ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020м. ДніпроСправа № 904/2493/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕМІШЕ ГУТЕР АГ", м. Київ

до Приватного підприємства "ХІМ-АГРО-60", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 762 719,51 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Волювач М.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕМІШЕ ГУТЕР АГ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Приватного підприємства "ХІМ-АГРО-60" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 762 719,51 грн, з яких: основний борг у розмірі 434 492,88 грн, пеня у розмірі 245 053,98 грн, 3% річних у розмірі 80 565,69 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 606,96 грн та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020 справу вирішено здійснювати з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 17.06.2020.

16.06.2020 від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить суд відкласти засідання у справі з метою досягнення домовленості з позивачем щодо укладання мирової угоди.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2020 відкладено судове засідання 07.07.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2020 відкладено судове засідання 28.07.2020.

У судове засідання 28.07.2020 представник позивача не з`явився, 24.07.2020 подав заяву, в якій просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника. Також зазначає, що клопотань від відповідача щодо врегулювання погашення заборгованості не отримував.

У судове засідання 28.07.2020 представник відповідача не з`явився, про причини неявку суд не повідомив. Відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 28.07.2020 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки. Так, відповідач лише частково оплатив поставлений товар, у звязку з чим заборгованість становить 434 492,88 грн.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору поставки нараховано пеню у розмірі 245 053,98 грн, 36% річних у розмірі 80 565,69 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 606,96 грн.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

18.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХЕМІШЕ ГУТЕР АГ" (постачальник) та Приватним підприємством "ХІМ-АГРО-60" (покупець) було укладено договір поставки засобів захисту рослин № 0218 (арк.с.10).

Відповідно до пункту 1.1 договору, за цим договором постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлений строк покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно пункту 1.2 договору, найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, строк поставки покупцю, гривнева вартість товару та її грошовий еквівалент в іноземній валюті, порядок та строк оплати вартості товару та інші умови, погоджені сторонами визначаються в договорі та додатках до нього (специфікаціях), які складають невід`ємну частину договору.

Сторонами було підписано специфікацію № 1 від 21.02.2018 (арк.с.16), в якій узгодили конкретний асортимент, кількість, ціну та графік оплати товару.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що сума договору становить загальна вартість поставленого за даним договором товару.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність товар на загальну суму 584 492,88 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 6 від 21.02.2019 (арк.с.18).

Позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату № 10 від 21.02.2018 на суму 584 492,88 грн (арк.с.17).

Специфікацією передбачено графік оплати, в якому зазначено:

- перший платіж у розмірі 175 347,86 грн (30% від ціни товару) оплачується до 28.02.2019;

- другий (відстрочений) платіж у розмірі 116 898,58 грн (20% від ціни товару) оплачується до 01.09.2019;

- третій (відстрочений) платіж у розмірі 116 898,58 грн (20% від ціни товару) оплачується до 01.10.2019;

- четвертий (відстрочений) платіж у розмірі 175 347,86 грн (30% від ціни товару) оплачується до 01.11.2019.

Відповідачем було частково оплачено поставлений товар на суму 150 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 2508 від 25.02.2019 на суму 100 000,00 грн та № 2612 від 26.03.2019 на суму 50 000,00 грн (арк.с.20-21).

Відтак, несплачена відповідачем сума становить 434 492,88 грн.

На час прийняття рішення, доказів оплати товару у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до специфікації, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 434 492,88 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 8.3.1 договору, покупець за несвоєчасне виконання грошових щодо зобов`язань по оплаті ціни товару, сплачує на користь постачальника пеню

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 245 053,98 грн за період з 01.11.2019 по 07.05.2020.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що пеня нарахована невірно, оскільки сума пені, яка розрахована позивачем більше подвійної облікової ставки НБУ, що суперечить пункту 8.3.1 договору.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає задоволенню становить 54 452,73 грн.

Щодо суми 36% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 8.3.2 договору, покупець за порушення грошових зобов`язань по оплаті ціни товару, сплачує на користь постачальника відсотки за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 36% річних від суми боргу.

Відтак, сторони у договорі передбачили інший розмір процентів, зокрема 36% річних.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 36% річних у розмірі 80 565,69 грн за період з 01.11.2019 по 07.05.2020 та інфляційних втрат у розмірі 2 606,96 грн за період листопад 2019 - березень 2020.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 36% річних у розмірі 80 565,69 грн та інфляційних втрат у розмірі 2 606,96 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір витрати позивача у розмірі 8 581, 77 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "ХІМ-АГРО-60" (51400, м. Павлоград, Дніпропетровська область, вул. Світличної Ганни, 59-Є; ідентифікаційний код 39687928) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕМІШЕ ГУТЕР АГ" (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 7, корпус 2, офіс 8-2, ідентифікаційний код 40293712) основний борг у розмірі 434 492,88 грн, пеня у розмірі 54 452,73 грн, 3% річних у розмірі 80 565,69 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 606,96 грн та судовий збір у розмірі 8 581, 77 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 28.07.2020

Суддя Я.С. Золотарьова