УХВАЛА

31 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/2542/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020

з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" (вих. № 31/10-02 від 31.10.2019) на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича у справі

за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атол",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УАУ",

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Нафтохімімпекс",

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Вагонзавод",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі № 910/2542/19 позов задоволено; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Атол"" (36011, м. Полтава, просп. Першотравневий, 19, ідентифікаційний код: 30296771), Товариства з обмеженою відповідальністю "УАУ" (01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, буд.11-Б, ідентифікаційний код: 34351294) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, буд. 11-Б, ідентифікаційний код: 31029407) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60, ідентифікаційний код 09807856) 203 669 109 (двісті три мільйони шістсот шістдесят дев`ять тисяч сто дев`ять) гривень 88 копійок заборгованості, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Вагонзавод" (94013, Луганська область, місто Кадіївка, вул. Стаханова, буд. 7А, ідентифікаційний код 34749544) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60, ідентифікаційний код: 09807856) заборгованість за договором про мультивалютну кредитну лінію від 15.07.2004 № 876-01- 04 у сумі 86 000 000 (вісімдесят шість мільйонів) гривень 00 коп; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Атол"" (36011, м. Полтава, просп. Першотравневий, 19, ідентифікаційний код: 30296771), Товариства з обмеженою відповідальністю "УАУ" (01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, буд. 11-Б, ідентифікаційний код 34351294), Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, буд. 11-Б, ідентифікаційний код 31029407) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Вагонзавод" (94013, Луганська область, місто Кадіївка, вул. Стаханова, буд. 7А, ідентифікаційний код 34749544) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60, ідентифікаційний код 09807856) витрати по сплаті судового збору в сумі 672 350 (шістсот сімдесят дві гривні триста п`ятдесят) грн 00 коп.

30.07.2019 Господарський суд Полтавської області видав відповідні накази про примусове виконання зазначеного рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.02.2020 у справі № 910/2542/19 задоволено скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. (вих. № 31/10-02 від 31.10.2019) у справі № 910/2542/19,

- визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника B. Л. щодо винесення постанови від 23.10.2019 про арешт майна боржника ВП № 60381323 та винесення постанови від 23.10.2019 про звернення стягнення на майно боржника ВП №60381323 неправомірними;

- визнано неправомірними та зобов`язано приватного виконавця Скрипника В.Л. скасувати:

- постанову приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. від 23.10.2019 про арешт майна боржника ВП № 60381323;

- постанову приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л. від 23.10.2019 про звернення стягнення на майно боржника ВП № 60381323; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л. зняти арешт з майна ТОВ "Нафтохімімпекс", яке є предметами іпотеки, а саме:

- з нежилої будівлі, загальною площею 3746,60 кв. м, земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:070:0062, реєстраційний номер 09, місцезнаходження: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, Новоселівське шосе, буд. 1 Г,

- з нежилої будівлі, загальною площею 4770,2 кв. м, місцезнаходження: Одеська обл., м. Одеса, вул. Хмельницького Богдана, буд. 50.

Відмовлено в стягненні судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги в сумі 30000,00 грн.

Задовольняючи скаргу боржника на дії приватного виконавця суд першої інстанції в ухвалі від 18.02.2020 зазначив, що оскільки ухвалою Господарського суду Полтавської області визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника B.Л. щодо відкриття виконавчих проваджень ВП №60381507 та ВП № 60381323 з подальшим їх об`єднанням у ВП №60398648, відтак слід також визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника B.Л. щодо винесення постанови від 23.10.2019 про арешт майна боржника ВП №60381323 та винесення постанови від 23.10.2019 про звернення стягнення на майно боржника ВП №60381323 неправомірними та зобов`язати приватного виконавця Скрипника В. Л. скасувати вказані постанови.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.02.2020, відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Нафтохімімпекс" на дії приватного виконавця Скрипника В.Л. в повному обсязі.

Оскаржуваною постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.02.2020 щодо розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" (вих. № 31/10-02 від 31.10.2019) на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича скасовано з огляду не те, що місцевий господарський суд задовольнив скаргу на дії приватного виконавця лише з формальних підстав, пославшись на іншу ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.02.2020 щодо розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" (вих. № 31/10-01 від 31.10.2019) на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, в якій зроблено висновок щодо неправомірності дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчих проваджень саме у виконавчому окрузі Полтавської області.

Проте, колегією суддів встановлено, що в подальшому постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 скасовано ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.02.2020 та відмовлено в задоволенні скарги на дії приватного виконавця (вих. № 31/10-02 від 31.10.2019) щодо відкриття виконавчих проваджень саме у виконавчому окрузі Полтавської області. Апеляційним господарським судом зроблено висновок, що приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. дотримано приписи чинного законодавства, прийнявши до виконання виконавчі документи - накази Господарського суду Полтавської області від 30.07.2019.

11.06.2020 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 (повний текст підписано 09.06.2020) у справі № 910/2542/19, надіслана скаржником поштою через відповідний апеляційний суд 01.07.2020. В поданій касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення дії оскаржуваного рішення.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 та залишити без змін ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.02.2020 про задоволення скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. (вих. № 31/10-02 від 31.10.2019).

Скаргу обґрунтовано незгодою скаржника з діями приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л., вчиненими з порушенням Закону України "Про іпотеку" під час винесення постанов про накладення арешту та звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки за договором від 25.11.2010 № 3018И/1110, за яким скаржник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс") є іпотекодавцем, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптіма Факторинг" - іпотекодержателем, а також неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції частини другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" з підстав порушення приватним виконавцем вимог щодо територіальної компетенції з відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу та вчинення ним у межах цього виконавчого провадження виконавчих дій.

Посилаючись на правову позицію, викладену Верховним Судом у справі № 917/1785/16 (ухвала від 21.04.2020) скаржник наголошує, що частина восьма статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" містить положення, відповідно до якого виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, стаття 48 Закону регулює питання порядку звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, тобто регламентує порядок дій приватного виконавця при виконанні ним такої виконавчої дії як звернення стягнення.

Обов`язок виконавця, передбачений частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", винести, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа, постанову про відкриття виконавчого провадження, залежить від права приватного виконавця прийняти цей виконавчий документ до виконання. До того ж, право стягувача (частина 3 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження") зазначити у заяві про примусове виконання рішення відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, суми яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати, - є підставою для накладання виконавцем негайно після відкриття виконавчого провадження арешту на кошти боржника, як це зазначено у частині 7 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", але не є підставою для зміни місця виконання виконавчого документу.

На думку скаржника, зазначене підтверджує неправомірність дій приватного виконавця під час відкриття спірних виконавчих проваджень.

Розглянувши матеріали касаційної скарги та матеріали оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 18.02.2020 за апеляційної скаргою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З матеріалів оскарження вбачається, що 22.10.2019 на адресу приватного виконавця надійшли заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказів Господарського суду Полтавської області № 910/2542/19 від 30.07.2019 про стягнення з ТОВ "Нафтохімімпекс" на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості.

Виконавцем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" 23.10.2019 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 60381323 та № 60381507, копії яких направлено сторонам у відповідності до вимог статті 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою від 23.10.2019 виконавчі провадження №60381323 та №60381507 об`єднано у зведене виконавче провадження № 60398648.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої приватним виконавцем 23.10.2019, встановлено, що за боржником на праві власності зареєстроване нерухоме майно.

23.10.2019 згідно заяви стягувана та у відповідності до вимог статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про арешт майна боржника, якою також накладено арешт на виявлене нерухоме майно боржника ТОВ "Нафтохімімпекс", а саме:

- нежитлову будівлю, загальною площею 3746,00 кв.м., земельна ділянка місце розташування з кадастровим номером :01:070:0062, реєстраційний номер 09, місцезнаходження: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, Новоселівське шосе, буд. 1Г;

- нежилу будівлю, загальною площею 4770,2 кв.м., місцезнаходження: Одеська обл., м. Одеса, вул. Хмельницького Богдана, буд. 50, а також винесено постанову про звернення стягнення на вищезазначене майно боржника.

Згідно з частиною другою статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Крім того, примусове виконання будь-якого судового рішення розпочинається з подання стягувачем заяви про примусове виконання. Так, стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження просив одночасно з відкриттям виконавчого провадження винести постанову про арешт майна боржника.

Відтак, арешт на нерухоме майно було накладено з метою забезпечення реального виконання рішення. При цьому, накладення арешту на нерухоме майно не тотожне його реалізації.

Згідно пункту 7 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Абзацом другим частини першої статті 48 "Про виконавче провадження" встановлено, що про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Крім того, абзацом першим частини першої статті 48 "Про виконавче провадження" визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

На виконання вимог статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" 24.10.2019 за вих. №6520 на адресу ТОВ "Корпоративний центр", яке є Іпотекодержателем арештованого майна боржника, направлено повідомлення про накладення арешту на майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 3746,00 кв. м., земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:070:0062, реєстраційний номер 09, місцезнаходження: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, Новоселівське шосе, буд. 1Г, що було передано в іпотеку згідно договору іпотеки від 12.04.2019., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Малий О. С., № 493, укладеного між ТОВ "Нафтохімімпекс" (Іпотекодавець) та ТОВ "Корпоративний центр" (Іпотекодержатель) з метою отримання згоди на проведення реалізації арештованого майна.

Проте, згідно Договору про відступлення прав за договором іпотеки від 23.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О. С., № 1795, Іпотекодержателем нерухомого майна боржника, а саме: нежитлова будівля, загальною площею 3746,00 кв.м., земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:070:0062, реєстраційний номер 09, місцезнаходження: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, Новоселівське шосе, буд. 1Г, є ТОВ "Оптіма Факторинг".

У зв`язку з цим 02.01.2020 за вих. №23 було направлено повідомлення про арешт майна боржника на адресу нового Іпотекодержателя за договором іпотеки від 12.04.2019 - ТОВ "Оптіма Факторинг" з метою отримання згоди на звернення стягнення на заставлене майно.

24.10.2019 за вих. № 6520 направлено на адресу ТОВ "Оптіма Факторинг", яке є Іпотекодержателем арештованого майна боржника, повідомлення про накладення арешту на нежилу будівлю, загальною площею 4770,2 кв. м., місцезнаходження: Одеська обл., м. Одеса, вул. Хмельницького Богдана, буд. 50, що є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору від 25.11.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В., № 11808.

А також 02.01.2020 за вих. №22 повторно направлено Іпотекодержателю повідомлення про арешт майна боржника, що є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору від 25.11.2010.

Оскільки виконавцем не було отримано відповідної згоди від іпотекодержателя, не було продовжено процес звернення стягнення на майно боржника, який полягає у його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції правильно зазначила, що приватний виконавець діяв в межах чинного законодавства, з огляду на що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Нафтохімімпекс" є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Таким чином доводи скаржника про неправомірність відмови у задоволенні скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. щодо винесення постанов про накладення арешту та звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки, не знайшли свого правого підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.

Висновки апеляційного господарського суду в оскаржуваній постанові зроблені відповідно до норм законодавства, зокрема положень статей 22, 23, 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", статей 24, 26, 48, 56 Закону України "Про виконавче провадження", а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи.

Доводи скаржника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції частини другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" з підстав порушення приватним виконавцем вимог щодо територіальної компетенції з відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу та вчинення ним у межах цього виконавчого провадження виконавчих дій були предметом розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" (вих. № 31/10-01 від 31.10.2019) на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича щодо відкриття виконавчих проваджень саме у виконавчому окрузі Полтавської області, за результатами чого постановою Касаційного господарського суду від 21.07.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" залишено без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 у справі № 910/2542/19 - без змін. У вказаній постанові доводи скаржника щодо неправомірності відмови у задоволенні скарги в цій частині не знайшли свого правого підтвердження, а висновки апеляційного господарського суду в оскаржуваній постанові зроблені відповідно до норм законодавства, зокрема положень статей 22, 23, 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи.

Посилання скаржника на правову позицію викладену Верховним Судом у справі № 917/1785/16 (ухвала від 21.04.2020) колегією суддів відхиляються, адже висновки суду, викладені в ухвалі Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 917/1785/16 про відмову у відкритті касаційного провадження, стосуються інших правовідносин, ніж ті, що склалися між сторонами у справі № 910/2542/19.

На підставі викладеного, беручи до уваги конкретні обставини справи, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм статей 24, 26, 48, 56 Закону України "Про виконавче провадження", суд касаційної інстанції відповідно до частини другої статті 293 ГПК України визнає касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 у справі № 910/2542/19 необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 287, 290, частиною другою статті 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 у справі № 910/2542/19.

2. Касаційну скаргу на 21 (двадцять одному) аркушах, у тому числі оригінал квитанції від 01.07.2020 № ПН1333412, повернути скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ