ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2020 р. м. Київ Справа № 911/927/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІДАС."

про стягнення 514 405,79 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІДАС." про стягнення 514 405,79 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, ціна позову у справі № 911/927/20 не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, справа є не складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд, в силу ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 21.04.2020 року відкрито провадження у справі № 911/927/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зобов`язано сторін надати підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками Акт звірки заборгованості по Договору поставки № 416/ОД/КВ/18 від 07.08.2018 року за період з 01.02.2020 року по 09.04.2020 року (у разі неможливості провести звірку заборгованості, надати письмові пояснення, в яких зазначити причини невиконання вимог ухвали суду).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

На виконаня вимог ухвали суду від 21.04.2020 року, позивачем було подано до суду підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками Акт звірки заборгованості по спірному договору.

Поряд з тим, 17.06.2020 року відповідачем подане клопотання про продовження строку на подання відзиву, яке розглянуте судом та задоволено ухвалою від 18.06.2020 року шляхом продовження Товариству з обмеженою відповідальністю "МІДАС." встановленого судом процесуального строку для подання відзиву на п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

У вказаній ухвалі суду відповідачу роз`яснено право та запропоновано подати відзив на позов, необхідні матеріали, інші заяви із використанням підсистеми "Електронний суд" або надіслати на електронну пошту суду .

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення відповідачу ухвали суду від 28.08.2018 року, ухвала отримана ним 07.07.2020 року, отже, останнім днем для подачі відзиву є 22.07.2020 року.

Проте, відповідач вказаним правом не скористався, у встановлений судом строк відзиву на позов не надав.

Відтак, оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 07.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ" (далі - позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІДАС." (далі - відповідач, Покупець) було укладено Договір поставки № 416/ОД/КВ/18 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується продати і передати у власність Покупця металопрокат (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар від Постачальника згідно умов даного Договору.

Найменування, одиниці вимірювання, загальна кількість Товару та його ціна передбачаються в Специфікаціях або у видаткових накладних (п. 1.2 Договору).

Вартість Товару визначається у Специфікаціях та/або у видаткових накладних та/або рахунках-фактурах, які є невід`ємними частинами Договору (п. 4.2 Договору).

Умови оплати Продукції: 100% попередня оплата вартості кожної партії Товару (п. 4.4 Договору).

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2018 року. У випадку, якщо жодна із Сторін за місяць до припинення дії договору не дасть повідомлення про припинення дії Договору, він вважається пролонгованим на наступний рік з 1 січня по 31 грудня. Дана умова діє на кожний наступний рік, але не більше як два роки з моменту укладання Договору (п. 11.1 Договору).

Протягом 03.02.2020 року - 10.02.2020 року між Сторонами було укладено ряд специфікацій до Договору, які підписані уповноваженими представниками Сторін та скріплені їх печатками, в яких останні погодили вид, найменування та кількість Товару, який має бути поставлений відповідачу. Окрім того, погодили новий строк на оплату - 100% оплати вартості кожної партії Товару протягом 14 банківських днів з дати поставки відповідної партії (копії наявні в матеріалах справи).

На виконання зобов`язань за Договором позивачем протягом 03.02.2020 року - 10.02.2020 року було поставлено відповідачу Товар на загальну суму 495 789,45 грн., що підтверджується видатковими накладними: № РН1-000482 від 03.02.2020 року на суму 171 072,00 грн., № РН1-000497 від 04.02.2020 року на суму 90 212,51 грн., № РН1-000502 від 04.02.2020 року на суму 4 916,83 грн., № РН1-000503 від 04.02.2020 року на суму 2 417,03 грн., № РН1-000508 від 04.02.2020 року на суму 46 739,56 грн., № РН1-000575 від 06.02.2020 року на суму 87 746,36 грн., № РН1-000607 від 07.02.2020 року на суму 10 483,70 грн., № РН1-000609 від 07.02.2020 року на суму 19 886,56 грн., № РН1-000637 від 10.02.2020 року на суму 62 314,90 грн., які підписані уповноваженими представниками Сторін та скріплені їх печатками, довіреністю на отримання ТМЦ № 8 від 03.02.2020 року та товарно-транспортними накладними за відповідний період (копії наявні в матеріалах справи).

Окрім того, позивачем протягом 03.02.2020 року - 10.02.2020 року було виставлено відповідні рахунки на оплату по Договору (копії наявні в матеріалах справи).

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі отриманий Товар не оплатив, оплату за Товар проводив з простроченням (07.02.2020 року - 5 000,00 грн., 10.02.2020 року - 62 000,00 грн.) (копія виписки по рахунку позивача за період з 31.01.2020 року по 10.02.2020 року наявна в матеріалах справи), у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість з оплати поставленого Товару в сумі 428 699,99 грн., що також відображено в Акті звірки взаєморозрахунків по спірному Договорі від 01.04.2020 року, наданому позивачем в ході розгляду спору, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками (оригінал наявний в матеріалах справи).

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просив стягнути з відповідача 428 699,99 грн. основного боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача в сумі 428 699,99 грн., яка відповідачем фактично визнана в Акті звірки взаєморозрахунків, доказів оплати боргу станом на момент прийняття рішення не надано.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою Товару, позивач просить стягнути з відповідача 85 705,80 грн. 20% штрафу на підставі п. 7.2 Договору.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У випадку невиконання зобов`язань з оплати Товару, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20% від несвоєчасно сплаченої суми (п. 7.2 Договору).

Оскільки, мало місце прострочення оплати поставленого Товару, штраф нарахований правомірно, наданий розрахунок штрафу є арифметично вірним, відтак, штраф підлягає задоволенню в заявленому розмірі в сумі 85 705,80 грн.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем належним чином не заперечені і не спростовані, фактично визнані в Акті звірки взаєморозрахунків, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 7 716,09 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІДАС." про стягнення 514 405,79 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІДАС." (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26, код 42266481) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ" (69006, м. Запоріжжя, вул. Валерія Лобановського, будинок 6-А, код 32040840) 428 699 (чотириста двадцять вісім тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп. боргу, 85 705 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот п`ять) грн. 80 коп. штрафу та 7 716 (сім тисяч сімсот шістнадцять) грн. 09 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.07.2020 р.

Суддя Т.П. Карпечкін