УХВАЛА

22 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 911/1888/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Кондратова І.Д., Студенець В.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Ткаченка Б.О., Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М.

від 09.06.2020

за позовом 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства «Сад»

2. ОСОБА_1

3. Державного реєстратора Васильківської районної державної адміністрації Київської області Салати Сергія Івановича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_4

про визнання недійсним рішення загальних зборів; визнання недійсним статуту та скасування державної реєстрації змін до установчих документів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.06.2020 звернулась до Верховного Суду, через Північний апеляційний господарський суд, з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 (повний текст складено 17.06.2020) у справі № 911/1888/18.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2020 визначено склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Кондратова І.Д., Студенець В.І.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 року № 460-IX, який набрав чинності з 08.02.2020, внесено зміни до законодавчих актів України, у тому числі, у Господарському процесуальному кодексі України.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував положення статті 261 Цивільного кодексу України без урахування висновку щодо застосування таких норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.07.2018 у справі № 911/4006/16, також неправильно застосував положення статті 147 Цивільного кодексу України без урахування висновку щодо застосування таких норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 925/1165/14, від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15 та постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1807/17. Також скаржник зазначає про те, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята з неправильним застосуванням норми процесуального права, а саме частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у пунктах 81 та 82 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів встановила, що вона подана на підставі пункту 1 абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у порядку, передбаченому статтею 289 Господарського процесуального кодексу України, та відповідає вимогам статті 290 цього Кодексу.

Наявність підстав для застосування статей 292 та 293 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги колегією суддів не встановлено.

Заперечень проти відкриття касаційного провадження в порядку статті 294 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Оскільки підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження немає, суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження у справі № 911/1888/18.

ОСОБА_1 також звернулася до суду із клопотанням про зупинення дії постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 у справі № 911/1888/18 та її виконання.

Частиною першою статті 332 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017), визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Клопотання ОСОБА_1 не обґрунтовано та не доведено, яким чином захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Суд констатує, що у разі зміни або скасування рішення суду апеляційної інстанції та у разі його виконання до закінчення касаційного перегляду, Господарським процесуальним кодексом України передбачено механізм повороту виконання рішення згідно із статтею 333 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, зупинення дії судового рішення в силу статті 332 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком суду та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваного рішення, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 у справі № 911/1888/18 та його виконання до закінчення її перегляду в касаційному порядку слід відмовити.

При цьому, суд звертає увагу на те, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 відсутня в матеріалах справи № 911/1888/18, а також відсутність зазначеного судового рішення у цій справі підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Отже, суд констатує той факт, що заявником зазначено дату « 09.04.2020» ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 у справі № 911/1888/18 помилково.

Частиною третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

17.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-IX, частиною 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено наступне:

«Процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.»

Відтак, Верховний Суд встановлює учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу - до 12.08.2020.

Керуючись статтями 234, 235, 294, 295, частиною третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 у справі № 911/1888/18.

2. Призначити розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на 03 вересня 2020 року о 10:30 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 328.

3. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 у справі № 911/1888/18 - відмовити.

4. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 12.08.2020.

5. Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий О. Баранець

Судді І. Кондратова

В. Студенець