ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2941/19

За позовом Васильківської міської ради

до Колективного підприємства "Васильківська шкіряна фірма"

про скасування запису про державну реєстрацію речового права

Суддя Чонгова С.І.

За участю секретаря судового засідання Андрух Д.В.

За участю представників сторін:

представник позивача: Корчинський Б.І. (довіреність №09.03-03/1 від 09.01.2020);

представник відповідача: Неділько М.М. (довіреність №4 від 13.01.2020);

СУТЬ СПОРУ: Васильківська міська рада звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Колективного підприємства "Васильківська шкіряна фірма" (далі - КП "Васильківська шкіряна фірма") про скасування запису про державну реєстрацію речового права в Державному реєстрі речових прав, а саме запис про державну реєстрацію іншого речового права № 19353121 від 02.03.2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідачем - суб`єктом державної реєстрації, здійснено державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою комунальної форми власності площею 0, 51 га з кадастровим номером :12:008:0022 по вул. Миру, 5 у місті Василькові Київської області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), (тобто технічна документація із землеустрою), яка на момент вчинення спірних реєстраційних дії не була затверджена позивачем, що прямо передбачено частиною 14 статті 186 Земельного кодексу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.11.2019 відкрито провадження у справі; підготовче судове засідання призначено на 09.01.2020.

24.12.2019 КП "Васильківська шкіряна фірма" було подано відзив на позов, яким стверджує, що право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду. Також, посилаючись на Розділ VII ''Прикінцеві та перехідні положення" Закону України ''Про державний земельний кадастр", вказує на те, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважають сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою що до встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (далі: технічна документація) - далі за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

09.01.2020 представником Васильківської міської ради було подано до суду відповідь на відзив, якою вважає, що відзив на позов є необґрунтованим та не підтвердженим жодним допустимим доказом, а викладені у ньому доводи жодним чином не спростовують аргументи позивача.

Згідно з протоколом судового засідання від 09.01.2020 суд оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні до 23.01.2020.

22.01.2020 представником Васильківської міської ради було подано до суду заяву про відкладення засідання у підготовчому провадженні у зв`язку з тим, що представник позивача з 13 січня 2020 по 31 січня 2020 року перебуває у відпустці у зв`язку із складанням державних іспитів.

У підготовче судове засідання 23.01.2020 представник позивача не з`явився; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом підписання бланку перерви від 09.01.2020. Дані відомості містяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.01.2020 строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів; підготовче судове засідання відкладено та призначено на 13.02.2020.

13.02.2020 представником позивача було подано відповідь на відзив, якою наголошує на тому, що слова позивача щодо того, що спірна земельна ділянка передавалася у постійне користування відповідачу на підставі рішення позивача - не відповідає дійсності. Також 13.02.2020 представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з знаходженням адвоката Неділька М.М. на лікарняному.

У судове засідання 13.02.2020 представник відповідача не з`явився; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом отримання ухвали господарського суду Київської області від 23.01.2020. Дані відомості містяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.02.2020 підготовче провадження закрито; справу призначено до судового розгляду по суті на 12.03.2020.

12.03.2020 представником відповідача подано клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом копій документів.

У судове засідання 12.03.2020 представник позивача не з`явився; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом підписання бланку переходу до розгляду справи по суті від 13.02.2020. Дані відомості містяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.03.2020 розгляд справи по суті відкладено та призначено на 26.03.2020 на 15:30.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.03.2020 повідомлено учасників справи, що судове засідання, призначене на 26.03.2020 р. о 15:30, не відбудеться, у зв`язку з введенням карантинних заходів; про дату і час наступного судового засідання у справі № 911/2941/19 ухвалено повідомити учасників справи додатково ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.04.2020 судове засідання у справі №911/586/20 призначене на 18.05.2020 на 15:40.

18.05.2020 від Колективного підприємства "Васильківська шкіряна фірма" надійшла заява про оголошення перерви в судовому засіданні у зв`язку з введеним карантином у місті Києві та Київській області.

У судове засідання 18.05.2020 представники жодної зі сторін не з`явилися; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені шляхом отримання ухвали від 23.04.2020. Дані відомості містяться в матеріалах справи.

18.05.2020 оголошено перерву у судовому засіданні до 20.07.2020

Дослідивши матеріали справи та докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ

Відповідач - Колективне підприємство "Васильківська шкіряна фірма" створено 21.07.1994, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 №245517 (а.с.47).

Згідно з п 1.1 Статуту Колективне підприємство "Васильківська шкіряна фірма" (надалі іменується - Підприємство), створене в 1994 трудовим колективом орендного підприємства «Васильківська шкіряна фірма» у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Пунктом 2.2 Статуту зазначено, що Підприємство є правонаступником орендного підприємства «Васильківська шкіряна фірма».

Як витікає з матеріалів справи (а.с.105-137) орендне підприємство «Васильківська шкіряна фірма» було створено трудовим колективом Васильківського виробничого шкіряного об`єднання ім. Жовтневої революції згідно з Законом України «Про підприємство» від 27.03.1991 року, якому передана державна частка цілісного майнового комплексу, тобто орендне підприємство створено на базі виробничого шкіряного об`єднання.

Рішенням Васильківської міської ради народних депутатів дев`ятої сесії ХХІ скликання від 11.07.1991 «Про надання земельної ділянки загальною площею 0,99га по вул.. К. Лібкнехта в м. Василькові під житлове будівництво Васильківському шкіряному об`єднанню ім. Жовтневої революції» було вирішено надати Васильківському шкіряному об`єднанню ім. Жовтневої революції у безстрокове користування земельну ділянку площею 0,99га по вул. К. Лібкнехта в м. Василькові.

Рішенням Виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів №236 від 18.06.1991 «Про надання дозволу шкіроб`єднанню на проведення проектно-вишукувальних робіт для будівництва 108-квартирного житлового будинку, відшкодування громадянам вартості належних їм будівель, що знаходяться, плодово-ягідних насаджень, в зв`язку з вилученням земельних ділянок та забезпечення їх житлом» вирішено надати Васильківському шкіроб`єднаню ім. Жовтневої революції дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт для будівництва 108 кв. житлового будинку в м. Василькові по вул.. К. Лібкнехта з умовою погодження з райсанепідемстанціїєю.

21.03.1994 було затверджено та погоджено Васильківським міськвиконкомом архітектурно-планувальне завдання №36 (а.с.161) орендному підприємству «Васильківська шкіряна фірма» на будівництво житлового будинку на ділянці 0,5 га. Ззаначена ділянка вказана також у висновку Васильківської райепідемстанції від 10.03.1993 з відводу земельної ділянки орендному підприємству під будівництво житлового будинку.

Тобто, у подальшому спірна земельна ділянка продовжувала використовуватися орендним підприємством «Васильківська шкіряна фірма» з відома та без заперечень з боку позивача у продовження господарської діяльності шкіроб`єднання ім.. Жовтневої революції.

На підтвердження користування спірною земельною ділянкою відповідач надав Державний акт В№025798 на право безстрокового користування земельною ділянкою площею 0,51га під житлове будівництво, який виданий Орендному підприємству «Васильківська шкіряна фірма» виконавчим комітетом Васильківської міської ради депутатів трудящих у 1993 році (а.с.151).

Позивач стверджує, що такий акт не підтверджує право відповідача на спірну земельну ділянку, оскільки виданий не Комунальному підприємству «Васильківська шкіряна фірма», а орендному підприємству, акт не зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування земельною ділянкою, а також , форма акта має вади, а саме герб СРСР та в преамбулі міститься посилання на Закони СРСР

Суд не може погодитися з такою позицією позивача, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 10, ст.19 Земельного кодексу України у редакції 1991 року передача земельних ділянок у користування віднесено до компетенції міської ради у межах міста для будь-яких потреб.

Матеріалами справи підтверджено вирішення питання Васильківською міською радою щодо виділення спірної земельної ділянки Васильківському шкіроб`єднанню імені Жовтневої революції, на базі якого було створено орендне підприємство «Васильківська шкіряна фірма», правонаступником якого є відповідач.

Акт підписаний головою виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів та головним інженером - землевпорядником їх підпис затверджено гербовою печаткою виконавчого комітету Васильківської міської ради.

Відповідно до ст. 11 ЗК УРСР (в редакції 01.01.1992) міські ради народних депутатів, їх виконавчі комітети в межах і в порядку, встановлених цим Кодексом іншими законодавчими актами, на території міста: 4) надають у користування, а також вилучають земельні ділянки для державних або громадських потреб відповідно до статтей 13.37.38 цього Кодексу; видають землекористувачам документи на право користування землею.

Згідно з ст. 20 ЗК УРСР (у редакції 01.01.1992) документи, що підтверджують право землекористування - Відповідно до основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Статтею 21 ЗК УРСР (у редакції 01.01.1992) передбачено, що видача державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею проводиться виконавчими комітетами районних (міських) Рад народних депутатів.

Постановою Верховної Ради України від 22.05.2003 №882-IV «Про стан дотримання законодавства України щодо видачі державних актів на право власності на землю, сертифікатів на земельну частку (пай) та їх обігу; про дотримання законодавства України щодо виділення в натурі (на місцевості), використання та обігу земельних ділянок сільськогосподарського призначення» передбачено забезпечення видачі громадянам та юридичним особам, які отримують земельні ділянки у власність, державних актів на право власності на земельну ділянку, форму яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 №449.

Позивач не надав доказів наявності на день видачі спірного акту іншої форми акту.

Також у акті зазначено, що надання земельної ділянки здійснено на підставі рішення ІХ сесії ХХІ скликання Васильківської міської ради народних депутатів від 11.07.1991.

Реєстрація в Книзі записів державних актів та зазначення у самому акті номеру реєстрації, виходячи з приписів ст. 23 ЗК України у редакції, що діяла у період оформлення акту, покладено на орган, який його видав, а не на особу, яка отримує такий акт.

Позивач також не надав книгу записів державних актів за спірний період на підтвердження відсутності чи наявності реєстрації акту у самій Книзі.

П.6 Прикінцевих положень Земельного кодексу України в редакції 2001 року щодо обов`язкового переоформлення земельної ділянки з постійного користування осіб, які не мають права такого користування рішенням Конституційного суду України від 22.09.2005 №5-рп-2005 визначено неконституційним при відсутності врегульованого порядку переоформлення.

Конституційний суд зазначив, що видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення осіб.

Відповідно до ч. 14 ст. 186 ЗК України Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Частиною 15 ст. 186 ЗК України передбачено, що оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб`єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації.

Тобто, обов`язок передачі документації з землеустрою для погодження територіальним органом центрального органу виконавчої влади покладено на розробника такої документації.

Позивач посилається на порушення відповідачем порядку встановлення в натурі меж спірної земельної ділянки, а саме без затвердження позивачем технічної документації щодо встановлення меж.

Відповідачем у матеріали справи наданий акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 01.08.2016, який підписаний представником Васильківської міської ради. Повноваження представника щодо підпису вказаного акту позивачем не оспорюється.

Таким чином, позивач не може заперечувати щодо правочинності цього акту прийому-передачі межових знаків, а отже, і погодження документації з землеустрою.

Згідно з розділом VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою що до встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачі земельної ділянки чи комунальної власності).

Відповідно до ч. 10 ст. 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно з ст. 82-2 постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2005 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухомого майна та їх обтяжень» - Для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягає право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно зі п. 1, 2, 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та їх обтяжень» при проведенні державної реєстрації перед прийняттям рішення щодо державної реєстрації (п.5) проводиться перевірка (п.4) на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмову у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умовами їх відповідності законодавству і поданим/ отриманим документам.

Відповідальність за проведення законодавства щодо державної реєстрації прав відповідно до ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та їх обтяжень» покладається на державного реєстратора.

Відповідач не є державним реєстратором, а отже не може нести відповідальність і бути відповідачем щодо дій реєстратора.

Позивач не надав доказів щодо оскарження та визнання незаконними дій державного реєстратора з реєстрації спірної земельної ділянки.

Таким чином, на зазначених у позові підставах вимоги позивача задоволенню не підлягають.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити

Повний текст рішення складено 30.07.2020

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова