ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" липня 2020 р. Справа №914/1603/19
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Кордюк Г.Т.

Кравчук Н.М.

при секретарі Іванець М. Я.

за участю представників:
від позивача:- не з`явився

від відповідача:- Богдан З.С.

від третьої особи Верхолюк О.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Лагно Івана Васильовича (вх №01-05/273/20 від 16.01.2020),

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2019 (повний текст складено та підписано 23.12.2019),

у справі №914/1603/19, суддя Крупник Р.В.,

за позовом Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району), Львівська обл., м.Яворів,

до відповідача Фізичної особи-підприємця Лагно Івана Васильовича, Львівська обл., Яворівський р-н, с.Коти,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Військової частини НОМЕР_1 , Львівська обл., Яворівський р-н, с.Старичі,

про розірвання договору оренди нерухомого військового майна №1 від 26.04.2010р., зобов`язання звільнити та передати приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.12.2019 позов Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) до Фізичної особи-підприємця Лагно Івана Васильовича про розірвання договору оренди нерухомого військового майна №1 від 26.04.2010р., зобов`язання звільнити та передати приміщення - задоволено частково. Розірвано договір оренди №1 від 26.04.2010р. (з усіма додатками та доповненнями), укладений між Яворівською КЕЧ (району) та ФОП Лагно Іваном Васильовичем. Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Лагно Івана Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) звільнити нежитлове приміщення площею 777,7 кв.м. будівлі №24 військового містечка №41, що знаходить за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н, смт. Івано-Франкове, вул. Яворівська, буд. 32. У решті позовних вимог відмовлено.

16.01.2020 на вказане рішення суду поступила апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Лагно Івана Васильовича. В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити.

При цьому, апелянт зазначає, що у п. 10.6.3. додаткової угоди №3 від 11.06.2019р. (як підставу для розірвання договору, на яку, зокрема, посилається позивач) сторонами було погоджено, що договір розривається на вимогу орендодавця у разі необхідності у використанні орендованого нерухомого військового майна для потреб ЗСУ формуванні передислокації, збільшенні чисельності військових частин, закладів, установ Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України на території Яворівського гарнізону), згідно рішень (директив та ін.) Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України та за умови попереднього повідомлення орендаря за 30 календарних днів. Натомість, позивачем не було надано доказів наявності підстав для розірвання договору оренди згідно п. 10.6.3., окрім посилання на наказ МОУ №293 від 06.06.2019р. Пунктом 10.6.3. договору оренди (в редакції додаткової угоди №3 від 11.06.2019р.), а також іншими умовами (пунктами) договору оренди не передбачено такої підстави для дострокового розірвання договору на вимогу орендодавця, як закріплення орендованого майна на праві оперативного управління за іншим суб`єктом. Крім цього, додаткова угода №3 до договору оренди, якою продовжено строк оренди до 05.03.2022р., була укладена та підписана сторонами 11.06.2019р., тобто вже після видачі наказу МОУ №293 від 06.06.2019р. На момент підписання додаткової угоди, позивач не повідомляв відповідача про наявність наказу МОУ №293 від 06.06.2019р. про передачу фондів військового містечка №41 військовій частині НОМЕР_1 , а також наявність прав будь-яких третіх осіб на орендоване майно. Відтак, на думку відповідача, підстави для розірвання договору відсутні. З приводу повернення об`єкта оренди відповідачем, то така позовна вимога, на переконання відповідача, є передчасною, оскільки згідно п. 10.10 договору, у разі припинення або розірвання договору, майно протягом 3 робочих днів повертається орендодавцю. Нормами ч. 5 ст. 188 ГК України та ч. 3 ст. 653 ЦК України передбачено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням. Отже, враховуючи умови договору оренди та норми чинного законодавства, на момент звернення позивача до суду та на даний момент, у відповідача немає обов`язку щодо повернення орендованого майна, а відтак вимога позивача є передчасною, оскільки права останнього не порушені на момент звернення до суду.

У відзиві на дану апеляційну скаргу позивач заперечив проти її задоволення, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому зазначив, що відповідно до наказу МОУ №46 від 02.02.2010р. Про затвердження Інструкції про організацію передачі в оренду та укладення договорів оренди нерухомого військового майна, 26.04.2010 р. між Яворівською КЕЧ (району) та ФОП Лагно І.В. було укладено договір оренди №1 про передачу в строкове платне користування нерухомого військового майна нежитлове приміщення площею 777,7 кв.м. будівлі №24 військового містечка №41, що знаходиться на балансі Яворівської КЕЧ (району), розташованого за адресою: Львівська область, Яворівський район, смт. Івано - Франкове, вул. Яворівська, 32, строком до 10.04.2013р. В подальшому, між сторонами були укладені додаткові договори, якими, зокрема, продовжувалася дія договору. 11.06.2019 року на адресу позивача надійшов висновок Головного КЕУ ЗСУ щодо умов продовження договору оренди.11.06.2019р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №3, згідно якої дію договору продовжено до 05.03.2022р. 19.06.2019р. на адресу Яворівської КЕЧ (району) доведений наказ Міністра оборони України від 06.06.2019р. №293, згідно якого вирішено закріпити на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 фонди військового містечка №41. Яворівською КЕЧ (району) на адресу ФОП Лагно І.В. надіслано лист №1429 від 20.06.2019р., яким відповідача повідомлено про розірвання договору оренди та необхідність звільнити об`єкт оренди протягом 30 календарних днів. Оскільки в добровільному порядку відповідач вимоги позивача не виконав, останній звернувся з цим позовом до суду.

Відзиву від третьої особи до суду не надходило.

Представник апелянта в судовому засіданні навів доводи, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в позові відмовити повністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання явку уповноваженого представника позивач не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

26.04.2010р. між Яворівською КЕЧ (району) (орендодавцем) та ФОП Лагно Іваном Васильовичем (орендарем) укладено договір оренди №1 нерухомого військового майна, розташованого в Яворівському гарнізоні, за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н, смт. Івано-Франкове, вул. Яворівська, 32, військове містечко №41, будівля №24 (надалі Договір).

За умовами п. 1.1., 1.3. Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне користування нерухоме майно нежитлову будівлю №24, площею 756 кв.м. військового містечка №41 (далі Майно), що знаходиться на балансі Яворівської КЕЧ (району), розташоване за адресою: вул. Яворівська, 32, смт. Івано-Франкове, Яворівський р-н, Львівська обл., вартість якого визначена на 31.10.2009 року за незалежною оцінкою та становить згідно акту оцінки 245800,00 грн. Нерухоме майно орендодавець передає орендарю для використання під розміщення виробництва виробів з листового металу суб`єктом малого підприємництва.

Згідно п. 2.1. Договору, орендар вступає у строкове, платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк (три) роки і більше не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передавання майна (додаток №2).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2010р. між сторонами Договору було підписано Акт приймання-передавання нерухомого військового майна, за яким відповідачу передано об`єкт оренди.

Відповідно до п. 10.1. Договору, такий укладено строком до трьох років, що діє з 26 квітня 2010р. до 10 квітня 2013р. включно.

11.04.2013р. між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір оренди №1 до Договору, на підставі якого п. 1.1., 3.1., 8.6., 10.1., 10.7. викладено в новій редакції.

За п. 1.1. Договору в новій редакції, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне користування нерухоме військове майно нежитлову будівлю №24, площею 756 кв.м. військового містечка №41 (далі Майно), що знаходиться на балансі Яворівської КЕЧ (району), розташоване за адресою: вул. Яворівська, 32, смт. Івано-Франкове, Яворівський р-н, Львівська обл., вартість якого визначена на 31.01.2013 року за незалежною оцінкою та становить згідно акту оцінки 275000,00 грн. (без ПДВ).

Згідно п. 10.1. Договору в новій редакції, Договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 11.04.2013р. до 10.04.2016р. включно.

В подальшому, між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору, за якою п. 1.1., 1.3., 3.1., 3.3., 3.8., 5.15., 10.1., 10.5., 10.6.3. викладено в новій редакції.

Так, п. 1.1., 1.3. Договору в новій редакції передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення, площею 777,7 кв.м. в будівлі №24 військового містечка №41 (далі Майно), що знаходиться на балансі Яворівської КЕЧ (району), розташоване за адресою: вул. Яворівська, 32, смт. Івано-Франкове, Яворівський р-н, Львівська обл., вартість якого визначена на 31.10.2015 року за незалежною оцінкою та становить згідно акту оцінки 495670,00 грн. без ПДВ. Майно орендодавець передає орендарю для використання під розміщення виробництва виробів з листового металу (інше використання нерухомого майна) площею 722,3 кв.м., для офісних приміщень площею 55,4 кв.м.

Пунктом 10.1. Договору в новій редакції визначено, що договір діє з 11 квітня 2016 року по 05 квітня 2019 року включно.

Пункт 10.6.3. Договору викладено в наступній редакції: Сторони погоджуються, що цей договір достроково припиняється на вимогу орендодавця у разі необхідності у використанні орендованого нерухомого військового майна для потреб Збройних Сил України (формуванні (передислокації), збільшенні чисельності військових частин, закладів, установ Міністерства оборони України та Збройних Сил України на території Яворівського гарнізону), згідно рішень (наказів, директив та інше) Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України та за умови попереднього повідомлення орендаря за 30 календарних днів.

Листом від 26.04.2019р. №30311/6/507 Головне КЕУ Збройних Сил України повідомило позивача про розгляд клопотання Яворівської КЕЧ (району) про продовження дії Договору та зазначило про умови, дотримання яких є обов`язковим для продовження дії Договору.

11.06.2019р. між сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Договору, якою п. 1.1., 3.1., 4.4., 10.1., 10.6.2., 10.6.3. Договору викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. Договору в новій редакції, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення, площею 777,7 кв.м. в будівлі №24 військового містечка №41 (далі Майно), що знаходиться на балансі Яворівської КЕЧ (району), розташоване за адресою: вул. Яворівська, 32, смт. Івано-Франкове, Яворівський р-н, Львівська обл., вартість якого визначена на 31.10.2018 року за незалежною оцінкою та становить згідно акту оцінки 672824,00 грн. без ПДВ.

Згідно п. 10.1. Договору в новій редакції, договір укладено на 2 роки 11 місяців, що діє з 06 квітня 2019 року по 05 березня 2022 року включно.

Пунктом 10.6.2. Договору в новій редакції передбачено, що сторони погоджуються, що цей договір розривається на вимогу орендодавця, а орендар зобов`язаний повернути майно у разі: настання особливого періоду в Україні або окремих її місцевостях, відповідно до Законів України Про оборону України та Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію; у разі здійснення встановленим порядком реалізації (проведення аукціону та інше) нерухомого військового майна, яке є об`єктом оренди та за умови попереднього повідомлення орендаря за 30 календарних днів.

Так, згідно положень п. 10.6.3. Договору в новій редакції, сторони погоджуються, що цей договір розривається на вимогу орендодавця у разі необхідності у використанні орендованого нерухомого військового майна для потреб Збройних Сил України (формуванні (передислокації), збільшенні чисельності військових частин, закладів, установ Міністерства оборони України та Збройних Сил України на території Яворівського гарнізону), згідно рішень (наказів, директив та інше) Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України та за умови попереднього повідомлення орендаря за 30 календарних днів.

19.06.2019р. на адресу Яворівської КЕЧ (району) надійшов наказ Міністерства оборони України від 06.06.2019р. №293 Про передачу фондів військового містечка № НОМЕР_3 (смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області).

Згідно п. 1-2 наказу Міністерства оборони України від 06.06.2019р. №293 закріплено на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 фонди військового містечка № НОМЕР_3 (смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області), визначене у додатку до наказу, зобов`язано начальника Головного КЕУ ЗСУ, командувача Сухопутних військ ЗСУ, начальника Яворівського гарнізону організувати передачу фондів військового містечка № НОМЕР_3 (смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області), згідно з додатком до наказу, від Яворівської КЕЧ району до військової частини НОМЕР_1 для утримання та експлуатації.

У зв`язку з одержанням зазначеного вище наказу, Яворівська КЕЧ (району) звернулася до відповідача з листом від 20.06.2019р. №1429, яким просила у відповідності до п. 10.6.3 додаткової угоди від 11.06.2019р. №3 до Договору, в найкоротший термін, але не більше ніж за 30 календарних днів, розірвати Договір та звільнити приміщення.

У відповідь, листом від 17.07.2019р. №17/07 ФОП Лагно І.В. повідомив позивача про відсутність підстав для розірвання Договору та звільнення приміщення. У листі відповідач зазначив, що на момент підписання додаткової угоди №3 від 11.06.2019р. він не повідомлявся про наявність наказу Міністерства оборони України №293 від 06.06.2019р. Підставою для розірвання Договору на вимогу орендодавця відповідно до п. 10.6.3. є формування (передислокація), збільшення чисельності військових частин, закладів, установ МОУ та ЗСУ на території Яворівського гарнізону, згідно рішень (наказів, директив та інше) МОУ та Генерального штабу ЗСУ. Однак, з тексту наказу МОУ від 06.06.2019р. №293 вбачається, що такий не стосується питань формування, передислокації, збільшення чисельності військових частин, закладів, установ МОУ та ЗСУ на території Яворівського гарнізону. Об`єкт оренди передано військовій частині НОМЕР_1 в оперативне управління (речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності), а згідно п. 10.6.3. Договору (за наступними змінами) не передбачено такої підстави для дострокового розірвання договору, як закріплення орендованого майна на праві оперативного управління за іншим суб`єктом.

Оскільки відповідач заперечив наявність підстав для розірвання Договору та відмовився звільнити орендоване приміщення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затв. постановою КМУ від 26.11.2014р. № 671, Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1.3. Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затв. наказом МОУ від 03.07.2013р. №448 визначено основні завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення, серед яких, зокрема, забезпечення військових частин фондами військового містечка, територією та земельними ділянками; утримання і експлуатація фондів військового містечка, які знаходяться в користуванні військових частин.

Також, п. 2.1. Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України визначено, що квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами ЗС України, до яких відносяться, зокрема, квартирно-експлуатаційні відділи (квартирно-експлуатаційні частини) (далі - КЕВ (КЕЧ)).

Відповідно до п. 2.4. Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, КЕВ (КЕЧ) здійснює безпосереднє квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, дислокованих у межах відповідальності. КЕВ (КЕЧ) підпорядковується КЕУ за територіальним принципом. З питань використання фондів і територій військових містечок виконує накази (розпорядження) начальника гарнізону.

Згідно п. 5.12. Положення оренда нерухомого майна державної та комунальної власності, яке необхідне для розміщення військових частин, здійснюється відповідно до чинного законодавства. Організація роботи щодо оренди такого майна покладається на Головне КЕУ ЗС України.

Згідно п. 1 Положення про Яворівську квартирно-експлуатаційну частину (району), затв. наказом начальника Західного ТКЕУ від 07.06.2019р. №149, Яворівська КЕЧ (району) є державною установою, яка створена Міністерством оборони України та призначена, зокрема, для реалізації у військах (силах), дислокованих у межах його відповідальності, державної військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення, будівництва (реконструкції) та капітального ремонту військових об`єктів, з метою підтримання військ (сил) у стані високої бойової та мобілізаційної готовності.

Основними завданнями Яворівської КЕЧ (району) є, зокрема, здійснення в установленому порядку заходів з відчуження та оренди військового майна, передачі його до сфери управління центральних чи місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам та організаціям, які провадять діяльність в інтересах національної безпеки і оборони та в комунальну власність (пп. 24 п. 3 Положення про Яворівську КЕЧ (району).

Враховуючи те, що Міністерством оборони України покладено на Яворівську КЕЧ (району), як квартирно-експлуатаційний орган Збройних Сил України, завдання щодо реалізації заходів з відчуження та оренди військового майна, передачі військового майна до сфери управління інших органів, уповноважених управляти державним майном, забезпечення військових частин фондами військового містечка, Яворівська КЕЧ (району) звернулась з цим позовом до суду як уповноважений Міністерством оборони України орган у сфері орендних правовідносин, виконуючи покладені на неї завдання та повноваження.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України Про Збройні Сили України, збройні Сили України можуть здійснювати господарську діяльність згідно із законом.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України Про господарську діяльність у Збройних Силах України, господарська діяльність у Збройних Силах України - це специфічна діяльність військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України (далі - військові частини), пов`язана із забезпеченням їх повсякденної життєдіяльності і яка передбачає, зокрема, передачу в оренду рухомого та нерухомого військового майна (за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки) в межах і порядку, визначених цим Законом.

Передача військового майна в оренду юридичним і фізичним особам здійснюється виключно на конкурсній основі з урахуванням необхідності підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності (ч. 4 ст. 7 Закону України Про господарську діяльність у Збройних Силах України).

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За приписами ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна, договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно ч. 1-2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як встановлено колегією, 11.06.2019р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №3 до Договору оренди військового майна, якою визначено, що цей договір діє з 06 квітня 2019 року по 05 березня 2022 року включно.

Крім цього, згідно укладеної між позивачем та відповідачем Додаткової угоди №3, п. 10.6.3. Договору викладено в новій редакції: Сторони погоджуються, що цей договір розривається на вимогу орендодавця у разі необхідності у використанні орендованого нерухомого військового майна для потреб Збройних Сил України (формуванні (передислокації), збільшенні чисельності військових частин, закладів, установ Міністерства оборони України та Збройних Сил України на території Яворівського гарнізону), згідно рішень (наказів, директив та інше) Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України та за умови попереднього повідомлення орендаря за 30 календарних днів.

Оскільки, 19.06.2019р. на адресу позивача надійшов наказ МОУ від 06.06.2019р. №293 Про передачу фондів військового містечка №41 (смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області), згідно якого за військовою частиною НОМЕР_1 закріплено на праві оперативного управління фонди військового містечка №41 (смт. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області), Яворівська КЕЧ (району), як орендодавець, звернулася до відповідача (орендаря) з листом від 20.06.2019р. №1429, яким повідомила про розірвання Договору та необхідність звільнити об`єкт оренди.

Відповідач, у свою чергу, заперечує щодо наявності підстав для розірвання та звільнення приміщення, оскільки факт закріплення орендованого ним приміщення на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 не є обставиною, яка передбачена у п. 10.6.3. Договору та тягне за собою розірвання Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України, Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Згідно п. 4.3. Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затв. наказом МОУ від 03.07.2013р. №448, підставою для прийняття військових частин на квартирно-експлуатаційне забезпечення та зняття з квартирно-експлуатаційного забезпечення є наказ (директива) Міністерства оборони України (далі - МО України) стосовно формування, переформування і розформування військових частин або їх передислокації (переміщення).

Фонди і територія військового містечка, а також земельні ділянки передаються військовим частинам на утримання і експлуатацію через квартирно-експлуатаційні органи за Актом приймання (передачі) для утримання та експлуатації будівель, споруд і території військового містечка, який затверджується начальником територіального квартирно-експлуатаційного управління. Підставою для вивільнення військовою частиною фондів і території військового містечка є наказ (директива) МО України стосовно її розформування, переформування, передислокації (переміщення). Відповідний наказ (директиву) МО України щодо проведення організаційних заходів у Збройних Силах України до відома відповідної КЕВ (КЕЧ) та начальника гарнізону для призначення комісії з приймання (передачі) фондів і території військового містечка, квартирного майна та палива доводять органи військового управління, у підпорядкуванні яких перебувають такі КЕВ (КЕЧ) та військові частини (пункти 4.4 та 4.7 Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України).

На підтвердження формування на території Яворівського гарнізону військової частини НОМЕР_1 позивачем, окрім наказу Міністерства оборони України від 06.06.2019р. №293, долучено додаток 5 до спільної директиви МОУ та Генерального штабу ЗСУ, яким передбачено як кількісну чисельність військової частиниА2943, так і місце її дислокації.

Як встановлено судом, на виконання наказу Міністерства оборони України від 06.06.2019р. №293, згідно Акта приймання (передачі) будинків, споруд та території військового містечка №41від 28.10.2019р. (затв. начальником Західного КЕУ 07.11.2019р.), військовій частині НОМЕР_1 були передані фонди військового містечка №41.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки позивачем належними доказами доведено наявність обставин, які передбачено п. 10.6.3. Договору (в редакції Додаткової угоди №3 від 11.06.2019р. до Договору), як підставу для його розірвання (формування військовою частиною НОМЕР_1 ), відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору є обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

З приводу позовних вимог про зобов`язання відповідача звільнити спірні приміщення та повернути їх позивачу, то такі правомірно задоволені судом першої інстанції частково в частині зобов`язання звільнити приміщення, оскільки вказана вимога є похідною від вимоги щодо розірвання договору оренди. Натомість вимога про зобов`язання відповідача повернути приміщення позивачу задоволенню не підлягає, з огляду на те, що станом на день розгляду справи судом, спірне приміщення було передано в оперативне управління третій особі військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на апелянта.

керуючись ст.ст. 86, 255, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лагно Івана Васильовича (вх №01-05/273/20 від 16.01.2020), залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 11.12.2019 р. у справі №914/1603/19 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.07.2020

Головуючий -суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.