ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2020 р. Справа № 910/962/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Калатай Н.Ф.

представники сторін не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВЕР ТІМ"

на рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2020 р. (повний текст складено 27.04.2020 р.)

у справі № 910/962/20 (суддя - Лиськов М.О.)

за позовом фізичної особи-підприємця Полтавського Олександра Михайловича

до товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВЕР ТІМ"

про стягнення 96 452,26 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Полтавський Олександр Михайлович звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВЕР ТІМ" про стягнення 96 452,26 грн., з яких: 52 840,04 грн. боргу, 4 855,99 грн. пені, 3 698,80 грн. штрафу, 1 585,20 грн. 3 % річних, 8 472,23 грн. сплати відсотків банку, 25 000,00 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати отриманого за договором поставки № 110/19 від 01.10.2019 р. товару.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.04.2020 р. у справі № 910/962/20 позов задоволено частково: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВЕР ТІМ" на користь фізичної особи-підприємця Полтавського Олександра Михайловича 52 840,04 грн. боргу, 4 207,05 грн. пені, 421,72 грн. 3 % річних та 1 212,78 грн. судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції встановив, що відповідачем порушено умови договору поставки № 110/19 від 01.10.2019 р. щодо здійснення повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар. Перевіривши правильність здійсненого розрахунку пені та 3 % річних судом заявлені позивачем вимоги задоволені частково. В частині стягнення 3 698,80 грн. штрафу, 8 472,23 грн. сплати відсотків банку, 25 000,00 грн. моральної шкоди та 10 000,00 грн. понесених позивачем витрат на правничу допомогу відмовлено за недоведеністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВЕР ТІМ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Наводячи підстави, з яких ним порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права, при неправильному встановленні судом обставин справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Калатай Н.Ф., Поляк О.І., відрито апеляційне провадження.

22.07.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення, у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, в яких позивач просив змінити рішення суду першої інстанції та стягнути додатково з відповідача 3 397,70 грн. за користування коштами.

Вказана заява не підлягає розгляду, оскільки у відповідності до ч. 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Калатай Н.Ф.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 01.10.2019 р. між фізичною особою-підприємцем Полтавським Олександром Михайловичем (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВЕР ТІМ" (покупець) укладено договір поставки № 110/19 сільськогосподарської продукції (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити соняшник (далі - товар).

Згідно із пунктом 2.1 договору кількість та якість кожної партії товару визначається в специфікаціях до даного договору, що є невід`ємними його частинами.

Поставка товару здійснюється на умовах визначених у специфікаціях до договору на кожну партію товару та згідно правил "Інкотермс" (в редакції 2010), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером даного договору, а також тих особливостей, які випливають з умов договору (п. 3.1 договору).

За умовами пунктів 4.1, 5.1, 5.2 договору ціна за одиницю товару вказується в специфікації, а оплата товару проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника згідно умов специфікації.

Відповідно пункту 10.3 договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2018 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Сторонами погоджено специфікацію № 1 від 01.10.2019 р. до договору, згідно з якою постачальник постачає покупцю товар на загальну суму 72 036,00 грн., за який оплата здійснюється в наступному порядку: 80 % оплати за фактом поставки; 20 % після реєстрації постачальником податкових накладних.

На виконання умов договору постачальником поставлено покупцю товар і ним прийнято на загальну суму 73 840,04 грн. відповідно до видаткових накладних № По-0000016 від 16.10.2019 р., № По-0000017 від 16.10.2019 р.

21.10.2019 р. постачальником складено квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

31.10.2019 р. постачальник звернувся до покупця з претензією № 1 щодо оплати отриманого товару на суму 73 840,04 грн.

Із відзиву на позовну заяву вбачається, що покупцем частково оплачено отриманий товар на суму 21 000,00 грн. і ця обставина підтверджується платіжними дорученнями № 137 від 07.11.2019 р. на суму 20 000,00 грн.; № 217 від 03.12.2019 р. на суму 1 000,00 грн.

Враховуючи наведене, позивач стверджував, що заборгованість своєчасно та в повному обсязі відповідачем не була оплачена, у зв`язку з чим подано даний позов.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а тому обов`язок покупця сплатити продавцеві повну ціну переданого товару складає зміст основних його зобов`язань відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України.

За умовами ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, постачальником виконано обов`язок з поставки товару покупцю на загальну суму 73 840,04 грн. за договором поставки № 110/19 від 01.10.2019 р. відповідно до видаткових накладних. Водночас, за отриманий товар покупець розрахувався частково, доказів погашення заборгованості на суму 52 840,04 грн. ним не надано.

Враховуючи умови договору (специфікації), відповідач зобов`язаний був здійснити 100 % розрахунок за отриманий товар 21.10.2019 р. (день реєстрації податкових накладних), проте оплату відповідачем здійснено не в повному обсязі та з порушенням встановленого терміну.

Пунктом 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами пункту 7.4 договору в разі, якщо оплата товару була здійснена пізніше строків, вказаних в пункті 5.2 договору, то покупець сплачує постачальнику неустойку у формі пені у розмірі подвійної залікової ставки НБУ від вартості товару за кожен день прострочення.

Нормами статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені розрахунки, апеляційний господарський суд встановив, що нараховані позивачем 4 207,05 грн. пені, 412,72 грн. 3 % річних за загальний період прострочення з 22.10.2019 р. по 18.01.2020 р., є такими, що ґрунтуються на умовах договору та нормах законодавства України.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін. В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2020 р. у справі № 910/962/20 апелянтом не оскаржується.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВЕР ТІМ" на рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2020 р. у справі № 910/962/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2020 р. у справі № 910/962/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/962/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.08.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Н.Ф. Калатай