27.07.2020Справа № 907/72/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши клопотання Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» про ухвалення додаткового рішення
у справі № 907/72/19
за позовом Державного підприємства «Макарівське лісове господарство»
1)Закарпатської митниці ДФС
2)Державної казначейської служби України
про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 571 559,87 грн.
Без виклику учасників справи,
У лютому 2019 року Державне підприємство «Макарівське лісове господарство» звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Закарпатської митниці ДФС про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 571 559,87 грн.
Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю Закарпатської митниці ДФС, яка полягала у неприйнятті рішення щодо пропуску через митний кордон України та затриманні вантажу позивача, який знаходився у вагонах №67673939, №66183518, №60680568, №64029184, перевезення яких здійснювало АТ "Українська залізниця", понад 30-денний строк, встановлений ч. 1 ст. 199 Митного кодексу України, внаслідок чого позивачу було завдано матеріальну шкоду.
Господарський суд міста Києва (Суддя Нечай О.В.) судовим рішенням від 08.07.2020 року позов задовольнив частково та стягнув з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» матеріальну шкоду, завдану протиправною бездіяльністю Закарпатської митниці ДФС, в розмірі 571 559, 79 грн.
20.07.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення.
Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на таке.
Згідно ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).
Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).
З наведених норм Господарського процесуального кодексу України вбачається, що судом може бути розглянута заява про ухвалення додаткового рішення у порядку письмово провадження без виклику учасників справи.
20.07.2020 позивачем подано заяву про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 22 450, 00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до п. 3.1. Договору про надання правової допомоги від 01.03.2013 № 01/03/13, укладеного між Адвокатським бюро «Романа Ганенка» та Державним підприємством «Макарівське лісове господарство» (Клієнт), розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, порядок його сплати, визначається сторонами окремо додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до п. 2.1. та п 2.2. додаткової угоди від 01.03.2013р. до договору №01/03/13 від 01.03.2013р. про надання правової допомоги, укладеного між АБ «Романа Ганенка» та державним підприємством «Макарівське лісове господарство», оплата гонорару здійснюється за фактично надану правову допомогу, факт надання якої підтверджується відповідним актом приймання-передачі наданої правової допомоги. В акті приймання-передачі наданої правової допомоги зазначається предмет наданої правової допомоги (послуг), а також розмір гонорару, який підлягає сплаті Клієнтом. Згідно п. 8.1 Додаткової угоди правова допомога вважається наданою після підписання акта приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності).
Правова допомога у справі №907/72/19 надавалась позивачу безпосередньо адвокатом Ганенком Романом Андрійовичем, що підтверджується ордером серії КС №403056, поданими адвокатом заявами по суті справи в інтересах позивача, а також фактом участі адвоката в судових засіданнях по даній справі.
На підтвердження факту здійснення правової допомоги заявником подано - акт приймання-передачі наданої правової допомоги №03/19 від 13.02.2019, № 04/19 від 22.04.2019, №05/19 від 20.05.2019, № 09/19 від 26.09.2019, № 10/19 від 31.10.2019, № 11/19 від 22.11.2019, № 03/20 від 20.02.2020, № 06/20 від 24.06.2020, № 07/20 від 08.07.2020 та виписками з банківського рахунку Адвокатського бюро «Романа Ганенка» від 23.04.2020 на суму 10 000, 00 грн, від 21.05.2019 на суму 1 500, 00 грн, від 26.06.2019 на суму 8 950, 00 грн, від 27.09.2019 на суму 2 750, 00 грн, від 01.11.2019 на суму 3 000, 00 грн, від 22.11.2019 на суму 3 800, 00 грн, від 24.02.2020 на суму 1 500, 00 грн, від 25.06.2020 на суму 2 000, 00 грн.
За таких обставин, враховуючи що позовні вимоги були задоволені повністю, беручи до уваги, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного перерахування йому коштів на підставі договору, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що судові витрати позивача відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача.
Оскільки в рішенні Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 року не було вирішено питання щодо розподілу цих витрат, керуючись статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі № 907/72/19.
Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,
2.Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя І.В. Алєєва