ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

28.07.2020 року м. Дніпро Справа № 904/3091/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

розглянувши матеріали апеляційної скарги, клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові Ремонти" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020р. (суддя Мілєва І.В., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 03.07.2020 р.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові Ремонти", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 508 260,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові Ремонти" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 508 260,53 грн. основного боргу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020р. позовну заяву та додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Промислові Ремонти".

Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові Ремонти" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовжнення розгляду.

В апеляційній скарзі скаржник просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно із підп. 7 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" останній справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абз. 4 ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 р. встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 102,00 гривень.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 р. у даній справі скаржник має сплатити судовий збір у розмірі 3 153,00 грн.

Скаржником при поданні апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Водночас, в прохальній частині апеляційної скарги Апелянт просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до винесення постанови по справі, посилаючись на скрутне матеріальне становище Товариства та відсутність обігових коштів на банківських рахунках для здійснення будь-яких витрат, у тому числі сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Апеляційний господарський суд зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені частиною першою ст. 8 вищезазначеного Закону.

Апелянт не довів його приналежність до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія ст. 8 Закону України "Про судовий збір" щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Крім того, апелянт не надав суду доказів свого скрутного матеріального становища.

Скаржником також не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище заявника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Під час розгляду клопотання скаржника судова колегія також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі „Пелевін проти України" та від 30.05.2013 р. у справі „Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника, що ст. 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України „Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

За таких обставин, оскільки доводи апелянта в обґрунтування причин відстрочення йому сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатніми та непереконливими, то у суду відсутні підстави для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові Ремонти" про відстрочення скаржнику сплати судового збору з викладених у клопотанні мотивів.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги скаржнику слід заплатити судовий збір у сумі 3 153,00 грн. та надати належні докази сплати судового збору апеляційному суду.

З огляду на викладене, подана апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених, ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути недоліки.

Слід звернути увагу, що якщо скаржник не усуне недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із апеляційною скаргою (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням ст. 260 цього Кодексу).

У свою чергу, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 р. має бути залишено без вирішення з огляду на залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Промислові Ремонти" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 р. у справі № 904/3091/20.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові Ремонти" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 р. у справі № 904/3091/20 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме, надати суду: докази сплати судового збору у розмірі 3 153,00 грн..

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв