ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2020 р. Справа№ 6/138-12

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

представники сторін у судове засідання не з`явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат

у справі №6/138-12 (суддя Черногуз А.Ф.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп"

2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро"

2) Фізичної особи-підприємця Грищенко Олександра Миколайовича

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.02.2013 у справі №6/138-12 позов задоволено частково. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 170565,85 грн боргу, 35571,42 грн втрат від інфляції. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 7324,44 грн 3% річних, а також 12000 грн витрат на адвокатські послуги та 4269,23 грн судового збору.

21.02.2013 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2013 у справі видано два накази.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.04.2020 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс на бездіяльність державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчих провадженнях №43496673 та №43496910 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 21.02.2013 у справі №6/138-12 задоволено повністю.

Визнано за період із 14.02.2019 по 04.03.2020 неправомірною бездіяльність державного виконавця Черкаського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчих провадженнях №43496673 та №43496910 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 21.02.2013 у справі №6/138-12.

22.04.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.05.2020 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 25.05.2020 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №6/138-12 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №6/138-12 задоволено. Ухвалу Господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №6/138-12 скасовано. Стягнуто з Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 4500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

08.07.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу документів (канцелярія) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" до суду надійшла заява про ухвалення додаткової постанови по розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5900,00 грн.

Обґрунтовуючи вказану заяву, відповідач посилається на те, що ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5900 грн.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) заяву передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

У зв`язку з перебуванням судді Дикунської С.Я. з 06.07.2020 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 07.07.2020 у справі №6/138-12 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Тищенко О.В., судді: Козир Т.П., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2020 призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на 16.07.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. 16.07.2020 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.07.2020 у справі №6/138-12 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2020 справу №6/138-12 прийнято до провадження визначеним складом суду.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Товариство з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп", Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю імені Устименка, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро", Фізична особа-підприємець Грищенко Олександра Миколайовича та Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) будь-яких пояснень чи заперечень проти поданої заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", суду не подали.

Розглянувши заяву ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи №6/138-12 з доданими до неї документами, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідну заяву про понесення заявником витрат на правничу допомогу, пов`язану із розглядом відповідної апеляційної скарги, стягувач заявив у поданій апеляційній скарзі 25.05.2020.

Докази понесення ним витрат на правничу допомогу заявником було подано 07.07.2020 (згідно штемпелю Укрпошти на конверті), тобто у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" у справі №6/138-12 був адвокат Грищенко Олександр Миколайович, який діяв на підставі довіреності б/н від 07.08.2019.

На підтвердження понесених витрат до вказаної зави позивач надав суду копії: договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №15-05-2020 від 15.05.2020, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" з адвокатом Грищенко О.М.; акту прийому-передачі документів від 15.05.2020; акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.07.2020 на суму 5900 грн; квитанції №0.0..1 від 06.07.2020 на суму 4900 грн та квитанції №0.0..1 від 06.07.2020 на суму 1000 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З матеріалів справи та акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.07.2020 вбачається, що не всі види правничої допомоги адвоката Грищенка О.М. були пов`язані зі справою №6/138-12.

А саме, не можна вважати такими, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.05.2020 послуги, перераховані у пункті 4 вказаного акту, щодо написання та подання (направлення) від імені замовника, на виконання вимог суду, відзиву на апеляційну скаргу, клопотань, пояснень та заперечень на які було витрачено, нібито, 3 години та гонорар за які складає 1200 грн.

Оскільки, в матеріалах справи наявна, лише, апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.05.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", а інших документів, а саме: відзиву на апеляційну скаргу, клопотань, пояснень та заперечень від вказаної особи не надходило. Отже відсутні підстави вважати, що такі послуги було надано адвокатом Грищенко О.М.

Згідно пункту 5 акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.07.2020, за участь у судовому засіданні, яке призначене 02.07.2020 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №6/138-12 гонорар адвоката складає 1200 грн.

Однак, пунктом 3.1 договору №15-05-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 15.05.2020 передбачено, що вартість послуг та робіт виконавця, зокрема, судові засідання - 800 грн/судове засідання у суді апеляційної інстанції (у випадку затримки часу початку призначеного слухання, відповідна участь у судовому засіданні становитиме 1000 грн), будь-яких інших змін до договору щодо вартості послуг за участь у судовому засіданні позивачем не надано, а тому за участь у судовому засіданні підлягає задоволенню сума у розмірі 1000 грн, а не 1200 грн як просив заявник.

Враховуючи вище викладене, вимоги стягнення витрат у сумі 1200 грн, за виготовлення відзиву на апеляційну скаргу є необґрунтованими, а вимоги про стягнення вартості участі у судовому засіданні є обґрунтованими лише в частині стягнення 1 000,00 грн, а не 1200, як зазначено в заяві.

Здійснивши перевірку доводів заявника та наданого ним розрахунку який міститься в акті здачі-приймання виконаних робіт, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу за рахунок Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у справі №6/138-12 задовольнити частково.

2. Стягнути з Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (18008, Черкаська обл., місто Черкаси, вул. Вернигори, будинок 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м.Київ, просп. Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315; ) 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

3. В іншій частині заяви про розподіл судових витрат відмовити.

4. Видачу наказу на виконання даної додаткової постанови у справі №6/138-12 доручити Господарському суду Київської області.

5. Матеріали справи №6/138-12 повернути до Господарського суду Київської області.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є невід`ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 23.07.2020

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

К.В. Тарасенко