УХВАЛА

про відмову у відводі судді

20.07.2020Справа № 910/17424/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

про відвід судді

у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тисагаз"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго"

про стягнення 14 802 557,44 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тисагаз";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

про визнання поруки припиненою

за участю представників сторін:

від позивача (за первісним позовом) - Карапетян А.Р.;

від відповідача-1 (за первісним позовом) - не з`явився;

від відповідача-2 (за первісним позовом) - Яковюк Л.Ю.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Тисагаз" (далі - ТОВ "Тисагаз", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (далі - ТОВ "Нафтогаз-Альянс", відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго" (далі - ТОВ "Альфаенерго", відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № ПГ-20/12/16 від 20.12.2016 р. та договором поруки № 01-18 від 28.09.2018 р. у сумі 14 802 557,44 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. Цією ж ухвалою сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки, судом визначено строк для подання заяв, клопотань, пояснень, передбачений законом.

У підготовчому засіданні відповідач-2 - ТОВ "Альфаенерго" подав зустрічний позов до ТОВ "Тисагаз" та ТОВ "Нафтогаз-Альянс" про визнання припиненою поруки за договором поруки № 01-18 від 28.09.2018 р. Указаний позов був прийнятий судом до розгляду разом із первісним позовом ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 р., постановленою у формі протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі було закрите, розгляд справи призначено по суті на 15.06.2020 р.

Після закриття підготовчого засідання від ТОВ "Нафтогаз-Альянс" (відповідача-1 за первісним позовом) надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ "Тисагаз" та ТОВ "Альфаенерго" про визнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу № ПГ-20/12/16 від 20.12.2016 р. Проте, вказаний зустрічний позов був повернутий ухвалою суду від 20.05.2020 р. заявнику без розгляду, у зв`язку із пропуском процесуального строку для його подачі.

Не погодившись із цією ухвалою, відповідач-1 за первісним позовом подав на неї апеляційну скаргу. Зважаючи на такі обставини, відповідно до п.п. 17.10, 17.12 Перехідних положень ГПК України (в редакції внесених змін, згідно з якими у разі оскарження ухвали про повернення зустрічного позову, до суду апеляційної інстанції направляються лише копії матеріалів оскарження, необхідних для розгляду апеляційної скарги) суд направив до апеляційного суду копії таких матеріалів справи для розгляду скарги ТОВ "Нафтогаз-Альянс" та розпочав розгляд справи по суті 15.06.2020 р.

Також 15.06.2020 р. у судовому засіданні представник ТОВ "Нафтогаз-Альянс" заявив клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з необхідністю направлення матеріалів справи до суду апеляційної інстанції, за результатами розгляду якого ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 15.06.2020 р., відповідачу-1 було відмовлено у його задоволенні як необґрунтованому та такому, що свідчить про зловживання ТОВ "Нафтогаз-Альянс" своїми процесуальними правами.

Указане засідання, у зв`язку із неявкою представника відповідача-2 за первісним позовом (ТОВ "Альфаенерго"), було відкладене до 20.07.2020, про що були повідомлені під розписку учасники справи, присутні у судовому засіданні, зокрема, й представник відповідача-1 за первісним позовом (ТОВ "Нафтогаз-Альянс").

У судове засідання, призначене на 20.07.2020 р., представник відповідача-2 за первісним позовом, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, натомість подав заяву по відвід головуючого судді у справі Головіної К.І.

Заява мотивована тим, що ТОВ "Нафтогаз-Альянс" стало відомо про ненаправлення суддею Головіною К.І. справи за його апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, а продовжено її розгляд у порушення п. 17.12 Перехідних положень ГПК України, що на думку відповідача свідчить про упередженість головуючого судді у вирішенні спору та є підставою для його відводу.

Представник позивача за первісним позовом проти задоволення заяви про відвід судді заперечив, вказав на зловживання відповідачами за первісним позовом, зокрема й відповідачем-1, своїми процесуальними правами та недобросовісне виконання ними процесуальних обов`язків, а тому просив застосувати заходи процесуального примусу до вказаних учасників справи.

Представник відповідача-2 за первісним позовом (ТОВ "Альфаенерго"), висловлюючи свою думку з приводу заявленого відводу судді, поводилась зухвало, не виконувала розпоряджень головуючого у справі, виявляла неповагу до суду, чим порушила порядок ведення судового засідання, встановлений головуючим, у зв`язку з чим протокольною ухвалою до представника ТОВ "Альфаенерго" Яковюк Л.Ю. суд застосував попередження, а у подальшому - за повторне вчинення таких дій - видалення цього представника (адвоката Яковюк Лілію Юріївну, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю КС № 8798/10 від 07.02.2020 р., видане за рішенням Ради адвокатів Київської області) із зали судового засідання.

Розглянувши заяву ТОВ "Нафтогаз-Альянс" та заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення відводу немає, враховуючи наступне.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, що закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, зокрема, щодо основних процесуальних гарантій, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, за змістом ч. 2 ст. 38 ГПК України учасники справи можуть заявити відвід судді, секретарю судового засідання, експерту, перекладачу із підстав, визначених ст.ст. 35-37 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У даному випадку заява ТОВ "Нафтогаз-Альянс" про відвід судді мотивована неправомірними процесуальними рішеннями судді про ненаправлення всієї справи до суду апеляційної інстанції та продовження розгляду справи за наявності апеляції відповідача-1, що є порушення принципу рівності сторін та свідчить про заінтересованість та упередженість судді при вирішенні спору.

Проте, необхідно зазначити, що такі доводи заявника не є підставою, передбаченою ст. 35 ГПК України, для відводу судді, оскільки вони фактично зводяться до незгоди сторони спору з процесуальними діями та рішеннями головуючого судді під час розгляду справи.

Згідно з положеннями Господарського процесуального кодексу України правомірність, повнота та об`єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінювання доказів, є предметом дослідження у відповідному апеляційному господарському суді або касаційному господарському суді, та не є підставою для відводу судді.

Частиною 4 ст. 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З урахуванням викладеного заява ТОВ "Нафтогаз-Альянс" про відвід судді є необґрунтованою та безпідставною. Натомість, відповідач не навів будь-яких обставин про те, що суд прямо чи опосередковано зацікавлений в результаті розгляду справи, та не вказав на наявність інших, передбачених законом обставин, які є підставами для відводу.

Отже, дійшовши висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви ТОВ "Нафтогаз-Альянс" про відвід судді Головіної К.І., суд вважає, що відсутні підстави для задоволення відводу.

Відповідно до ч. 11 ст. 39 ГПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Одночасно суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зі змісту поданої ТОВ "Нафтогаз-Альянс" заяви про відвід вбачається, що підставою для відводу судді відповідач-1 зазначає процесуальні рішення та дії головуючого по справі, тобто заявник, будучи обізнаним про положення частини 4 статті 35 ГПК України, відповідно до якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, знаючи, що за змістом п.п. 17.10, 17.12 Перехідних положень ГПК України (в редакції внесених змін, згідно з якими у разі оскарження ухвали про повернення зустрічного позову, до суду апеляційної інстанції направляються лише копії матеріалів оскарження, необхідних для розгляду апеляційної скарги), усвідомлюючи, що подання апеляційної скарги на ухвалу про повернення зустрічного позову не буде мати наслідком зупинення провадження у справі, вчиняє дії, які зумовлюють затягування розгляду даної справи, що виключає можливість своєчасного її розгляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пелевін проти України" від 20 травня 2010 року зазначено, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Проте, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Суд вважає, що вищевказані дії відповідача-2, спрямовані на умисне затягування судового процесу, порушують права інших учасників судового процесу та суперечать вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Отже, суд приймає до уваги те, що ТОВ "Нафтогаз-Альянс", подаючи 20.07.2020 р. (в день судового засідання) заяву про відвід судді, заявило завідомо безпідставний відвід з метою затягування справи. Так само: подаючи 15.06.2020 р. (в день судового засідання) - клопотання про зупинення провадження у справі; направляючи 14.05.2020 р. (в день судового засідання та з порушенням процесуальних строків) - зустрічний позов, а також клопотання про відкладення; заявляючи 16.03.2020 р. (в день судового засідання) - клопотання про продовження строків підготовчого засідання та відкладення розгляду справи; заявляючи усне клопотання 17.02.2020 р. (в день судового засідання) - про продовження строків для надання відзиву (якого станом на час постановлення даної ухвали так і не надано) і про відкладення розгляду справи, а також враховуючи, що відкриття провадження у справі відбулось 14.01.2020 р., суд доходить висновку, що відповідач-1 - ТОВ "Нафтогаз-Альянс" навмисно зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названої Конвенції.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"; рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010; рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Згідно з ч. 4 ст. 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, суд зобов`язаний виявляти зловживання сторонами своїми процесуальними правами, а також протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи.

У даному випадку наведені недобросовісні дії ТОВ "Нафтогаз-Альянс", зокрема заявлення відводу головуючому у справі, визнаються судом зловживанням процесуальними правами в порядку п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України.

Також суд попереджає ТОВ "Нафтогаз-Альянс" про те, що при подальшому зловживанні процесуальними правами до нього будуть застосовані більш жорстокі заходи процесуального примусу, передбачені чинним законодавством, зокрема ст. 132 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 39, 43, 234 ГПК України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

Визнати відвід судді Головіної К.І. необґрунтованим та відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про відвід судді.

Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" щодо заявлення відводу судді Головіній К.І. - зловживанням своїми процесуальними правами.

Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс", що при зловживанні в подальшому своїми процесуальними правами до нього можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ст. 132 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та проголошена її вступна та резолютивна частина в судовому засіданні 20 липня 2020 року.

Повний текст ухвали підписаний 23 липня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст.ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Головіна К. І.