РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.07.2020Справа № 910/12869/19
За позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" АТ "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - 1) Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"

2)Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

3)Товариство з обмеженою відповідальністю "Скела Терциум"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Донецькооблгаз"

про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та стягнення 306 755, 31 грн

Головуючий суддя Карабань Я.А.

Судді Нечай О.В.

Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Саницька Б.В.

представники учасників справи:

від позивача: Мотлях О.О.;

від відповідача: Пегса К.К.;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 1: ОСОБА_1 ;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 2: не з`явився.;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 3: не з`явився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" АТ "Українська залізниця" (надалі - відповідач) про зобов`язання відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно - природний газ у обсязі 45, 904 тис. куб. метрів та стягнення з останнього 306 755, 31 грн, що є вартістю природного газу в обсязі 45, 904 тис. куб. метрів.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.1212, 1213, 1214 Цивільного кодексу України, мотивовані тим, що відповідачем із газотранспортної системи, оператором якої є позивач, через газорозподільну систему, оператором якої є ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", не зважаючи на відсутність постачальника, безпідставно здійснено відбір природного газу в березні, жовтні - листопаді 2016 року в загальному розмірі 45, 904 тис. куб. м. Вважаючи таке споживання природного газу безпідставним, позивач стверджує про наявність у відповідача обов`язку повернути позивачу в натурі безпідставно набуте майно, а саме природний газ у обсязі 45, 904 тис. куб. м., а за відсутності такого майна у відповідача - відшкодувати його вартість за цінами на природний газ, що сформувались станом на липень 2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/12869/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.10.2019.

15.10.2019 від представника відповідача за довіреністю Остапенка Р.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням останнього у відрядженні та клопотання про продовження строку для подання відзиву.

Засідання призначене на 16.10.2019 не відбулося, в зв`язку із перебуванням судді Карабань Я.А. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 підготовче судове засідання призначено на 06.11.2019.

06.11.2019 через відділ діловодства суду від відповідача за довіреністю Остапенка Р.Ю. надійшов відзив на позов.

У підготовче засідання 06.11.2019 представники сторін не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" АТ "Українська залізниця" №б/н від 15.10.2019 та відзив №б/н від 31.10.2019, з додатками повернуто відповідачу без розгляду. Залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" (надалі - третя особа-1), на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Донецькооблгаз" (надалі - третя особа-2), підготовче засідання відкладено на 19.11.2019.

13.11.2019 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовче засідання 19.11.2019 з`явився представник позивача, представники відповідача та третіх осіб у засідання не з`явились, повідомлені були належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 підготовче засідання відкладено на 10.12.2019, продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів.

05.12.2019 від представника відповідача надійшов відзив, у якому останній заперечує проти позовних вимог та зазначає, що в березні-жовтні 2016 року філія "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" АТ "Українська залізниця" здійснювала споживання на підставі договору постачання природного газу від 31.12.2015 №П/П-1548/НЮ, укладеного з ТОВ "Нафтогаз-Альянс", а в листопаді 2016 року на підставі договору на постачання природнього газу за неврегульованим тарифом від 12.10.2015 №ПР/БМЕС-15638/НЮ, укладеного між з ТОВ "Скела Терциум". Крім цього вказує, що між позивачем, який виконує функцію оператора газотранспортної системи та не є власником природнього газу, і відповідачем у особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" у період з квітня по грудень 2016 року діяв типовий договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.04.2016 №160400157, у відповідності до якого газотранспортне підприємство (позивач) надавав замовнику (відповідачу) послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу, а в березні 2016 року правовідносини були врегульовані на підставі договору транспортування природного газу № від 01.01.2016 за яким надані послуги були оплачені в повному обсязі. Також просив застосувати строк позовної давності до вимог за березень 2016 року та поновити строк для подання відзиву.

09.12.2019 від представника третьої особи-1 надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Засідання призначене на 10.12.2019 не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Карабань Я.А. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 підготовче засідання призначено на 14.01.2020.

03.01.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, а також клопотання про залучення до участі в справі в якості третіх осіб на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Скела Терциум", оскільки як вказує відповідач у відзиві вказані товариства в спірний період з березня по листопад 2016 року постачали йому газ. У відповіді на відзив представником позивача зазначено, що оскільки відповідачем у березні, жовтні-листопаді 2016 року не було підтверджено жодного обсягу природного газу, то відбір такого газу здійснювався з газотранспортної системи з ресурсу саме позивача, яким такі обсяги природнього газу подавались до газотранспортної системи в рамках здійснення фізичного балансування для забезпечення необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природнього газу, фізично відібраного з точок виходу. Крім того вказує, що відповідачем не надано доказів щодо відбору природнього газу з ресурсів ТОВ "Нафтогаз-Альянс" та ТОВ "Скела Терциум", оскільки наявність лише укладених з вказаними товариствами договорів не може свідчити про здійснення такої поставки газу. Також зазначає, що строк позовної давності було пропущено з поважних причин, оскільки позивач протягом 2016-2019 років намагався захистити свої порушені права в спосіб передбачений нормами спеціального законодавства шляхом пред`явлення вимог до ПАТ "Донецькоблгаз" по оплаті послуг балансування, а тому строк позовної давності має рахуватися не з моменту, як позивач дізнався про порушення свого права, а з моменту, як позивач довідався саме про особу, яка його порушила.

У підготовче засідання 14.01.2020 з`явились представник відповідача та третьої особи-1, представник позивача та третьої особи-2 у засідання не з`явились, повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 постановлено здійснювати розгляд справи №910/12869/19 колегіально в складі трьох суддів; матеріали справи №910/12869/19 передано уповноваженій особі для визначення суддів (членів колегії) в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

За наслідками автоматичного визначення складу колегії суддів справу №910/12869/19 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Карабань Я.А., суддів Нечай О.В. та Удалової О.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 постановлено розпочати розгляд справи №910/12869/19 спочатку, підготовче засідання призначено на 29.01.2020. Залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Скела Терциум" (надалі - третя особа-3) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (надалі - третя особа-4).

У підготовче засідання 29.01.2020 з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи -1, інші учасники справи в засідання не з`явились, повідомлені були належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд відклав підготовче засідання на 12.02.2020.

10.02.2010 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача на виконання ухвали суду від 14.01.2020 надійшли докази направлення на адреси залучених третіх осіб копій позовної заяви з додатками.

11.02.2020 від представника відповідача надійшли письмові пояснення щодо неможливості надати документи на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 29.01.2020, у зв`язку із залиттям значної кількості документів відповідача, на підтвердження чого було надано акт обстеження нежитлового приміщення на предмет залиття від 21.10.2019.

11.02.2020 від представника відповідача надійшли документи на виконання ухвали суду від 29.02.2020, а саме копії платіжних доручень.

11.02.2020 від представника позивача надішли пояснення по справі, в яких останній зазначає, що позовні вимоги заявлені на підставі ст.1212, 1213 ЦК України можуть заявлятися одночасно та не є альтернативними, а тому просить задовольнити їх в повному обсязі, також просить долучити до матеріалів справи докази на виконання ухвали суду від 29.01.2020.

12.02.2020 від третьої особи-3 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, в зв`язку із неотриманням копії позовної заяви.

Засідання призначене на 12.02.2020 не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Карабань Я.А. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 підготовче засідання призначено на 10.03.2020.

06.03.2020 від третьої особи-3 надійшли пояснення, в яких останній зазначив, що відповідачем замовлявся природний газ лише в листопаді 2016 року, на підтвердження чого, надав копію договору на постачання природного газу від 12.10.2015 та копію реєстру реалізації природного газу промисловим споживачам постачальником ТОВ "Скела Терциум" газовими мережами ПАТ "Донецькоблгаз".

У підготовче засідання 10.03.2020 з`явились представники третьої особи-1 та третьої особи -3, інші учасники справи в засідання не з`явились, повідомлені були належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020, враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.04.2020.

03.04.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з встановленим карантином на всій території України.

08.04.2020 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з розповсюдженням коронавірусу COVID-19.

Засідання призначене на 08.04.2020 не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Карабань Я.А. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 судове засідання призначено на 17.06.2020.

У судове засідання 17.06.2020 з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи -1, інші учасники справи в засідання не з`явились, повідомлені були належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення щодо наданих доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 17.06.2020 колегією суддів було встановлено необхідність з`ясування додаткових обставин у справі та надання сторонами додаткових доказів по справі, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 постановлено повернутися до підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 08.07.2020.

03.07.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме: копії листа та доказів його направлення третій особі-4.

08.07.2020 від третьої особи-4 на виконання ухвали суду від 17.06.2020 надійшли копії витребуваних документів, а також письмові пояснення відповідно до яких останнє немає взаємовідносин з відповідачем та зазначає, що природній газ поставлявся іншим підприємствам відповідача, а саме: "Локомотивне депо Полтава" та "Полтавське будівельно-монтажне експлуатаційне управління" АТ "Українська залізниця".

08.07.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме: копії листа та доказів його направлення третій особі-4

У підготовче засідання 08.07.2020 з`явились представники позивача, відповідача та третіх осіб 1, 2, інші учасники справи в засідання не з`явились, повідомлені були належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача в підготовчому засіданні 08.07.2020 подав письмові пояснення, які було долучено судом до матеріалів справи. Представник відповідача заявила клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з наданням часу для підготовки заперечень на письмові пояснення позивача. Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, протокольно відмовив у його задоволенні, проте роз`яснив право останнього подати необхідні заперечення до відкриття судового засідання по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 22.07.2020.

Представник позивача в судовому засіданні 22.07.2020 надав пояснення по суті позовних вимог, позов просив задовольнити, представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Представник третьої особи-1 підтримав позовні вимоги позивача.

Представники третіх осіб 2, 3 та 4 у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дійшов висновку, що неявка третіх осіб 2, 3 та 4 у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 22.07.2020 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.04.2015 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (покупець, позивач у даній справі) укладено договір про закупівлю природного газу № -ВТВ, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язався передати у власність покупцеві у 2015 році природний газ (далі - газ), а покупець прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для забезпечення виробничо-технологічних витрат та власних потреб (пункт 1.2. договору).

Продавець передає покупцеві у квітні-грудні 2015 газ у загальному обсязі 1 827 749,736 тис.куб.м. газу, в тому числі по місяцях та кварталах (тис.куб.м.): квітень 170 000,000, травень 170 000,000, червень 170 000,000, липень 160 000,000, серпень 170 000,000, вересень 170 000,000, жовтень 250 000,000, листопад 260 000,000, грудень 307 749,736 (пункт 2.1. договору).

Відповідно до пункту 2.6. договору покупець зобов`язаний використовувати газ виключно з метою, що визначена в пункті 1.2. договору.

За умовами пункту 3.1. договору продавець передає покупцеві в загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, газ ввезений на митну територію України Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відповідно до зовнішньоекономічних контрактів) у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України та інших країн або у пунктах приймання-передачі газу (пунктах виміру газу) на підземних сховищах газу (далі ПСГ) Покупця, або в ПСГ. Газ, що передається продавцем покупцю за договором, пройшов митний контроль і випущений у вільне використання на митній території України.

Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

30.05.2016 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та ПАТ "Укртрансгаз" (покупець) укладено договір про закупівлю природного газу №-ВТВ, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві в травні-грудні 2016 року природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Газ, що передається за договором, використовується покупцем виключно для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування (п. 1.2. договору).

Продавець передає покупцеві в травні-грудні 2016 року газ у загальному обсязі 1 800 000, 000 тис.куб.м. газу, в тому числі по місяцях та кварталах (тис.куб.м.): квітень 0, травень 170 000 червень 170 000, липень 170 000, серпень 190 000, вересень 220 000, жовтень 280 000, листопад 290 000, грудень 310 000 (п. 2.1. договору).

Згідно з п. 3.1 договору продавець передає покупцю у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, газ ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відповідно до зовнішньоекономічних контрактів) у віртуальній точці виходу, в якій відбувається передача природного газу або в ПСГ. Газ, що передається продавцем покупцю за договором, пройшов митний контроль і випущений у вільне використання на митній території України. Право власності на газ переходить від продавця до покупця у віртуальній точці виходу, в якій відбувається передача природного газу або в ПСГ, після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Відповідно до пунктів 3.3. вищевказаних договорів приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу.

На виконання умов договорів №-ВТВ від 27.04.2015, №-ВТВ від 30.05.2016 АТ "НАК "Нафтогаз України" передав у власність позивача природний газ у березні 2016 року в обсязі 173 525, 914 тис. куб.м. на загальну суму 1 302 485 510, 50 грн, у жовтні 2016 року в обсязі 331 321, 167 тис. куб.м. на загальну суму 2 352 115 228, 76 грн, у листопаді 2016 року 398 600, 253 тис. куб.м. на загальну суму 3 109 081 973, 40 грн, що підтверджується залученими до матеріалів справи актами приймання-передачі природного газу (т.1 а.с. 26-27, 33-36).

01.01.2016 між позивачем в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" (оператор) та ПАТ "Українська залізниця" (замовник) укладено договір №160200206 транспортування природнього газу, предметом якого (п.2.1.) є надання оператором замовнику послуг транспортування природнього газу на умовах визначених у договорі, а замовник сплачує оператору встановлено в договорі вартість таких послуг.

27.04.2016 між позивачем (газотранспортне підприємство) та ПАТ "Українська залізниця" (замовник) укладено договір № транспортування природнього газу магістральними трубопроводами, предметом якого (п.1.1.) є надання газотранспортним підприємством замовнику послуг транспортування магістральними трубопроводами природнього газу замовника від пунктів приймання-передачі газу магістральними трубопроводами до пунктів призначення - газорозподільних станцій (ГРС), а замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природнього газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строк та порядку, передбачені умовами договору.

На виконання умов договору №160200206 від 01.01.2016 сторонами було підписано акт №03-16- наданих послуг з транспортування природнього газу магістральними трубопроводами від 31.03.2016 у березні 2016 року в обсязі 588, 080 тис.куб.м. та договору № від 27.04.2016 акт №10-16- наданих послуг з транспортування природнього газу магістральними трубопроводами від 31.10.2016 у жовтні 2016 року в обсязі 8, 797 тис.куб.м. та акт №11-16- наданих послуг з транспортування природнього газу магістральними трубопроводами від 30.11.2016 у листопаді 2016 року в обсязі 19, 672 тис.куб.м. (т.1 а.с. 214, 216, 224).

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що відповідачем у березні, жовтні-листопаді 2016 року безпідставно набуто з газотранспортної системи 45, 904 тис.куб.м. природного газу, в березні - 17, 435 тис. куб.м., у жовтні - 8, 797 тис. куб.м., у листопаді - 19, 672 тис. куб. м, власником якого є позивач.

Так, для відбору відповідачем у березні, жовтні-листопаді 2016 року природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є позивач, через газорозподільну систему, оператором якої є ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", відповідач повинен був мати постачальника ввідних обсягів природного газу, а за його відсутності відповідач не мав підстав здійснювати відбір природного газу та повинен був самостійно припинити власне газоспоживання як це передбачено абз. 2 п.3 глави 5 розділу VI Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та послуг від 30.09.2015 № 2493, та п.10 розділу 2 Правил постачання природного газу,затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496.

Однак, відповідач, незважаючи на відсутність в нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з позивачем здійсни відбір 45, 904 тис.куб.м. природного газу, що підтверджується звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Донецькоблгаз" з ресурсу НАК "Нафтогаз Україна" за березень, жовтень-листопад 2016 року, в яких графі "Фактично обсяг за місяць" вказано фактично відібрані відповідачем з газотранспортної системи обсяги природного газу, зокрема, в березні - 17, 435 тис. куб.м., у жовтні - 8, 797 тис. куб.м., у листопаді - 19, 672 тис. куб. м.

З урахуванням наведеного, позивачем при зверненні з даним позовом до суду наголошено про те, що оскільки відповідачу в березні, жовтні-листопаді 2016 року не було подано до транспортної системи жодного обсягу природного газу жодним постачальником, то відбір 45, 904 тис. куб. м. природного газу відповідачем був здійснений з обсягів природного газу позивача, що були придбані останнім за результатами проведення публічних закупівель.

Законом України "Про ринок природного газу" визначено правові засади функціонування ринку природного газу України.

Відповідно до приписів абзацу 1 частини 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Згідно із ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі; у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно зі ст. 400 Цивільного кодексу України, недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі,яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону,або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку, заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено судом 12.10.2015 між ТОВ "Скела Терциум", як постачальником (третя особа -3) та відповідачем (споживач) укладено договір №ПР/БМЕС-15638/НЮ на постачання природного газу за нерегульованим тарифом, відповідно до якого, з урахуванням додаткових угод про внесення змін та доповнень до договору №3-16, постачальник зобов`язався передати у власність споживачу в 2015 та 2016 роках природній газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Відповідно до реєстру реалізації природного газу промисловим споживачам постачальником ТОВ "Скела Терциум" газовими мережами ПАТ "Донецьколгаз" за листопад 2016 року, Донбаським центром механізації колійних робіт було спожито 33, 947 тис. куб. м. природнього газу з ресурсів ТОВ "Скела Терциум" (т.2 а.с.208).

Отже відбір відповідачем природного газу в листопаді 2016 року відбувся на підставі договору №ПР/БМЕС-15638/НЮ на постачання природного газу за нерегульованим тарифом від 12.10.2015, тобто за наявності відповідної правової підстави, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині визнаються судом необґрунтованими.

Доказів правомірності підстав відбору природнього газу в березні та жовтні 2016 року (актів приймання-передачі природного газу за спірний період, заявок замовника послуг транспортування, наданих оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу) відповідачем суду не надано.

При цьому суд відхиляє заперечення відповідача, що в березні-жовтні 2016 року філія "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" АТ "Українська залізниця" здійснювала споживання газу на підставі договору постачання природного газу від 31.12.2015 №П/П-1548/НЮ, укладеного з ТОВ "Нафтогаз-Альянс" (третя особа - 4), оскільки відповідно до документів наданих третьою особою-4 взаємовідносини останнє має з іншими підприємствами відповідача, а саме: "Локомотивне депо Полтава" та "Полтавське будівельно-монтажне експлуатаційне управління" АТ "Українська залізниця".

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо неможливості надати документи на підвердження правомірності відібрання газу в березні та жовтні 2016 року в зв`язку з залиттям приміщення де вони зберігалися, оскільки останнім не надано жодного належного доказу затвердженого уповноваженими особами щодо фактичного переліку втрачених документів, а також вказане спростовується поясненнями третіх осіб 3 та 4.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем подано суду належні та переконливі докази на підтвердження позовних вимог, а відповідачем не надано біль вірогідних доказів, суд приходить до висновку про безпідставність споживання останнім природнього газу в березні 2016 року - 17, 435 тис. куб.м. та в жовтні 2016 року - 8, 797 тис. куб.м. поза межами договірних відносин.

Водночас, суд дійшов до висновку про відмову в частині позову щодо зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 26, 232 тис. куб. м. (17, 435 тис. куб.м. березень + 8, 797 тис. куб.м. жовтень), з огляду на таке.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

В той же час, природній газ є речовиною, яка споживається в момент її отримання, а тому не може бути повернута.

Згідно із ч. 2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Щодо визначення вартості поставленого природного газу, а саме ціни котра має враховуватися при визначені вартості всього поставленого газу суд бере до уваги наступне.

Як встановлено вище, споживання газу відбувалося в березні та жовтні 2016 року, разом з тим позивач звернувся до суду 16.09.2019, що підтверджується печаткою поштового відділення на конверті (т. 1, а. с.47).

Таким чином приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 1213 ЦК України щодо визначення вартості майна на момент розгляду справи судом, суд вважає за необхідне при розрахунку вартості поставленого природного газу виходити з ціни встановленої згідно прейскуранту цін АТ "НАК "Нафтогаз України" на момент звернення до суду з позовом, тобто в вересні 2019 року (6 244, 80), а не з ціни, котра була станом на липень 2019 року, як визначено позивачем.

Зазначена правова позиція щодо застосування у подібних правовідносинах прейскуранту цін НАК "Нафтогаз України" викладена в постанові Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №906/567/18.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення вартості безпідставно спожитого природного газу підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 163 813, 60 грн (6 244, 80 грн х 26, 232 тис. куб. м.).

Проте, вирішуючи питання про часткове задоволення заявлених АТ „Укртрансгаз" позовних вимог у названій частині, господарський суд вважає за необхідне надати правову оцінку поданій відповідачем заяві про застосування інституту позовної давності до заявлених АТ „Укртрансгаз" позовних вимог за березень 2016 року.

Приписами п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів від 29 травня 2013 року N 10 (з наступними змінами та доповненнями) зазначено наступне. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як зазначив Конституційний Суд України, строки звернення до суду як складова механізму реалізації права на судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників правовідносин (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012).

Виходячи з положень ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 260, 261 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Предметом даного спору є вимога АТ „Укртрансгаз", зокрема про стягнення вартості безпідставно набутого в березні 2016 року майна - природного газу в обсязі 17, 434 тис. куб. м., суд зазначає, що АТ „Укртрансгаз" в силу приписів Закону України „Про ринок природного газу є суб`єктом ринку природного газу, а саме Оператором газотранспортної системи, на якого покладено обов`язок здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.

Наведене дозволяє господарському суду дійти висновку, що позивач на підтвердження факту звернення до суду із даними позовними вимогами у межах трирічного строку позовної давності повинен надати такі докази, які підтверджують вжиття позивачем заходів з метою встановлення особи, якою безпідставно було відібрано природний газ із газотранспортної системи. Так, позивачем додано до позовної заяви звіти, складені ПАТ „Донецькоблгаз", проте, не зазначено чому вказані звіти не могли бути отримані позивачем на запит ще у квітні 2016 року. Наведене, дозволяє суду дійти висновку про наявність у АТ „Укртрансгаз можливості довідатись про порушення своїх прав, починаючи з квітня 2016 року, а, отже, з цього періоду і слід відраховувати трирічний строк позовної давності. Таким чином трирічний строк для звернення до суду сплинув у квітні 2019 року, натомість АТ "Укртрансгаз" було подано до суду даний позов у вересні 2019 року.

Суд відхиляє доводи позивача, яким було вказано, що про порушення своїх прав саме відповідачем позивач дізнався лише після формування в Україні в 2018-2019 роках незадовільної практики, оскільки наявність спору між позивачем та третіми особами або необґрунтованість позовних вимог до певного відповідача не впливає на обчислення та перебіг строку позовної давності.

Приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування інституту позовної давності до позовних вимог АТ „Укртрансгаз", а також враховуючи відсутність взагалі будь-яких належних обґрунтувань поважності пропуску позивачем відповідного строку, суд, керуючись ст. 267 ЦК України, доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог у вказаній частині з підстав пропуску строку позовної давності.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача 54 935, 56 грн, що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 8, 797 тисяч кубічних метрів у жовтні 2016 року.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог з підстав задоволення позову частково.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" АТ "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Качалова, будинок 7, ідентифікаційний код 40123454) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) 54 935 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн 51 коп., що є вартістю природного газу в обсязі 8, 797 тисяч кубічних метрів та 824 (вісімсот двадцять чотири) грн 03 коп. витрат по оплаті судового збору.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 29.07.2020.

Головуючий суддя Я.А. Карабань

Судді О.В. Нечай

О.Г. Удалова