ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" серпня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/1920/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши питання прийняття до розгляду відзиву (вх. № 17213 від 27 липня 2020 року) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдніпрогаз», м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар-Лайт-Плюс», м. Харків,

про стягнення 101 678,76 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдніпрогаз», звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар-Лайт-Плюс», про стягнення заборгованості у загальному розмірі 69 309,73 грн., що складається з суми основного боргу у розмірі 57 457,00 грн., та штрафних санкцій, а саме 3% річних у розмірі 725,28 грн., подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 4 795,93 грн., інфляційних втрат в розмірі 861,85 грн., та штрафу за прострочення платежу у розмірі 10% від невиконаного зобов`язання у розмірі 5 745,70 грн.

27 липня 2020 року відповідачем направлено, через канцелярію суду, відзив на позов (вх. № 17213).

Дослідивши подану заяву по суті справи та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Главою 1 Розділу III Господарського процесуального кодексу України регулюються питання щодо письмових заяв учасників справи. При цьому в кодексі диференційовано заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань.

Відповідно до статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Частина 1 та 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу надає право відповідачеві формувати свою правову позицію по справі шляхом подання відзиву, у строк встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Алгоритм процесуальних дій відповідача щодо подачі заяв по суті справи в справі, які розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, визначений в главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, статтею 251 ГПК України врегульовано питання подання заяв по суті справи в спрощеному позовному провадженні, зокрема, встановлено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи (частина 1 статті 251 та пункт 2 частини 6 статті 165 ГПК України).

Вимоги процесуального законодавства зобов`язують суд, на стадії прийняття до розгляду відзиву на позов, з`ясувати питання обізнаності інших учасників справи із поданою заявою по суті справи через встановлення наявності в матеріалах заяви доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи.

Згідно з пунктом 61 Правил поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Отже, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи заяви по суті справи (в даному випадку відзиву на позов) може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення.

На противагу зазначеному відповідач, в порушення вимог статті 165 ГПК України, не додав до заяви по суті справи документу, що підтверджує надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Отже, з огляду на зазначене, в суду відсутні докази того, що відзив додані до нього документи були надіслані позивачеві (Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар-Лайт-Плюс»), що є порушенням імперативних приписів норм чинного законодавства України, а також обмеженням процесуальних прав позивача, що не відповідає принципам, визначеним статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

На підставі викладеного та керуючись статтями 42, 165, 232-236, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар-Лайт-Плюс» в строк до 10 серпня 2020 року надати на адресу суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів Товариству з обмеженою відповідальністю «Стар-Лайт-Плюс».

Питання щодо прийняття до розгляду відзиву на позов буде вирішено після усунення обставин, які послугували підставою для постановлення даної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 03 серпня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/1920/20