ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2020 р. Справа№ 910/16582/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

без виклику представників

розглянувши матеріали апеляційної скарги Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 (повний текст складено та підписано 12.03.2020)

у справі № 910/16582/19 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління

до Акціонерного товариства "Банк Інвестицій і Заощаджень"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Астера"

про стягнення 139 054,49 грн,

ВСТАНОВИВ:

Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Банк Інвестицій і Заощаджень" про стягнення заборгованості за банківською гарантією № 11654/18-ГВ від 26.06.2018, наданою Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ "АСТЕРА", відповідно до якої відповідач зобов`язався сплатити на користь позивача суму гарантії у розмірі 139 054,49 грн у випадку не виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ "АСТЕРА" своїх зобов`язань перед позивачем за договором підряду № 197 від 04.07.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 910/16582/19 у задоволенні позову Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить поновити Західному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 910/16582/19, відкрити апеляційне провадження у справі № 910/16582/19, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 910/16582/19, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що судом залишено без розгляду клопотання представника позивача про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на іншу дату, у зв`язку із неможливістю бути присутнім у судовому засіданні, а також клопотання про зупинення провадження у справі № 910/16582/19 до прийняття рішення у справі № 907/111/19 та набрання ним законної сили, а самого представника не допустила до розгляду справи у підготовчому засіданні. Доводи відповідача про те, що лист-вимога не скріплена відбитком печатки бенефіціара спростовуються та не можуть братись до уваги оскільки пунктом 26 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, яке затверджено Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 (у редакції постанови Правління Національного банку України 25.01.2018 № 5) визначено істотні умови (реквізити), які повинна містити Гарантія, а вимога щодо скріплення відбитком печатки листа-вимоги бенефіціаром є факультативною (додатковою) умовою, яка зазначається в гарантії та не може відігравати вирішальну роль у правовідносинах між банком-гарантом та бенефіціаром у разі настання гарантійного випадку.

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2020 справу № 910/16582/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Апеляційна скарга Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління відповідає вимогам статті 258 ГПК України, підстав для її повернення та відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Одночасно скаржником при поданні апеляційної скарги було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 справі № 910/16582/19.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований ст. 119 ГПК України відповідно до якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, суд, розглянувши клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги підлягає задоволенню.

Відповідно до підпункту 3 пункту 11 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ X Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Згідно з ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що з 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Отже, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує 192 100,00 грн (1 921,00 грн.*100).

Враховуючи те, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення 139 054,49 грн. Та те, що позовна заява була подана до Господарського суд уміста Києва від 25.11.2019, вказана справа, відповідно до приписів ГПК України, відноситься до малозначних справ.

Частиною 10 ст. 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи із зазначених правових норм, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 поновлено Західному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 910/16582/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 910/16582/19. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 910/16582/19. Закінчено проведення підготовчих дій. Призначено розгляд апеляційної скарги Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 910/16582/19 без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 26.06.2018 відповідачем надано третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Астера" (принципал) банківську гарантію № 11654/18-ГВ, відповідно до якої відповідач зобов`язався сплатити на користь позивача (бенефіціара) суму гарантії у розмірі 139 054,49 грн. у випадку невиконання принципалом своїх зобов`язань перед бенефіціаром за договором підряду № 197 від 04.07.2018.

Договір підряду № 197 від 04.07.2018 з ТОВ "ВКФ "Астера" укладений в результаті визнання останнього переможцем тендерної процедури на закупівлю "Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування №2, в/м №15, м. Тернопіль, Тернопіль, Тернопільської області. Будівництво будівель (45210000-2)" відповідно до оголошення про проведення відкритих торгів №UA-2018-05-23-003126-а.

Відповідно до гарантії № 11654/18-ГВ від 26.06.2018 гарант безумовно і безвідклично зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів сплатити позивачу суму у розмірі 139 054,49 грн., після отримання від відповідача письмової вимоги, з посиланням на цю гарантію, яка підписання уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки позивача, якщо у вимозі буде вказано, що сума, яку позивач вимагає платити, має бути виплачена позивачу у зв`язку з невиконанням ТОВ "ВКФ "Астера" своїх зобов`язань у відповідності до договору із зазначенням обставин порушення ТОВ "ВКФ "Астера" своїх зобов`язань, передбачених договором.

Така письмова вимога позивача повинна бути надана гаранту не пізніше 01 листопада 2019 року включно. Письмова вимога позивача про оплату направляється відповідачу (гаранту) рекомендованим листом або кур`єрською поштою.

Ця гарантія набуває чинності з моменту підписання її відповідачем і діє до 01 листопада 2019 року, включно. Будь-яка вимога повинна бути отримана відповідачем не пізніше вищевказаної дати, після настання якої ця гарантія втрачає чинність незалежно від того, чи буде вона повернута для анулювання, чи ні.

Всі вимоги за цією гарантією мають бути надані до або на дату закінчення її дії.

У протилежному випадку відповідач звільняється від будь-яких зобов`язань за цією гарантією. Зобов`язання відповідача за цією гарантією закінчуються також у разі закінчення строку дії гарантії.

Ця гарантія підпадає під дію та тлумачиться у відповідності із законами України.

Так, позивач вказує на те, що ТОВ "ВКФ "Астера" порушено взяті на себе зобов`язання визначені договором підряду № 197 від 04.07.2018, тож позивач набув право отримати кошти від відповідача, у зв`язку з чим позивач направив відповідачу письмову вимогу № 515/3/ТК/803 від 20.02.2019 щодо сплати суми гарантії в розмірі 139 054,49 грн.

Разом з тим, позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням ТОВ "ВКФ "Астера" взятих на себе зобов`язань визначених договором, договір підряду № 197 від 04.07.2018 достроково розірвано в односторонньому порядку.

Як зазначає позивач та вбачається із матеріалів справи, станом на момент звернення до суду, на рахунок останнього від відповідача кошти не надходили.

Пунктом 2 ст. 11 ЦК України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Приписами ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.ст. 193, 202 ГК України, ст.ст. 525, 526, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 200 ГК України установлено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

За гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 560 ЦК України).

Приписами частин 1-3 ст. 563 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

У розділі І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 (надалі - Положення), визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії. Гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії.

Відповідно до гарантії № 11654/18-ГВ від 26.06.2018 відповідач безумовно і безвідклично зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів сплатити позивачу суму у розмірі 139 054,49 грн., після отримання від позивача письмової вимоги, з посиланням на цю гарантію, яка підписана уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки позивача, якщо у вимозі буде вказано, що сума, яку позивач вимагає платити, має бути виплачена позивачу у зв`язку з невиконанням принципалом своїх зобов`язань у відповідності до договору із зазначенням обставин порушення принципалом своїх зобов`язань, передбачених договором.

Також умовами гарантії передбачено, що така письмова вимога позивача повинна бути надіслана відповідачу рекомендованим листом або кур`єрською поштою не пізніше 01 листопада 2019 року, включно.

Частинами 1, 2, 3 статті 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно до ч. 1 ст. 565 ЦК України передбачено, гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Так, факт порушення ТОВ "ВКФ "АСТЕРА" зобов`язання за договором підряду № 197 від 04.07.2018 підтверджується рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 та є підтвердженою.

Так, в гарантії № 11654/18-ГВ від 26.06.2018 позивач, відповідач та ТОВ "ВКФ "Астера" сторони погодили умову про те, що обов`язок відповідача сплатити позивачу грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення ТОВ "ВКФ "Астера" зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення позивачем відповідачу письмової вимоги, підписаної уповноваженою особою та скріпленої відбитком печатки позивача, разом із зазначеними в гарантії документами, а за відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач повідомив відповідача про те, що ТОВ "ВКФ "Астера" порушило свої зобов`язання за договором підряду № 197 від 04.07.2018, направивши банку лист-вимогу № 515/3/ТК/803 від 20.02.2019 засобами поштового зв`язку цінним листом.

Отже, позивачем направлено вимогу про сплату гарантійної суми у встановлений строк.

Однак, із зазначеного листа-вимоги вбачається, що він не містить відбитку печатки позивача.

Крім того, господарським судом першої інстанції, при огляді наданого відповідачем оригіналу листа-вимоги позивача, встановлено, що він не містив відбитку печатки позивача, натомість позивачем до позовної заяви додано копію листа-вимоги № 515/3/ТК/803 від 20.02.2019, на якому міститься такий відбиток.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про визнання вірогідною тієї обставини, що направлена відповідачу вимога про сплату по гарантії, не містила відбитку печатки позивача.

Однак, незважаючи на те, що відповідачем зазначив позивачу підставу відмови у виплаті гарантійної суми, і недолік зазначеного листа-вимоги можливо було усунути у період з березня 2019р. до листопада 2019р., позивачем не надіслано відповідачу письмової вимоги, підписаної уповноваженою особою та скріпленої відбитком печатки позивача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду про те, що позивачем в решті дотримано того принципу, що гаранту направляється вимога з можливістю достовірно встановити час відправки та отримання відправлення.

Враховуючи викладене та те, що позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України не доведено факту наявності виконання усіх умов виплати гарантії, які передбачені позивачем, відповідачем та ТОВ "ВКФ "Астера" у гарантії № 11654/18-ГВ, як обов`язкового елементу для покладення на відповідача відповідальності у вигляді сплати суми банківської гарантії, тому, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача банківської гарантії у розмірі 139 054,49 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки даний позов не ґрунтується на нормах чинного законодавства та не підтверджений матеріалами справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 р. (далі - Положення № 639) визначено, що:

- безвідклична гарантія - гарантія, умови якої не можуть бути змінені і вона не може бути припинена банком-гарантом згідно із заявою принципала без згоди та погодження з бенефіціаром;

- безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов;

- гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Слід зазначити, що відповідач у відповіді на лист-вимогу позивача не вимагав будь-яких інших документів, або виконання інших умов, ніж зазначено у спірній гарантії, лише зазначив про недоліки самої вимоги, оформлення якої погоджено як позивачем, так і відповідачем та ТОВ "ВКФ "Астера".

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Господарським судом першої інстанції надано належну оцінку усім доказам у справі, з урахуванням всіх обставин справи.

З огляду на вищевикладене, правові підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 910/16582/19 та для задоволення апеляційної скарги Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, відсутні.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Скаржником у апеляційній скарзі не наведено порушень норм процесуального права, передбачених ч. 3 ст. 277 ГПК України, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 910/16582/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 910/16582/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління.

4. Справу № 910/16582/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко