номер провадження справи 32/34/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 Справа № 908/524/20
м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі Новасардовій І.В., розглянувши матеріали
за позовом Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14)

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, 4)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення суми 589106,42 грн.

За участю представників сторін:
від позивача: Капуста А.В. , довіреність № 243-1 від 20.01.2020
від відповідача: Кобзєва К.О., довіреність № 2339 від 21.08.2019

від третьої особи: Томін Ю.М., довіреність № 610 від 11.06.2020

ВСТАНОВИЛА:

28.02.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, м. Запоріжжя Запорізької області до Квартирно-експлуатаційного відділу, м. Запоріжжя про стягнення суми 589106,42 грн., які складаються з 425254,67 грн. основного боргу за спожиту активну та реактивну електричну енергію, 13975,63 грн. -3% річних, 13733,75 грн. втрат від інфляції та 136142,37 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, за умовами договору про закупівлю товарів за державні кошти № 02/03 від 02.03.2018, укладеного сторонами, відповідач взяв на себе зобов`язання здійснювати оплату використаної (купленої) електричної енергії та інших платежів згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії № 600. Відповідач не оплатив нараховану вартість активної електричної енергії за договором про постачання електричної енергії № 600 за грудень 2018 року на суму 423292,36 грн. та обсяги перетікання реактивної електричної енергії за грудень 2018 року на суму 1962,31 грн. У зв`язку з цим позивач пред`явив до стягнення з відповідача заборгованість за спожиту активну та реактивну електричну енергію в сумі 425254,67 грн., а також нараховані за прострочення оплати заборгованості 3% річних у сумі 13975,63 грн., інфляційні втрати в сумі 13733,75 грн. та пеню в сумі 136142,37 грн. Позов заявлено на підставі норм ст. ст. 11, 15, 16, 230, 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 275, 276 Господарського кодексу України, умов договорів про закупівлю товарів за державні кошти № 02/03 від 02.03.2018 та про постачання електричної енергії № 600.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 28.02.2020 справу № 908/524/20 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.02.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений строк від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доказами на виконання вимог суду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.03.2020 відкрито провадження у справі № 908/524/20 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.04.2020. Крім того, даною ухвалою залучено до участі у справі № 908/524/20 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_1 .

Ухвалами суду розгляд підготовчого засідання, строк розгляду судового розгляду справи було продовжено на строк дії карантину та відкладався на 20.05.2020, на 15.06.2020.

Ухвалою суду від 15.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справа до судового розгляду по суті на 15.07.2020.

В судовому засіданні 15.07.2020 були присутні представники сторін, здійснювалася фіксація судового процесу програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представники сторін (позивача та відповідача, третя особа) підтримали свої правові позиції, що викладені у позові, відзивах на позов та поясненнях.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи проти задоволення позову заперечували.

В судовому засіданні 15.07.2020 судом прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини.

13.04.2020 на адресу суду у порядку ст. 165 ГПК України від квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя надійшли заперечення, відповідно до якої відповідач заперечив проти позову, зазначаючи, що позивачем не проводилися заходи досудового врегулювання спору; умови договору №02/03 від 02.03.2018 (КЕВ) виконано у повному обсязі, зобов`язання за договором станом на 31.12.2018 з боку відповідача відсутні. Зазначив, що у наданій довіреності до договору № 600 від 01.01.2018 під час отримання рахунків сплив строк чинності, тобто рахунки отримані не представником Військової частини, а стороньою особою. Додані позивачем рахунки за грудень 2018 виставлені поза межами договірних відносин та кошторисних призначень. До того ж ці рахунки не підписані з боку відповідача, що унеможливлює визначення кількості спожитої електричної енергії. Звертав увагу суду, що підписанням додаткової угоди №3 від 20.12.2018 кошторисні призначення зменшено за взаємною згодою до 15992380,14 грн. Кошторисні призначення перераховувались на рахунки (КЕВ) від вищестоящої організації за умови договору №02/03 від 02.03.2018. Від отримання сплати у грудні 2018 року відповідач відмовився, тобто усунувся від виконання договірних відносин. Також висловив свою думку, що надання позивачем рахунків поза межами існування договірних відносин є недоречним. Висловив своє непогодження щодо вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат. Зазначав про відсутність доказів виконання позивачем зобов`язань за договором в частині виконання пунктів 4.2 та 4.3 договору. З урахуванням викладеного просив в позові відмовити.

21.04.2020 від Військової частини НОМЕР_1 надійшли письмові пояснення стосовно заявлених позовних вимог, в яких просить суд в задоволені позовних вимог відмовити. Зазначив, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» надало до КЕВ м. Запоріжжя рахунок № 600/12а від 20.12.2018 на суму 462965,76 грн., який був сплачений 21.12.2018. Усі умови договору № 02/03 від 02.03.2018 КЕВ м. Запоріжжя на момент його змінення перед ПАТ «Запоріжжяобленрго» були виконанні. Зобовязання з боку КЕВ м. Запоріжжя у строк до 31.12.2018 відсутні. Щодо підписання рахунків повідомив, що начальник служби інженерно-аеродромної служби військової частини НОМЕР_1 працівник Збройних Сил України Антонюк В.В. не мав право отримувати ці рахунки у 2019 році, довіреність була дійсна до 31.12.2018. Дата 04.01.2019 на рахунках надрукована, ОСОБА_1 особисто не ставив дату отримання. Згідно пунктів 4.2, 4.3 договору № 02/03 від 02.03.2018 розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення постачальником електричної енергії рахунку на оплату. Що стосується довіреності від 01.01.2018 то вона була складена представником ПАТ «Запоріжжяобленерго» та подана командиру військової частини НОМЕР_1 без реєстрації у відділенні персонал військової частини НОМЕР_1 , також вона не могда бути складена 01.01.20118, так як це був святковий день В довіреності відсутнє повне найменування та місцезнаходження юридичної особи.

15.05.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив №33-33/7310, відповідно до якої позивач спростував твердження відповідача, що викладені у запереченнях. Зазначав, що матеріали справи містять довіреність від 01.01.2019 по договору № 600 представника військової частини НОМЕР_1 Антонюку В.В. надані всі повноваження усі необхідні повноваження на представлення інтересів Військової частини у ПАТ «Запоріжжяобленерго». Строк дії довіреності до 31.12.2020. Посилався на те, що умовами договору встановлений строк його дії, а саме до 31 грудня 2018, але в будь-якому разі до повного виконання своїх зобов`язань сторонами. Рахунки направлялися постачальником споживачу поштою рекомендованим листом. Зауважував, що споживачами за договором є Військова частини НОМЕР_1 .Таким чином, умовами договорів про постачання не передбачено надсилання тим більше підписання спірних рахунків КЕВ м. Запоріжжя. Також зазначав, що саме КЕВ м. Запоріжжя відповідає перед позивачем за порушення грошового зобов`язання за договором про закупівлю та постачання і є належною стороною до якої застосовуються штрафні санкцій. 21.05.2020 від ПАТ «Запоріжжяобленерго» надійшли письмові пояснення, якою повідоми суд проте, що виникла необхідність додатково надати Акт звірки від 05.07.2019 за договором від 05.07.2019 за договором № 600, що спростовує доводи військової частини НОМЕР_2 та підтверджує визнання ними заборгованості у 2019 році за позовними вимогами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2018 між Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (позивач) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Запоріжжя (відповідач) був укладений договір № 02/03 від 02.03.2018 про закупівлю товарів за державні кошти (далі договір про закупівлю).

Пунктом 1.2 договору про закупівлю передбачено, що постачальник електричної енергії зобов`язується у 2018 році постачати замовнику (відповідачу) електричну енергію (далі товар) на об`єкти, зазначені в договорах про постачання електричної енергії, укладених між ПАТ Запоріжжяобленерго та військовими установами ЗСУ по Запоріжжю та Запорізькій області згідно додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору (далі договори про постачання), а замовник зобов`язується здійснити оплату використаної (купленої) електричної енергії та інших платежів згідно з умовами договорів на постачання.

Згідно з п. 4.2 договору про закупівлю розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення постачальником електричної енергії рахунка на оплату товару, в порядку та на умовах, визначених договорами про постачання.

Відповідно до додатка 1 до договору про закупівлю лот 4 В/ч НОМЕР_1 договір про постачання електроенергії № 600 від 01.03.2008.

Так, між ПАТ Запоріжжяобленерго (далі - позивач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (далі відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії № 600 від 01.03.2008 р. (далі - договір).

Пунктом 1 Договору, визначено що Постачальник електричної енергії (позивач по справі) продає електричну енергію Споживачу (відповідачу по справі) для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 Обсяги постачання електричної енергії, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п 2.3.4 Договору, споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії, згідно з умовами додатка № 4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" та додатка № 5 "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до п 2.3.5 Договору, здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника електричної енергії та електроустановками Споживача згідно з додатком № 6 "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії"' ( для споживачів, що мають спільну межу електричних мереж із Постачальником електричної енергії).

Пунктом 6 Додатку №4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію рахунки або платіжні вимоги-доручення направляються постачальником електричної енергії споживачу поштою рекомендованим листом, нарочним або віддаються уповноваженому представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника електричної енергії журналі. При направленні рахунка або платіжної вимоги-доручення споживачу нарочним постачальника електричної енергії споживач зобов`язаний під розпис на супровідному листі прийняти рахунок або платіжну вимогу-дорученння.

Пунктом 7 Додатку № 4 до Договору передбачено, що Споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги -доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому Постачальником електричної енергії. Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається, зокрема, при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів); у випадку вручення рахунка або платіжної вимоги-доручення уповноваженому представнику Споживача під розпис в журналі, дата зазначена у журналі; при направленні нарочним - дата вручення Споживачу.

Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу.

Військова частина НОМЕР_1 відповідно до акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за грудень 2018 року використала електричну енергію в кількості 369338 кВт.год., вартість якої відповідно до встановленого тарифу становить 886258,12 грн.

Відповідно до умов договору постачання, Військовій частині НОМЕР_1 було виставлено рахунок №600/12а від 31.12.2018 на суму 886258,12 грн. З урахуванням наявної по Договору про постачання оплати в розмірі 462965,76 грн. сплачених відповідачем у грудні 2018, сума до сплати за рахунком склала 423292,36 грн.

Крім того, відповідно до Акту про обсяги перетікання реактивної енергії із мереж постачальника в мережі споживача протягом розрахункового періоду за грудень 2018, Військова частина спожила реактивної енергії на 63000 кВАр.год вартість якого відповідно до встановленого тарифу склала 1963 грн. Відтак, третій особі виставлено рахунок 600/12р від 31.12.2018 на суму 1962,31 грн.

Рахунки № 600/12а від 31.12.2018 та № 600/12 від 31.12.2018 були отримані 04.01.2019 Військовою частиною, про що свідчить підпис представника Військової частини НОМЕР_1 Антонюк В.В.

Кінцевий термін оплати вищезазначених рахунків відповідно п. 6.11 ПКЕЕ та умов договору становить 21.01.2019.

Однак відповідач не здійснив оплату по виставленим рахункам № 600/12а від 31.12.2018 та № 600/12 від 31.12.2018.

На підставі вказаних обставин позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну та перетікання реактивної електричної енергії за грудень 2018 в загальній сумі 425254,67 грн., 3% річних у сумі 13975,63 грн., інфляційних втрат у сумі 13733,75 грн. та пені в сумі 136142,37 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані умовами договору про закупівлю товарів за державні кошти №02/03 від 02.03.2018 та договору про постачання електричної енергії № 600 від 01.03.2008.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому суд враховує положення норми ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За умовами пункту 7 Додатку № 4 до Договору передбачено, що Споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги -доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому Постачальником електричної енергії. Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається, зокрема, при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів); у випадку вручення рахунка або платіжної вимоги-доручення уповноваженому представнику Споживача під розпис в журналі, дата зазначена у журналі; при направленні нарочним - дата вручення Споживачу.

Відповідно до умов договору постачання Військовій частині було виставлено рахунки № 600/12а від 31.12.2018 та № 600/12 від 31.12.2018 на загальну суму 425254,67 грн. Дані рахунки були отримані представником військової частини нарочно 04.01.2019. Кінцевий термін оплати за рахунком становить 21.01.2019.

Оплата за рахунками проведена не була.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач не надав суду доказів оплати заборгованості за спожиту активну та реактивну електричну енергію в загальній сумі 425254,67 грн.

Щодо доводів позивача про те, що рахунки надані відповідачу поза межами дії договору про закупівлю, суд зазначає, що пунктом 10.1 договору про закупівлю встановлено, що цей договір діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Рахунки за спірний період були виставлені в межах дії цього договору та не були оплачені відповідачем, тому зобов`язання відповідача за договором про закупівлю не припинились.

Щодо доводів відповідача про те, що рахунки отримувались не відповідачем, а споживачем, суд зауважує, що умовами договору про закупівлю не визначено окремого строку для оплати електричної енергії відповідачем, натомість сторонами погодили в п. 4.2 договору про закупівлю, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення постачальником електричної енергії рахунка на оплату товару, в порядку та на умовах, визначених договорами про постачання. Відповідно до п. 4.3 договору про закупівлю постачальник електричної енергії видає рахунок, оформивши його належним чином, який має бути сплачений у строк, встановлений договорами про постачання. Таким чином, оплату спожитої електричної енергії та інших платежів за договором відповідач здійснює на умовах договору постачання, зокрема щодо строків оплати рахунків, які обчислюються з дати отримання їх саме споживачем.

Заперечення Військової частини НОМЕР_1 проти позову, які обґрунтовані тим, що рахунки, не підписані уповноваженими представником споживача, судом відхиляються, оскільки не підписання уповноваженими представником споживача рахунків не спростовують факту отримання електричної енергії в обсягах та на суми вказані у них, а відтак і не спростовують обов`язку відповідача щодо оплати позивачу заборгованості за спожиту активну та перетікання реактивної електричної енергії.

Крім того, додатково позивач надіслав відповідачу копії рахунків за спірний період 21.03.2019 разом із повідомленням про наявну заборгованість за рахунками, та були отримані відповідачем 27.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 27.03.2019.

Також, суд звертає увагу на те, що 05.07.2019 між Військовою частною НОМЕР_1 та ПАТ «Запоріжжяобленерго» складено Акт звірки взаєморозрахунків, за яким станом на 01.07.2019 заборгованість військової частини складає 429321,82 грн. Цей акт містить підпис представника відповідача, який скріплений печаткою Військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, оскільки споживач фактично спожив заявлений ним обсяг електричної енергії, зазначений в актах про спожиту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію та про обсяги перетікання реактивної електричної енергії за спірний період, і відповідачем не було вжито заходів щодо припинення споживання електричної енергії в обсязі, забезпеченому бюджетними асигнуваннями, відповідач має оплатити пред`явлену до стягнення заборгованість в сумі 425254,67 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 4.2.1 Договру постачання передбачено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 10 додатка №4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію) та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії) споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період, протягом якого не виконане зобов`язання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Таким чином, період нарахування пені договором необмежено.

На суму заборгованості за рахунком №600/12а від 31.12.2018 (423292,36 грн.), суму заборгованості за рахунком №600/12р від 31.12.2018 (1962,31 грн.) позивач нарахував пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 28.02.2019 по 25.02.2020 в загальній сумі 136142,37 грн.

Суд визнав вимоги про стягнення пені в сумі 136142,37 грн. обґрунтованими.

Щодо доводів відповідача про те, що за умовами договору про закупівлю відповідач не зобов`язаний сплачувати штрафні санкції, суд зазначає, що відповідно до п. 7.1 договору про закупівлю у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та договором. При цьому за умовами п. 1.2 договору про закупівлю замовник зобов`язався здійснити оплату не тільки використаної (купленої) електричної енергії, а й інших платежів згідно з умовами договорів на постачання. Отже, у відповідача також виникає обов`язок сплатити пеню в разі порушення строку оплати електричної енергії, обов`язок зі сплати якої покладається саме на відповідача.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На суму заборгованості за рахунком №600/12а від 31.12.2018 (423292,36 грн.) позивач нарахував 3% річних за період з 22.01.2019 по 25.02.2020 в сумі 13911,14 грн.

На суму заборгованості за рахунком №600/12р від 31.12.2018 (1962,31 грн.) позивач нарахував 3% річних за період з 22.01.2019 по 25.02.2020 в сумі 64,49 грн.

Таким чином, всього нараховано 3% річних у сумі 13975,63 грн.

Суд визнав вимоги про стягнення 3% річних у сумі 13975,63 грн. обґрунтованими.

На суму заборгованості за рахунком № 600/12а від 31.12.2018 (423292,36 грн.), суму заборгованості за рахунком № 600/12р від 31.12.2018 (1962,31 грн.) позивач нарахував інфляційні втрати за період з лютого 2019 року по лютий 2020 року в загальній сумі 13733,75 грн.

Суд визнав вимоги про стягнення інфляційних втрат у сумі 13733,75 грн. обґрунтованими.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в даній справі в сумі 8836,60 грн. покладаються на відповідача, оскільки позов пред`явлено обґрунтовано.

Керуючись 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, м. Запоріжжя до Квартирно-експлуатаційного відділу, м. Запоріжжя про стягнення суми 589106,42 грн. задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя (ідентифікаційний код 07809992, вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 4, м. Запоріжжя, 69063) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (ідентифікаційний код 00130926, вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035) заборгованість за спожиту активну та реактивну електричну енергію в сумі 425254 грн. (чотириста двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн. 67 коп., 3% річних у сумі 13975 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 63 коп., інфляційних втрат у сумі 13733 грн. (тринадцять тисяч сімсот тридцять три) грн. 75 коп., пені в сумі 136142 (сто тридцять шість тисяч сто сорок дві) грн. 37 коп. та витрати за сплати судового збору в сумі 8836 (вісім тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 60 коп.
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Набрання рішенням законної сили, строк на апеляційне оскарження та порядок подачі апеляційної скарги визначені статтями 241, 256, 257 ГПК України з урахуванням положень пункту 4 розділу Х Прикінцеві положення ГПК України.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 24.07.2020.

Суддя Н.А. Колодій