ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.07.2020 справа№ 914/1645/20

Суддя Юркевич М.В., розглянувши матеріали заяви Товариства індивідуальних підприємців «Ксеня-Т» про забезпечення позову у справі

За позовом: Товариства індивідуальних підприємців «Ксеня-Т», м. Львів

до відповідача-1: Виконавчого комітету Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-2: Львівської міської ради

про: визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності, скасування права власності та записів про право власності

ВСТАНОВИВ:

06.07.2020р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства індивідуальних підприємців «Ксеня-Т» до Виконавчого комітету Львівської міської ради, а також до Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності, скасування права власності та записів про право власності.

Ухвалою від 07.07.2020р. (суддя Король М.Р.) було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.08.2020р.

21.07.2020р. на адресу господарського суду від позивача по справі поступила заява про забезпечення позову.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Король М.Р. (головуючої по даній справі), на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, суддею по розгляду заяви про забезпечення позову було визначено Юркевича М.В .

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову, судом було встановлено наступне:

Позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до відповідача-1: Виконавчого комітету Львівської міської ради та відповідача-2 Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Львівської міської ради від 15.03.2019р. № 230 «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлові приміщення на вул. Зеленій, 7», скасування права власності та записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності: № 31062067, дата та час державної реєстрації: 02.04.2019р.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення даного позову, позивач також зазначив, що у зв`язку з прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та вчинення подальших дій на його виконання, було порушено права та інтереси позивача, що потягло за собою ухвалення Господарським судом Львівської області рішення від 05.12.2019р. у справі №914/1561/19, яким зобов`язано Товариство індивідуальних підприємців «Ксеня-Т» звільнити самовільно зайняті спірні нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 7 під індексами « 2-1», « 2-2», « 2-3», « 2-4», « 2-5», загальною площею 64,5 кв.м.

Заявник стверджує, що у випадку задоволення позовних вимог в розглядуваній справі, у відповідача будуть відсутні підстави для зобов`язання позивача звільнити зазначені вище нежитлові приміщення. Однак, в ході розгляду цієї справи у позивача існують побоювання про те, що спірні нежитлові приміщення можуть бути відповідачем відчужені або передані на торгах третім особам.

З огляду на зазначене, у своїй заяві позивач просить суд застосувати до відповідача заходи забезпечення позову, а саме: заборонити Львівській міській раді вчиняти певні дії щодо приміщення, яке знаходиться за адресою - м. Львів, вул. Зелена, буд. 7, зокрема, нежитлові приміщення під індексами « 2-1», « 2-2», « 2-3», « 2-4», « 2-5», загальною площею 64,5 кв.м., які належать Львівській міській раді на праві власності, а саме: звільнення, відчуження продаж, передача третім особам або будь-яким чином відчуження, передача у статутний капітал, передача у заставу, іпотеку, виставлення майна на торги або будь-яким іншим чином забезпечення зобов`язань за рахунок нерухомого майна - до набрання рішенням у даній справі законної сили.

При винесенні ухвали, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд зазначає, що обставини законності та правомірності оскаржуваного рішення будуть предметом дослідження та підлягатимуть встановленню при розгляді справи по суті, тобто, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд не вправі передчасно давати оцінку доказам, що стосуються предмету спору та матимуть значення для прийняття рішення по суті. В той же час, заявник у своїй заяві фактично просить суд зробити висновок про порушення його прав та інтересів оскаржуваним рішенням міської ради, що є передчасним.

Відповідно до ч. 11 ст. 137ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно з статтею 136 ГПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд звертає увагу позивача на те, що захід забезпечення позову, який позивач просить застосувати у даній справі фактично спрямований на те, щоб зупинити виконання рішення Господарського суду Львівської області суду в іншій справі, а саме №914/1561/19 від 05.12.2019р., яким зобов`язано Товариство індивідуальних підприємців «Ксеня-Т» звільнити самовільно зайняті спірні нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 7 під індексами « 2-1», « 2-2», « 2-3», « 2-4», « 2-5», загальною площею 64,5 кв.м., що є недопустимо. Вказане рішення господарського суду набрало законної сили та не було скасовано судом вищої інстанції.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, спірні нежитлові приміщення належать на праві власності відповідачу, що вже було встановлено у вищенаведеному рішенні суду, а тому заборона вчиняти певні дії власнику стосовно свого ж майна буде порушувати конституційне право останнього на власність. А доводи позивача про те, що в нього існують побоювання стосовно того, що вказане майно може бути відчужене відповідачем чи передане третім особам є лише думкою заявника та не підтверджується жодними доказами.

З огляду на наведене, беручи до уваги той факт, що забезпеченням позову не вирішується спір по суті, а також враховуючи, що позивач просить вказаним заходом заборонити відповідачу вчиняти дії щодо звільнення нежитлових приміщень, на виконання іншого рішення суду, що набрало законної сили, заява Товариства індивідуальних підприємців «Ксеня-Т» не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведені обставини, суд констатує, що позивач не обґрунтував належним чином необхідності та можливості вжити до відповідача передбачені ним у заяві заходи до забезпечення позову в межах розгляду даної справи.

Керуючись статтями 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства індивідуальних підприємців «Ксеня-Т» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Юркевич