РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.07.2020Справа № 910/18101/19

За позовом до ОСОБА_1 1) ОСОБА_2 2) Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації
про скасування рішення загальних зборів
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:
від позивача: від відповідача-1:не з`явився; не з`явився;
від відповідача-2:не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2019 року до Господарського суду міста Києва звернувся із позовом ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач-1) та Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - відповідач-2), у якому було заявлено позовні вимоги про:

- скасування рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" (надалі також - ТОВ "Сідрейл", Товариство), оформленого протоколом № 3 від 10.01.2013 (надалі також - спірне рішення);

- припинення корпоративних прав учасника ОСОБА_2 на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100%;

- поновлення корпоративних прав учасника ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100%;

- зобов`язання Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Сідрейл", проведену 14.01.2013 за № 2047962 та відновлення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань попереднього реєстраційного запису № 1047962.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1, на виконання умов укладеного між ним та позивачем договору купівлі-продажу частки у ТОВ "Сідрейл" (код 38450144) від 09.01.2013, не сплатив позивачеві вартість переданої йому частки у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" в розмірі 70 000, 00 грн, в результаті чого позивач був позбавлений того, на що він розраховував при проведенні домовленостей щодо передачі корпоративних прав, а саме - отримання грошових коштів за передачу частки в статутному капіталі.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/18101/19, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.02.2020, а також ухвалено витребувати у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації копію реєстраційної справи ТОВ "Сідрейл".

30.01.2020 від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації до суду надійшла копія матеріалів реєстраційної справи ТОВ "Сідрейл".

08.05.2020 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 про вступ її у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

27.05.2020 від позивача до суду надійшли письмові пояснення стосовно залучення ОСОБА_3 до участі в справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору.

В підготовчому судовому засіданні, що відбулось 12.06.2020 було розглянуто заяву ОСОБА_3 про вступ її у справу в якості третьої особи, відмовлено у задоволенні даної заяви, а також закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 17.07.2020, про що відображено у відповідній ухвалі.

У судове засідання, що відбулось 17.07.2020, а також підготовче засідання, що відбулось 12.06.2020 представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2 не з`явилися.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарсько-процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, оскільки позивача, відповідача-1 та відповідача-2 було належним чином повідомлено про судові засіданні та останніми не повідомлено про причини неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача, відповідача-1 та відповідача-2.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Поряд із тим, статтями 50 та 53 Закону України "Про господарські товариства" (що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин сторін) між іншого визначалося, що Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, яке має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Таким чином, стороною у корпоративному спорі може бути, зокрема учасник товариства, у тому числі, який вибув, та який обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Так, 09.01.2013 між ОСОБА_1 (надалі за договором - Продавець) та громадянином ОСОБА_2 (надалі за договором - Покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" (код 38450144) (надалі - Договір), за умовами якого (п. п. 1.1., 2.1., 2.2. Договору) Продавець згідно зі своїм свідомим волевиявленням передає у власність Покупцю свою частку у статутному капіталі (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл", ідентифікаційний код 38450144, а Покупець приймає частку та зобов`язується її оплатити в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Відомості про ТОВ і відчужувану частку: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сідрейл"; місцезнаходження товариства: Україна, м. Київ, вул. Тупик Тверський буд. 6/8; дата державної реєстрації: 01.11.2012; орган державної реєстрації: Печерська районна в м. Києві Державна адміністрація; ідентифікаційний код 38450144. Відомості про частку Продавця у статутному капіталі ТОВ, яка є предметом р купівлі-продажу за цим Договором: розмір частки на момент укладання цього Договору становить 100% - 70 000,00 грн (сімдесят тисяч гривень), що підтверджується Статутом ТОВ "Сідрейл".

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2. Договору право власності на частку у Покупця виникає з моменту внесення державним реєстратором відповідних змін до відомостей про підприємство, що містяться в Єдиному Державному реєстрі стосовно покупця, як учасника Товариства. З моменту переходу права власності на частку до Покупця він стає щодо ТОВ "Сідрейл" його новим учасником. Також з цього моменту всі права та обов`язки учасника, передбачені чинним законодавством України і статутом ТОВ, переходять від Продавця до Покупця.

Пунктами 4.1., 4.2. Договору обумовлено, що за купівлю частки Покупець зобов`язується сплатити Продавцю 70 000, 00 грн, а Продавець повинен прийняти оплату. Сторони домовились про графік платежів по оплаті за Договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства:

- Покупець не пізніше 09 січня 2014 року повинен сплатити на розрахунковий рахунок Продавця 25% від суми зазначеної в п. 4.1 Договору, а саме 17 500, 00 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот гривень);

- Покупець не пізніше 09 січня 2015 року повинен сплатити на розрахунковий рахунок Продавця 25% від суми зазначеної в п. 4.1 Договору, а саме 17 500, 00 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот гривень);

- Покупець не пізніше 09 січня 2016 року повинен сплатити на розрахунковий рахунок Продавця 25% від суми зазначеної в п. 4. Договору, а саме 17 500, 00 грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот гривень);

- Покупець не пізніше 09 січня 2017 року повинен сплатити на розрахунковий рахунок Продавця 25% від суми зазначеної в п. 4. Договору, а саме 17 500, 00 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот гривень).

Також підпунктом 6.2.1. Договору обумовлено, що Покупець повинен оплатити Продавцю вартість Частки у Статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" згідно з п. 4.1 та п. 4.2. даного Договору та приймає вказану частку у власність.

Разом із тим, пунктами 9.1. - 9.3. Договору сторони погодили, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Цей Договір діє протягом строку, що є достатнім для належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Усі зміни і доповнення до цього Договору можуть бути внесені тільки за згодою Сторін у формі додаткових угод. Зміни і доповнення набирають чинності з моменту підписання додаткової угоди та її нотаріального посвідчення. Додаткова угода є невід`ємною частиною цього Договору

29.03.2014 сторони уклали додаток № 1 до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Сідрейл", яким п. 4.1. Договору погодили викласти в наступній редакції: "за купівлю частки Покупець зобов`язується сплатити Продавцю 70 000,00 грн (сімдесят тисяч) на розрахунковий рахунок Продавця: Розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 ; Банк отримувача ПАТ Комерційний Банк "Приватбанк", Призначення платежу: ОСОБА_1 ".

Водночас, як вбачається із протоколу № 3 Загальних зборів учасників ТОВ "Сідрейл" від 10.01.2013, копі якого міститься у матеріалах справи, на даних зборах були присутні ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт: НОМЕР_2 , виданий Носівським РВ УМВС України в Чернігівській області 24 січня 2002 року, податковий номер НОМЕР_3 , а також ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт: НОМЕР_4 , виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області, 02 березня 2005 року, податковий номер НОМЕР_5 . На зборах було здійснено розгляд заяв учасників ТОВ "Сідрейл", а також питання про розгляд та затвердження нової редакції Статуту ТОВ "Сідрейл" та за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 ), від 09.01.2013, прийнято рішення про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства та передачу належної йому частки в ТОВ "Сідрейл" в розмірі 70 000, 00 (сімдесят тисяч) гривень на користь ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_5 ), а також ухвалено затвердити нову редакцію Статуту ТОВ "Сідрейл".

Натомість, рішенням Господарського суду м. Києва від 11.12.2018 у справі № 910/10363/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" та Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційних дій, що було залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 та вступило в законну силу, договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" (01042, м. Київ, бул. Дружби Народів, 5-Е; ), укладений 09.01.2013 між позивачем та відповідачем розірвано та поряд із тим - відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл", оформленого протоколом № 3 від 10.01.2013 та у похідній позовній вимозі про зобов`язання Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Печерської районної в місті Києві Державної адміністрації скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Сідрейл", проведену за №2047962 від 14.01.2013 року.

При цьому позивач зауважує, що відмовляючи у задоволенні позову у означеній справі № 910/10363/18 в частині вимог про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ "Сідрейл", оформленого протоколом № 3 від 10.01.2013, суд прийшов до висновку, що підставами для визнання рішень загальних зборів учасників незаконними (недійсними) є невідповідність їх вимогам чинного на час його видання (затвердження) законодавства та натомість суд не вбачав наявності при прийнятті Загальними зборами будь-яких порушень чинного на дату проведення таких зборів законодавства України.

Так, згідно з приписами статті 88 та статті 143 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) (що діяла на момент виникнення спірних правовідносин сторін) та які кореспондуються за змістом зі приписами ст. ст. 4, 51 Закону України "Про господарські товариства", установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут, який має містити, зокрема, відомості про розмір статутного капіталу з визначенням частки кожного учасника.

Згідно зі статтею 89 ЦК України, що також кореспондується за змістом з приписами ст. ст. 6, 7 Закону України "Про господарські товариства", юридична особа підлягає державній реєстрації, до Єдиного державного реєстру включаються дані державної реєстрації, встановлені законом відомості про юридичну особу; зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до Єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня державної реєстрації.

Зокрема частиною 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі відноситься, зокрема перелік засновників та учасників (крім учасників громадських організацій, акціонерних товариств, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, благодійних фондів та політичних партій) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв`язку з державною реєстрацією;

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, подаються такі документи: примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід-із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Поряд із тим, відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Також, суд враховує, що при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Зокрема, Європейського суду з прав людини у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24.06.2003 визначив, що майном у значенні ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором.

За приписом ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт невиконання відповідачем зобов`язання з оплати частки в статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" за договором від 09.01.2013, що стало підставою для його розірвання, встановлений рішенням Господарського суду м. Києва від 11.12.2018 у справі № 910/10363/18, що набуло законної сили, а отже, з огляду на ч. 4 ст. 75 ГПК України, дана обставина є такою, що не потребує доказування в рамках даної справи.

Відтак, з наведеного випливає, що позивач був позбавлений можливості отримання грошових коштів в сумі 70 000, 00 грн (вартість частки позивача у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл"), на які він розраховував, укладаючи з відповідачем договір купівлі-продажу частки у ТОВ "Сідрейл" від 09.01.2013, у зв`язку із чим відповідно до рішення суду від 11.12.2018 у справі № 910/10363/18, означений договір було розірвано.

Разом із тим, передача самої частки у статутному капіталі була здійснена відповідно до оскаржуваного у даній справі рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сідрейл" від 10.01.2013, оформленого протоколом № 3.

Позивач, у свою чергу вказує на те, що оскільки він не має правового статусу учасника ТОВ "Сідрейл", то він позбавлений можливості провести загальні збори учасників товариства, а також не в вправі спонукати відповідача як дійсного учасника товариства провести такі збори та прийняти рішення про внесення змін до статуту щодо зміни учасників та при цьому неможливо в даному випадку провести реєстрацію змін на підставі інших правочинів, передбачених ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", оскільки для їх вчинення вимагається волевиявлення обох сторін.

Так, за приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

За приписами ст. ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 за № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора, вказуючи на те, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Верховний суд констатує, що встановивши наявність порушеного права позивача, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення позивача до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

На це також вказує і Європейський суд з прав людини, зокрема - у своєму рішенні від 29.06.2006 в справі "Пантелеєнко проти України" суд зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права

Поряд із тим, Держава Україна також несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З урахуванням вищезазначеного, слід дійти висновку, що такий спосіб захисту як скасування акта (що має правовим наслідком припинення його дії/чинності з моменту набрання чинності рішенням як суду, так і іншого компетентного органу, в тому числі, наприклад, зборів учасників господарського товариства чи органу управління товариством) ніяк не суперечить чинному законодавству, не обмежений у використанні різними юрисдикціями та може бути реалізований як у судовому, так і в позасудовому порядку.

У даному спорі позивач виступає в якості учасника ТОВ "Сідрейл", який вибув, результаті передачі належної йому частки статутного капіталу відповідачеві та при цьому обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

При цьому, враховуючи розірвання судом договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" від 09.01.2013, виникає питання про відновлення корпоративних прав позивача у тому стані, який існував до відчуження вказаних корпоративних прав позивачем іншому учаснику.

Відтак, оскільки з моменту ухвалення спірного рішення позивач не має правового статусу учасника ТОВ "Сідрейл", то він був позбавлений можливості провести загальні збори його учасників, а також не був вправі спонукати ТОВ "Сідрейл" провести такі збори та прийняти рішення про внесення змін до статуту щодо зміни учасників. Також позивач був позбавлений можливості провести реєстрацію змін до статуту на підставі інших правочинів, оскільки для їх вчинення вимагається волевиявлення обох сторін.

За таких обставин, оскільки договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" від 09.01.2013 було розірвано на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 11.12.2018 у справі № 910/10363/18, оскаржуване позивачем рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сідрейл" від 10.01.2013, оформлене протоколом № 3 також підлягає скасуванню з метою захисту та відновлення прав позивача у заявлений ним спосіб, у зв`язку із чим позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню.

Поряд із тим, щодо вимог позивача про припинення корпоративних прав учасника ОСОБА_2 на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100% та про поновлення корпоративних прав учасника ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100%, суд зазначає наступне.

Мотивуючи позов у даній частині вимог, позивач зазначив, що на підставі спірного рішення були внесені зміни до статуту ТОВ "Сідрейл" та проведена їх державна реєстрація, а відтак - відновлення прав позивача, як учасника ТОВ "Сідрейл" та його корпоративних прав можливе через припинення корпоративних прав особи, яка зайняла його місце (тобто відповідача), а саме - припинення права власності відповідача на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" та застосування механізму поновлення у цих правах позивача, виходячи з приписів чинного законодавства, яким врегульовані правовідносини набуття, припинення корпоративних прав та їх реєстрації. При цьому позивач зазначає, що Закон не перешкоджає пред`явленню вимоги про зміну чи припинення правовідносин і в тих випадках, коли їх підставою є не договір, а інший юридичний факт і суд у порядку захисту права може відновити становище, яке існувало до порушення прав позивачів (продавців) шляхом припинення правовідношення, оскільки саме по собі розірвання спірних договорів купівлі-продажу не має своїм прямим наслідком відновлення попереднього становища для позивачів та не призведе до захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів.

Дійсно, як вже зазначалося вище, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та суд, у свою чергу, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. ч. 1, 3 ст. 16 ЦК України).

Разом із тим, частина 3 ст. 16 ЦК України визначає, що суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Зокрема, ч. 2 ст. 13 ЦК України визначає, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Так, як вбачається із матеріалів реєстраційної справи ТОВ "Сідрейл", статутний капітал Товариства на дату закінчення його формування (01.11.2013) становив 175 000, 00 грн та при цьому розподіл часток у статутному капіталі було здійснено наступним чином: ОСОБА_2 - 70 000, 00 грн та ОСОБА_4 - 105 000, 00 грн.

Тобто, частка відповідача-1 у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" складає 70 000, 00 грн, що не становить 100 % статутного капіталу, як на те вказує позивач, а відтак, заявляючи вимогу про припинення корпоративних прав учасника ОСОБА_2 на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100% позивачем порушується права іншого учасника Товариства - ОСОБА_4 та у розумінні приписів ч. 2 ст. 13 ЦК України та ч. 3 ст. 16 ЦК України, дана обставина є підставою у відмові позивачеві в захисті його прав у заявлений спосіб.

Окрім того, суд зауважує, що у розрізі викладеної вище правової позиції щодо того, що спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечувати реальне відновлення порушеного права, вбачається, що вимоги у даній частині позову не забезпечуватимуть реального відновлення порушеного права позивача, оскільки заявляючи вимоги про припинення корпоративних прав відповідача-1 на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100% та про поновлення своїх корпоративних прав учасника на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100%, позивач не вказує у самих вимогах підстав припинення таких прав відповідача-1 (так само як і не вказує підставу поновлення власних прав) на частку статутного капіталу, що створює невизначеність, а також не вказує вартість такої частки (а лише вказує на її розмір - 100 %), при тому, що як зазначалося вище, на дату закінчення формування статутного капіталу ТОВ "Сідрейл" (01.11.2013), його розмір становив 175 000,00 грн, в той час як частка прав, що передається за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" від 09.01.2013 становила 70 000,00 грн, що складає 40 % від статутного капіталу ТОВ "Сідрейл" на дату закінчення його формування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині припинення корпоративних прав учасника ОСОБА_2 на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100% та про поновлення корпоративних прав учасника ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100% є необґрунтованими, такими, що заявлені та сформульовані без дотримання принципу реального відновлення порушених прав, є такими, що суперечать фактичним обставинам справи, а також порушують права іншого учасника ТОВ "Сідрейл" - ОСОБА_4 , у зв`язку із чим позов у частині вимог про припинення корпоративних прав учасника ОСОБА_2 на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100% та про поновлення корпоративних прав учасника ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" у розмірі 100% не підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача в частині зобов`язання Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Сідрейл", проведену 14.01.2013 за № 2047962 та відновлення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань попереднього реєстраційного запису № 1047962, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів реєстраційної справи ТОВ "Сідрейл", 26.12.2012 державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство за № 1047962, відповідно до якої змінено відомості щодо засновника - ОСОБА_1 , а саме вказано його внесок до статутного капіталу в розмірі 70 000, 00 грн.

Згодом, 14.01.2013 державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство за № 2047962, відповідно до якої змінено відомості щодо складу засновників Товариства, а саме - вказано про виключення зі складу учасників Товариства ОСОБА_1 та одночасно вказано про включення до складу учасників Товариства ОСОБА_2 із внеском до статутного капіталу в розмірі 70 000, 00 грн.

З наведеного випливає, що державним реєстратором було вчинено реєстраційну дію № 2047962 щодо виключення відповідача-1 зі складу учасників ТОВ "Сідрейл" із одночасним включенням до його складу позивача з часткою статутного капіталу в розмірі 70 000, 00 грн на виконання спірного рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сідрейл" від 10.01.2013, оформлене протоколом № 3, яке, як зазначалося вище, підлягає скасуванню.

При цьому, як вже вказувалося вище, згідно приписів ч. ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Поряд із тим, практикою Європейського суду з прав людини розроблено концепцію "легітимних (обґрунтованих) очікувань" у світлі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п. 43 рішення у справі "Пономарьов проти України"). Доктринально характеристика очікувань як легітимних поєднує у собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права; 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Також, у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011, набуло статус остаточного 20.01.2012) Високий Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові права.

Так, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо, зокрема, скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Таким чином, з огляду на скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сідрейл", оформленого протоколом № 3 від 10.01.2013, на підставі якого була вчинена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Сідрейл" за № 204796 від 14.01.2013, вказана реєстраційна дія також підлягає скасуванню, у зв`язку із чим, в розумінні п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, підлягає відновленню становище, яке існувало до внесення вказаного запису, а саме - відновленню в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підлягає попередній реєстраційний запис за № 1047962 від 26.12.2012, який передував означеному реєстраційному запису від за № 204796 від 14.01.2013.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача в частині вимог зобов`язання Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Сідрейл", проведену 14.01.2013 за № 2047962 та відновлення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань попереднього реєстраційного запису № 1047962 є обґрунтованим, у зв`язку із чим позов у дані частині вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на Сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" (01042, м. Київ, бул. Дружби Народів, 5-Е; ідентифікаційний ), що оформлене протоколом № 3 від 10 січня 2013 року.

3. Зобов`язати Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Сідрейл", проведену 14 січня 2013 року за № 2047962 та відновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань попередній реєстраційний запис - № 1047962.

4. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 3 842,00 грн. Видати наказ.

5. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Зазначені строки обчислюються з урахуванням ч. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 27.07.2020 року.

Суддя Ю.О. Підченко