РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/415/20
Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

секретаря судового засідання Одинець І.М.

розглянувши справу №927/415/20, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень»,

вул. Зодчих, буд. 54, кв.64, м. Київ, 03164;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія»,

вул. Текстильників,1, м. Чернігів, 14001;

про стягнення 458 900 грн;

за участю:

представника позивача: Поліщук Б.В. посвідчення № 000805 від 04.10.2019 адвокат;

представників відповідача: Бердник А.В., директор, Пономарев О.М. наказ № 9 від 09.09.2017, фінансовий директор;

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень» звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» про стягнення 458 900 грн заборгованості, а саме: 198 900,00 грн передоплати за недопоставлений товар, 260 000 грн штрафу.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 01.06.2020.

У судовому засіданні 01.06.2020 оголошено перерву до 15.07.2020.

У судовому засіданні 15.07.2020 оголошено перерву до 27.07.2020.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями та розписками про повідомлення.

У судовому засіданні 27.07.2020 судом оголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Позиції учасників справи. Заяви та клопотання сторін.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору купівлі-продажу № 27-03/2020 від 27.03.2020.

26.06.2020 відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечує.

Так, у відзиві на позов відповідач зазначає, що він не заперечує проти факту укладення договору № 27-03/2020 від 27.03.2020 на постачання масок марлевих медичних.

Окрім договору купівлі-продажу від 27.03.2020 №27-03/2020 між сторонами інші договори не укладались.

До виникнення спірних питань, відповідно до договору купівлі-продажу № 27-03/2020 від 27.03.2020 ТОВ «Ди-Версія» здійснило постачання для ТОВ «Український центр стратегічних рішень» такі партії продукції: за видатковою накладною № 44 від 27.03.2020 поставлено 4 200 шт. масок марлевих медичних на загальну суму 52 500 грн, видатковою накладною № 47 від 01.04.2020 поставлено 3 300 шт. масок марлевих медичних на загальну суму 41 250 грн, видатковою накладною № 48 від 02.04.2020 поставлено 1 400 шт. масок марлевих медичних на загальну суму 17 500 грн, видатковою накладною № 50 від 03.04.2020 поставлено 2 500 шт. масок марлевих медичних на загальну суму 31 250 грн, видатковою накладною № 51 від 07.04.2020 поставлено 2 140 шт. масок марлевих медичних на загальну суму 27 820 грн, видатковою накладною № 52 від 08.04.2020 поставлено 2 600 шт. масок марлевих медичних на загальну суму 33 800 грн, видатковою накладною № 53 від 09.04.2020 поставлено 4 080 шт. масок марлевих медичних на загальну суму 53 040 грн.

При цьому, відповідач зазначає, що відвантаження продукції відбувалось через службу доставки «Нова Пошта» за наявними реквізитами: м. Рівне, майдан Незалежності, 3 відділення № 34, отримувач - ОСОБА_5 , тел. НОМЕР_1 .

Всього було відвантажено до 09.04.2020 продукції у загальній кількості 8 820 шт., але отримано представником ТОВ «УЦРС» лише 4700 шт.

Так, відповідач посилається на те, що 07.04.2020 відвантажено продукцію в кількості 2 140 шт. експрес накладною № 2249, яка отримана позивачем 09.04.2020, 08.04.2020 відвантажено продукції в кількості 2 600 шт. експрес накладною № 0714, позивач відмовився від отримання відправлення, 09.04.2020 відвантажено продукції в кількості 2 560 шт. експрес накладною № 7390, отримано позивачем 10.04.2020, 09.04.2020 відвантажено продукцію в кількості 1 520 шт. експрес накладною №6344, позивач відмовився від отримання відправлення.

Суд прийняв відзив на позов до розгляду, оскільки останній подано у встановлені строки.

26.06.2020 відповідачем подано клопотання про витребування доказів, а саме:

докази надсилання ТОВ «Український центр стратегічних рішень» до ТОВ «Ди-Версія» другого екземпляру підписаних видаткових накладних від 27.03.2020 № 44, від 01.04.2020 № 47, від 02.04.2020 № 48,в ід 03.04.2020 № 50, від 07.04.2020 № 51 до договору купівлі-продажу № 27-03/2020, специфікації № 1 від 03.04.2020 до договору купівлі-продажу № 27-03/2020 від 27.03.2020;

докази надсилання ТОВ «Український центр стратегічних рішень» до ТОВ «Ди-Версія» письмового повідомлення ТОВ «Український центр стратегічних рішень» про зміну їх банківських реквізитів, що відрізняється від реквізитів, вказаних в договорі, а саме: НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк», МФО 300348.

Своє клопотання відповідач обґрунтовує тим, що відсутність доказів надсилання вищевказаних документів підтверджує право ТОВ «Ди-Версія» відмовити у передачі товару ТОВ «Український центр стратегічних рішень» та звільняє від відповідальності за будь-які наслідки, які сталися після неповідомлення покупцем про зміну реквізитів у встановлений строк.

Згідно ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Тобто, необхідність подання клопотання про витребування доказів обумовлюється відсутністю у сторони певних доказів у справі, що мають підтвердити або спростувати певні обставини та аргументи.

Судом встановлено, що заявником не виконано вимоги, які ставляться до клопотання про витребування доказів, зокрема, не вказано які саме обставини може підтвердити кожен витребуваний доказ з врахуванням предмету та підстав заявленого позову. Позивачем не наведено обґрунтованих підстав щодо необхідності витребування та дослідження кожного із витребуваних доказів, як таких що є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а відтак таке клопотання задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 01.07.2020 суд протокольно постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

26.06.2020 відповідачем подано клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 01.07.2020 суд постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про виклик свідків, оскільки відповідачем не дотримані положення ст. ст. 87-88 ГПК України.

До відзиву на позов відповідачем додано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Своє клопотання відповідач обґрунтовує тим, що дана справа має складний характер, передбачає необхідність вивчення численних доказів, витребування доказів та виклику свідків.

Приписами частини 1 статті 250 ГПК України, визначено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження не створює сторонам перешкоди для подачі відповідних заяв, клопотань, пояснень щодо суті заявлених позовних вимог, а розгляд відповідних заяв та клопотань здійснюється судом в порядку розгляду всіх справ, незалежно від категорії та складності спору, оцінка наданих суду доказів здійснюється при ухваленні рішення, як в порядку розгляду справи за правилами загального позовного провадження, так і за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає необхідності у переході до розгляду справи № 927/415/20 за правилами загального позовного провадження та задоволення клопотання відповідача.

26.06.2020 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява позивача про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.06.2020 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

06.07.2020 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява позивача про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2020 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

14.07.2020 від відповідача надійшло клопотання про поновлення процесуальних строків на подання доказів - заяв свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

14.07.2020 відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи нотаріально посвідчених заяв свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.4 ст. 88 ГПК України заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч.3 ст. 80 ГПК України).

Частиною 8 ст. 80 ГПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

У судовому засіданні 15.07.2020 суд протокольно постановив ухвалу про задоволення клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку для подання доказів (заяв свідків), строк для подання доказів поновлено, докази долучено до матеріалів справи.

У той же час, суд не приймає нотаріально завірені заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в якості доказів, оскільки останні не містять підтвердження свідків про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

15.07.2020 позивачем подані додаткові письмові пояснення по суті спору. Крім того, у додаткових поясненнях позивачем заявлено клопотання про витребування у відповідача телефону з оригіналами електронних доказів (переписки, що долучена до матеріалів справи № 927/415/20) та дослідити їх в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

З урахуванням того, що клопотання про витребування доказів подано позивачем з порушенням вимог ст. 81 ГПК України, суд залишає останнє без задоволення.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: наявність правових підстав для виникнення зобов`язань Відповідача по суті спору, наявність факту прострочення виконання зобов`язання відповідачем, доведеність заявленої суми та наявність правових підстав для застосування до Відповідача наслідків порушення зобов`язань по суті спору.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано копії:

- договору купівлі-продажу,

- рахунку-фактури,

- платіжного доручення,

- листів позивача відповідачу.

- листів відповідача позивачу.

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надано:

- відзив на позовну заяву з доказами на підтвердження своїх заперечень,

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно -правове обґрунтування.

27.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень» (далі - Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 27-03/2020 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору за цим Договором Продавець зобов`язується продати/передати Товар, в кількості та якості згідно з супровідними документами, які є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти Товар відповідно до супровідних документів по кількості та якості та оплатити його у строк, передбачений цим Договором.

Загальна вартість даного Договору визначається вартістю Товару, проданого протягом дії цього Договору згідно накладних (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору Продавець зобов`язується передати Товар Покупцю відповідно по кількості, зазначеній у заявці та в строк (термін) не пізніше 5 (п`яти) календарних днів від дати отримання 100% оплати товару.

Відповідно до п. 3.1. покупець зобов`язаний прийняти Товар за замовленою кількістю, якістю і комплектністю в порядку і терміни, встановлені цим Договором і оформити відповідні супровідні документи.

Крім того, Покупець зобов`язаний своєчасно сплатити вартість отриманого Товару в розмірах і в строки, встановлені цим Договором. Покупець замовляє Товар письмово або усно (п. 3.2., 3.4. Договору).

Продавець оформляє передачу Товару видатковою накладною, яка є достатнім доказом передачі Товару за цим Договором. Місце передачі товару є місце фактичного знаходження Покупця, яке він вказав при дачі письмової або усної заявки. Покупець приймає від Продавця Товар по кількості і якості, у відповідності з Інструкцією № П-6, П-7, згідно супровідних документів, виданих Продавцем. В разі виникнення розбіжностей по асортименту та кількості або відмови Покупця від прийняття Товару Представники сторін зобов`язані скласти відповідний Акт (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору Товар вважається прийнятим: коли він фактично переданий Покупцеві на складі Продавця і представниками Сторін підписана видаткова накладна; коли він доставлений представником Продавця або перевізником у місце фактичного знаходження Покупця або місце, вказане у заявці і Покупцем підписані документи про прийняття вантажу.

Пунктом 4.6. Договору сторони обумовили, що Продавець має право відмовити у продажу (передачі) Товару Покупцю у випадку, якщо Покупець не оформив належним чином та (або) не надіслав Продавцю видаткові накладні та (або) довіреності на Товар, отриманий раніше.

Згідно з п. 4.8. Договору поставка може відбуватися за допомогою кур`єрських/поштових служб перевезень.

Відповідно до п.5.1. Договору розрахунки за придбаний товар здійснюються Покупцем у безготівковій формі в національній валюті України шляхом перерахування 100% передплати грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця через обслуговуючі по даній Угоді (див. Банківські реквізити) кредитні установи/банки за цінами, що вказуються Продавцем у видаткових накладних, які до їх виписки (складання) узгоджуються з Покупцем при отриманні усної або письмової заявки.

Пунктом 7.5. Договору передбачено, що Продавець сплачує Покупцю штраф в розмірі 100% від вартості замовленого товару у випадку прострочення виконання зобов`язань поставки замовленого та оплаченого товару.

Відповідно до п. п. 8.2. Договору даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року, але у будь-якому випадку до повного виконання між Сторонами своїх зобов`язань. До відносин Сторін по купівлі-продажу Товару, що виникли до укладення між Сторонами письмового договору, даний Договір діє з моменту виникнення даних правовідносин.

З моменту підписання даного Договору продаж Товару Покупцю здійснюється виключно на умовах даного Договору, умови договорів (угод) укладених сторонами додати підписання даного Договору розповсюджуються виключно на зобов`язання, які виникли до дати підписання даного Договору (п. 8.3. Договору).

Відповідно до п. 8.5. Договору факсові копії Договору, замовлень, рахунків, накладних, довіреностей, інших супровідних документів мають силу оригіналів та є доказом у випадку виникнення між сторонами спору.

03.04.2020 Сторонами підписана Специфікація № 1 до договору купівлі-продажу № 27-03/2020 від 27.03.2020 відповідно до якої сторони погодили наступні умови:

Перелік, кількість продукції та сума згідно замовлення: маска марлева медична - 20 000 шт., ціна 13,00 грн з ПДВ за 1 шт.

Умови та порядок розрахунків: безготівковий розрахунок шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника не пізніше 06 квітня 2020 року, 100% передплата.

Строк поставки: до 12 квітня 2020 року у разі виконання умов та порядку розрахунків (отримання 100% передплати).

03.04.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» виставлено рахунок-фактуру № 61 на суму 260 000,00 грн.

Платіжним дорученням № 1 від 06.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень» здійснило оплату 260 000,00 грн, з призначенням платежу: «за маски марлеві медичні зг рах.61 від 03.04.2020». Відповідно до відмітки банку, платіж проведено 07.04.2020.

З урахуванням умов договору, строк поставки Товару - до 12.04.2020.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач до 12.04.2020 поставив Товар в кількості 4 700 шт. на суму 61 100 грн.

Поставки решти Товару в кількості 15 300 шт. на суму 198 900 грн відповідачем не здійснено.

16.04.2020 позивач звернувся до відповідача з листом № 16/04-1-2020 в якому просив у строк до 23.04.2020 повернути грошові кошти в сумі 198 900 грн на рахунок останнього у зв`язку з нездійсненням поставки ТОВ «Ди-Версія» у строк до 12.04.2020 товару на всю суму попередньої оплати.

Зазначений лист направлявся позивачем відповідачу рекомендованою кореспонденцією (накладна № 914 від 16.04.2020).

Відповідно до рекомендованого повідомлення № 914 відповідач отримав лист 27.04.2020.

Листами № 23-04-1-2020 від 23.04.2020 та № 07/05-1-2020 від 07.05.2020 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення суми попередньої оплати.

У свою чергу у відзиві на позов в якості заперечень відповідач зазначив, що відповідно до видаткових накладних № 51 від 07.04.2020 на суму 27 820 грн ним здійснено поставку масок марлевих медичних у кількості 2 140 шт., № 52 на загальну суму 33 800 грн - у кількості 2 600 шт., № 53 на загальну суму 53 040 грн - у кількості 4 080 шт.

Як зазначає відповідач зазначені накладні направлялись позивачу у двох екземплярах для підписання з боку покупця та подальшого повернення продавцю.

На підтвердження здійснення поставок відповідач надав експрес накладні Нової пошти № 2249 від 07.04.2020, № 0714 від 08.04.2020, № 7390 від 09.04.2020, № 6344 від 09.04.2020.

При цьому відповідач зазначив, що продукція, направлена згідно з експрес накладними № 2249 від 07.04.2020, № 7390 від 09.04.2020 отримана представником позивача, а продукція, направлена згідно з експрес накладними № 0714 від 08.04.2020, № 6344 від 09.04.2020 не отримана у зв`язку з відмовою представника отримувати продукцію.

Як убачається з вищевказаних експрес накладних, продукція поставлялась у м. Рівне, відділення Нової пошти № 34, отримувач ОСОБА_5.

Поставка продукції здійснювалась відповідачем у м. Рівне за домовленістю між сторонами, про що зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджено у судовому засіданні представниками позивача та відповідача.

Листом № 1 від 14.04.2020 відповідач звернувся до позивача з приводу того, що в телефонному режимі 10.04.2020 ТОВ «Ди-Версія» повідомило ТОВ «Український центр стратегічних рішень» про готовність відвантажити товар, але отримало відмову від останнього прийняти товар.

Крім того, відповідач повідомив позивача про те, що станом на 12.04.2020 ТОВ «Ди-Версія» не отримувало заявки від ТОВ «Український центр стратегічних рішень» на поставку товару, а також про те, що товар знаходиться на складській території ТОВ «Ди-Версія».

У зв`язку з вищезазначеним ТОВ «Ди-Версія» просив ТОВ «Український центр стратегічних рішень» надати заявку (дату, місце, отримувача, перевізника тощо) на відвантаження товару або направити уповноваженого представника ТОВ «Український центр стратегічних рішень» з метою отримання товару за місцем його знаходження (м. Чернігів).

23.04.2020 відповідач звернувся до позивача з листом № 1, відповідно до якого ТОВ «Ди-Версія» повідомило, що 07.04.2020 згідно з рахунком-фактурою № 61 від 03.04.2020 отримано передплату за товар у сумі 260 000 грн.

Частину замовленого товару на загальну суму 61 100 грн ТОВ «УЦСР» отримано, що підтверджено листом ТВО «УЦСР» від 16.04.2020 № 16/04-1-2020. Решта товару на загальну суму 198 900 знаходиться (зберігається) на складській території ТОВ «Ди-Версія» в м. Чернігів.

09.04.2020 ТОВ «Ди-Версія» від ТОВ «Український центр стратегічних рішень» отримано вказівку припинити відвантаження товару взагалі до моменту пошуку ТОВ «УЦСР» нового (покупця) споживача, подальші вказівки щодо решти товару станом на поточну дату від ТОВ «УЦСР» не надходили.

Крім того, у зазначеному листі відповідач повторно просив позивача надати інформацію (дату, місце, дані отримувача та перевізника, тощо) щодо відвантаження товару.

У зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем щодо поставки у строк товару, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідача 198 900 грн передоплати за непоставлений товар та 260 000 грн штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу від 27.03.2020 № 27-03/2020.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір є договором поставки товару.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк визначений відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України.

Порядок розрахунків сторони передбачили пунктом 5.1 Договору та Специфікацією №1 від 03.04.2020, де погодили безготівкове перерахування грошових коштів на рахунок постачальника не пізніше 06 квітня 2020 року шляхом 100% передоплати.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами у справі кошти в сумі 260 000 грн перераховані на рахунок постачальника (Відповідача) 07 квітня 2020 року.

Порядок поставки сторони передбачили розділом 4 Договору та Специфікацією №1 від 03.04.2020, де погодили кількість та вартість продукції, а саме маски марлеві медичні в кількості 20 000 штук за ціною 13грн з ПДВ за 1 штуку, строк поставки до 12 квітня 2020 року за умови дотримання умов та порядку розрахунків (отримання 100 % передоплати).

Пункт 4.1 Договору визначає, що місцем передачі товару є місце фактичного знаходження Покупця, або місце, яке він вказав при дачі письмової та усної заявки.

Згідно з поясненнями сторін, з урахуванням Пункту 4.8 Договору, за усною домовленістю продукція постачалась у м.Рівне, відділення Нової пошти №34, отримувач - ОСОБА_5.

Так, на виконання умов Договору відповідачем було здійснено наступні поставки через Нову пошту на вказану вище адресу до зазначеного адресата:

07.04.2020 за експрес - накладною Нової Пошти № 2249 направлено 2140 шт масок, які отримано 09.04.2020 о 14-10год представником Позивача - ОСОБА_5 . ;

08.04.2020 за експрес - накладною Нової Пошти № 0714 направлено 2600 шт масок, які відмовився отримувати представник Позивача отримувати 10.04.2020.;

09.04.2020 за експрес - накладною Нової Пошти № 7390 направлено 2560шт масок, які отримано 10.04.2020 о 13-02 год представником Позивача - ОСОБА_5 . ;

09.04.2020 за експрес - накладною Нової Пошти № 6344 направлено 1520 шт масок, які надійшли в відділення Нової пошти №34 в м.Рівне 10.04.2020, а 11.04.2020 вказана поставка була переадресована за накладною №3216 Відповідачу.

Отже, Відповідачем у строк до 12.04.2020 здійснено поставку масок марлевих у кількості 8820 штук на суму 114 660 грн.

А у Позивача, відповідно до п.3.1 Договору, виник обов`язок прийняти Товар за замовленою кількістю, якістю і комплектністю в порядку і терміни, встановлені Договором.

Твердження Позивача, що відмовою в отриманні товару (масок марлевих в кількості 2600 штук) за експрес накладною № 0714 слугувало не відповідність товару умовам Договору, а саме останньому був направлений інший Товар (спецодяг), а не маски марлеві, не приймаються судом до уваги, оскільки Позивачем не надано Акт розбіжностей щодо приймання Товару по кількості та якості, як передбачає п.4.1 Договору та Інструкції П-6 та П-7.

Отже, на момент звернення з позовом до суду та на момент ухвалення рішення судом Відповідачем було недопоставлено продукції - масок марлевих медичних на суму 145 340 грн.

Суд звертає увагу, що місце передачі товару сторонами у Договорі визначено як місце фактичного знаходження Покупця. Отже, Відповідач міг поставити товар за адресою фактичного знаходження Покупця (Позивача у справі). Проте зазначеного зроблено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відтак, вимоги Позивача щодо повернення передоплати у сумі 198 900 грн підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 145 340 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач належним чином частково виконав свій обов`язок і у строк, визначений сторонами, а саме до 12.04.2020 поставив товар - маски марлеві на суму 114 660 грн.

Обґрунтованих підстав не прийняття поставленого товару на визначену адресу Позивач не надав суду.

Відтак, в частині стягнення передоплати на суму поставленого, але не прийнятого Товару (масок марлевих) на суму 53 560 грн задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Щодо нарахування Позивачем 260 000 грн штрафних санкцій, суд зазначає наступне:

Згідно з частиною другою статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною четвертою статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідач посилається на ту обставину, що Позивач не вчасно виконав свій обов`язок щодо здійснення попередньої оплати у строк, погоджений сторонами а також порушив обов`язок щодо вчасного оформлення та направлення видаткових накладних та довіреностей як передбачено Договором.

Так, відповідно до положень статті 538 ЦК України у разі невиконання однією з сторін у зобов`язанні свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В матеріалах справи наявні докази, що Відповідач вчиняв дії для недопущення господарського правопорушення.

Так, листами від 14.04.2020, 17.04.2020, 23.04.2020 повідомляв Позивача про наявність товару на складі Відповідача і просив надати письмову заявку з зазначенням адреси поставки.

Крім того, як убачається з зазначених листів Відповідач просив надати оригінали всіх документів що підтверджують отримання Позивачем товару на підставі укладеного договору.

Докази направлення Відповідачу підписаних Позивачем видаткових накладних, довіреностей на товар на підтвердження вищезазначених обставин у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до пункту 4.6 Договору Продавець має право відмовити у продажу (передачі) товару покупцю у випадку, якщо Покупець не оформив належним чином та (або) не надіслав Продавцю видаткові накладні та (або) довіреності на Товар, отриманий раніше.

Відтак, суд вважає доводи Відповідача щодо невиконання Позивачем умов пункту 4.6 Договору такими, що заслуговують на увагу.

Разом з тим, в силу приписів частини 4 статті 612 ЦК України та частини 3 статті 220 ГК України, боржник не визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Прострочення Покупця у наданні Продавцю вихідних даних - письмової заявки з зазначенням адреси поставки, а також підписаних Позивачем видаткових накладних, довіреностей на товар, виключає застосування до Продавця саме штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань у строк, визначений в договорі, але не звільняють Відповідача від обов`язку поставити Товар у визначене Договором місце Поставки на суму отриманої передоплати, який останнім на момент звернення з позовом до суду та на момент винесення рішення у справі не був виконаний в повному обсязі.

Отже, у зв`язку з невиконанням Позивачем обов`язку щодо направлення Відповідачу видаткових накладних та (або) довіреності на Товар у Позивача відсутні підстави для нарахування штрафу.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд зазначає, що матеріалами справи, доданими та прийнятими судом як більш вірогідні доказами підтверджується вимога позивача про стягнення 145 340 грн попередньої оплати, яка і підлягає задоволенню та стягненню з відповідача.

В решті вимог щодо стягнення 53 560 грн попередньої оплати та 260 000 грн штрафу позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 180,10 грн судового збору, судовий збір в сумі 4 703,34 грн покладається на позивача.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень», код 37164716 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія», код 38880925 про стягнення 458900,00 грн заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія», вул. Текстильників, буд.1, м. Чернігів, 14001, код 38880925 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр стратегічних рішень», вул. Зодчих, буд.54, кв.64, м. Київ, 03164, код 37164716, 145 340 грн попередньої оплати, 2 180,10 грн судового збору.

3. В решті вимог по стягненню 53 560 грн попередньої оплати та 260 000 грн штрафу у позові відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.07.2020.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен