ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" липня 2020 р. Справа № 911/847/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до 1. Приватного комерційного технічно-транспортного підприємства «Магістраль»

2. Кінцевого бенефіціарного власника - Іверта Бізнес Компані Лімітед - Чайковського Олега Миколайовича

3. Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Небратської сільської ради Бородянського району Київської області»

про зобов`язання повернути майно, скасування реєстраційних дій

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного комерційного технічно-транспортного підприємства «Магістраль», Кінцевого бенефіціарного власника - Іверта Бізнес Компані Лімітед - Чайковського Олега Миколайовича, Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Небратської сільської ради Бородянського району Київської області» про:

- зобов`язання Кінцевого бенефіціарного власника - Іверта Бізнес Компані Лімітед - Чайковського Олега ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 земельну ділянку :06:003:0031 та виробничу базу ПКТТП „Магістраль", що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці, вул. Васильківська, 1-А, а саме ангар літера (А) загальна площа 547,10кв.м., ангар літера (Б) загальною площею 560,5 кв.м., гаражі, склади літери (В, Д, Ж, Г, Е) загальною площею 130,7 кв.м., трансформаторна літера (З) загальною площею 2,7 кв.м.;

- скасування реєстраційної дії „Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 11.04.2019 №0002012; Кушнір Людмила Володимирівна; Комунальне підприємство „Центр державної реєстрації Небратської сільської ради Бородянського району Київської області"; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників;

- скасування реєстраційної дії „Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 18.04.2019 р. №1002012; Кушнір Людмила Володимирівна; Комунальне підприємство „Центр державної реєстрації Небратської сільської ради Бородянського району Київської області"; зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників".

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставним та протиправним володінням і користуванням відповідачем 2 спірним нерухомим майном, переданим йому, за доводами позивача, за недійсним договором купівлі-продажу корпоративних прав Приватного комерційного технічно-траснпортного підприємства "Магістраль" () від 13.06.2018, укладений між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 та Міжнародною господарською компанією "Амберг Імпекс ЛТД" .

За доводами позивача, на сьогодні відсутні докази вчинення правочину на підтвердження відступлення (відчуження) ОСОБА_1 належної йому частки в Приватному комерційному технічно-транспортному підприємстві «Магістраль» на користь Кінцевого бенефіціарного власника - Іверта Бізнес Компані Лімітед - Чайковського Олега Миколайовича, що свідчить про недодержання укладення сторонами договору дарування частки у письмовій формі.

Водночас, позивач зазначив, що, виходячи зі змісту рішення Господарського суду Київської області від 07.10.2019 у справі №911/2171/18, ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку :06:003:0031 та виробничу базу Приватного комерційного технічно-траснпортного підприємства "Магістраль", що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, вул. Васильківська, 1-А, яке зареєстроване за кінцевим бенефіціаром - Іверта Бізнес Компані Лімітед - Чайковським Олегом Миколайовичем.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.04.2020 у справі №911/847/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного комерційного технічно-транспортного підприємства "Магістраль", Кінцевого бенефіціара власника - Іверта Бізнес Компані Лімітед - Чайковського Олега Миколайовича, Комунального підприємства „Центр державної реєстрації Небратської сільської ради Бородянського району Київської області" про зобов`язання повернути нерухоме майно, скасування реєстраційних дій та додані до неї матеріали передано за встановленою підсудністю до Господарського суду Донецької області.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 ухвалу Господарського суду Київської області від 15.04.2020 у справі №911/847/20 скасовано, постановлено матеріали вказаної справи повернути до Господарського суду Київської області для розгляду.

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

У відповідності до пп. 4, 5, 6, 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Однак, всупереч наведеним вимогам закону позовна заява ОСОБА_1 не містить: відомостей, якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідають кожна із заявлених позивачем вимог; відомостей про вжиття/невжиття заходів досудового врегулювання спору, забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 15 Цивільного кодексуУкраїни передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, при цьому об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушенного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які сааме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Відповідна правова позиція викладена постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18.

Однак, всупереч наведеним вимогам закону, позовна заява ОСОБА_1 не містить: пояснень стосовно змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів окремо, а також правових підстав позову в частині вимог про скасування реєстраційних дій.

Згідно приписів ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 74, ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Однак, в порушення приписів п. 5 ч. 3 ст. 162, ст. ст. 91, 164 ГПК України, позовна заява ОСОБА_1 не містить пояснень стосовно доказів, як і самих доказів, на підтвердження викладених у позові обставин:

- набуття позивачем права власності на земельну ділянку :06:003:0031 та виробничу базу Приватного комерційного технічно-траснпортного підприємства "Магістраль", що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, вул. Васильківська, 1-А;

- реєстрації за кінцевим бенефіціаром - Іверта Бізнес Компані Лімітед - Чайковським Олегом ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку :06:003:0031 та виробничу базу Приватного комерційного технічно-траснпортного підприємства "Магістраль", що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, вул. Васильківська, 1-А.

Водночас, позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Суд звертає увагу позивача на приписах ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч. 4, 7 ст. 75 ГПК України Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Так, преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №904/23/18 та від 20.05.2020 у справі №906/556/19.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №320/4938/15-ц (провадження №61-26396св18).

Суд також вважає за необхідне звернути увагу позивача на приписах ст. ст. 74, 76 ГПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці в становлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин.

Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17.

Крім того, відповідно до приписів ст. ст. 164 та 172 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Втім, в порушення вищенаведених норм закону, позивачем до позовної заяви не надано документів, які підтверджують відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів, тоді як додані до позову копії накладних/квитанцій ПАТ «Укрпошти» від 02.04.2020 не є документами, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів у розумінні приписів ст. 172 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами ст. ст. 4, 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2020 року в розмірі 2 102,00 гривень.

З огляду вищенаведених норм закону та встановлених ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставок судового збору, за подання у 2019 році до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2 102,00 гривень,

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, а у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Так, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на положеннях частини 5 статті 216, статті 1212 ЦК України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2019 у справі №922/1992/18.

До того ж, за умови, що позовну вимогу заявлено про визнання правочину недійсним без застосування наслідків такої недійсності, судовий збір сплачується як з немайнового спору. За позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину судовий збір сплачується залежно від вартості майна (суми коштів), стосовно якого (якої) заявлено вимогу. У випадку об`єднання відповідних вимог судовий збір піддягає сплаті з вимог як немайнового, так і майнового характеру. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №916/368/18

Як слідує зі змісту позову ОСОБА_1 , останнім заявлено три вимоги: вимогу майнового характеру - зобов`язання повернути майно та дві вимоги немайнового характеру - скасувати реєстраційні дії.

Водночас, вартості вказаного майна позивачем не вказано, а також не надано жодних документів, з яких можливо було б встановити дійсну вартість такого майна.

З огляду зазначеного, суд дійшов висновку, що за подання відповідного позову судовий збір має бути сплачений позивачем, виходячи з ціни позову, яка визначається сумою двох самостійних вимог немайнового характеру - 4 204,00 грн та вимоги майнового характеру, виходячи з мінімальної ставки судового збору, з огляду на відсутність вартості майна, - 2 102,00 грн, та загалом сума судового збору складає 6 306,00 грн.

Натомість, як вбачається з доданої до позову квитанції від 04.02.2020 за подання позову позивачем сплачено 4 204,00 грн судового збору, що не відповідає положенням вищезазначених норм закону щодо належної сплати судового збору, а сума недоплаченого судового збору складає 2 102,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні третьої особи до суду із самостійними вимогами, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків - десять днів з дня вручення зазначеної хвали.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172,174, 180, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

1) письмових пояснень із зазначенням:

- відомостей, якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідають кожна із заявлених позивачем вимог;

- змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів окремо;

- правових підстав позову в частині вимог про скасування реєстраційних дій;

- відомостей про вжиття/невжиття заходів досудового врегулювання спору, забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви;

2) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини набуття позивачем права власності на земельну ділянку :06:003:0031 та виробничу базу Приватного комерційного технічно-траснпортного підприємства "Магістраль", що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, вул. Васильківська, 1-А, або пояснень щодо наявності/відсутності у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

3) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини реєстрації за кінцевим бенефіціаром - Іверта Бізнес Компані Лімітед - ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку :06:003:0031 та виробничу базу Приватного комерційного технічно-траснпортного підприємства "Магістраль", що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, вул. Васильківська, 1-А, або пояснень щодо наявності/відсутності у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

4) документів, які підтверджують доплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

5) документів, які підтверджують відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема