, що новий розрахунок здійснювався за Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 №786.

Дану Методику розроблено з метою створення єдиного організаційно-економічного механізму справляння плати за оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства, організації, їх структурних підрозділів (філії, цеху, дільниці) та окремого індивідуально визначеного майна державного підприємства, організації, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройниз Сил, інших військових формувань, органами, підрозділами, закладами та установами Держспецзвязку, рухомого та нерухомого військового майна (за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки), а також майна, що не ввійшло до статутного фонду господарського товариства, створеного у процесі приватизації (корпоратизації).

Колегія суддів погоджуєтсья з доводами заявника апеляційної скарги про те, що вказана Методика застосовується при здійснення розрахунків за оренду нерухомого майна за базовий місяць (пункт 12 Методики), а не земельної ділянки за попередній місяць, як це встановлено умовами спірного договору оренди землі, а саме: у пункті 11.

Отже, нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, рахом з цим, орендну плату відповідач сплачував за спірний період без урахування індексу інфляції (відповідно до умов пункту 10 договору), тому колегія суддів дійшла висновку про те, що стягненню підлягає заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції.

Так, за заявлений позивачем період з 07.05.2017 по 31.05.2017, з 01.06.2017 по 20.06.2017, з 01.07.2017 по 06.07.2017 відповідач мав сплатити орендну плату за договором (з урахуванням індексу інфляції за травень-липень 2017 року) у розмірі 1061548,36 грн (422368,96 грн*101,3% +523737,51 грн*101,6% + 101368,55 грн*100,2%).

Матеріали справи містять докази фактичної сплати орендної плати, а саме: лист Головного управління ДФС у Харківській області, платідне доручення №5107 від 26.05.2017, платіжне доручення №106 від 26.07.2017, платіжне доручення №111 від 20.06.2017, платіжне доручення №248 від 28.08.2017 на суму 207920,16 грн, згідно з якими відповідач сплатив орендну плату у 2017 році у розмірі 2626035,56 грн. А отже, з 07.05.2017 по 31.05.2017, з 01.06.2017 по 20.06.2017, з 01.07.2017 по 06.07.2017 сплатив орендну плату у розмірі 167677,55 грн+207920,16 грн+40242,61 грн = 415840,32 грн.

З урахуванням наведеного, розмір заборгованості відповідача зі сплати орендної плати (з урахуванням індексу інфляції) за спірним договором за період з 07.05.2017 по 06.07.2017 становить 645708,04 грн (1061548,36 грн - 415840,32 грн).

Таким чином, обґрунтованою і такою, що відповідає обставинам справи є заборгованість у розмірі 645708,04 грн грн, а відтак підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 пункту 2 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з частиною 1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду - зміні.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Харків-Капітал задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/3137/19 змінити, виклавши в такій редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська,92-А, корп. В, кімната 1608-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 32562659) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ідентифікаційний код юридичної особи 04059243) 645708,04 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові, площею 8,1555 га, та 9685,62 грн судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині позову відмовити».

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ідентифікаційний код юридичної особи 04059243) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" (61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 92-А, корп. В, кімната 1608-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 32562659) 20337,65 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.07.2020.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова