ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" липня 2020 р. Справа №924/869/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., розглянувши заяву Агрофірми "Проскурів" про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

22.07.2020р. до господарського суду Хмельницької області із заявою про забезпечення позову звернулася Агрофірма "Проскурів", у якій просить суд:

- постановити ухвалу протягом двох днів з або без виклику заявника чи його представника на підставі п.1 ч.1 ст. 137, ч.ч. 1, 3 ст. 140 ГПК України, якою вжити заходи забезпечення до подання позову;

- накласти арешт не земельні ділянки за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва:

1) площею 1,1623 га кадастровий №:28:002:0074;

2) площею 15,4769 га кадастровий №:06:012:0721;

3) площею 0,8284 га кадастровий №:28:001:0792.

- зазначити в ухвалі як виконавчому документі відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" стягувача: Агрофірма "Проскурів", м. Хмельницький, вул. Кам`янецька 257, 29021; та боржника: Товариство з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів" 29000, М.Хмельницький вул. Володимира Глушенкова, 11, .

23.07.2020р. до канцелярії суду Агрофірмою "Проскурів" подано заяву про виправлення описки, у якій зазначається, що позивачем після подачі позову було виявлено, що в прохальній частині відповідної заяви допущено описку в кадастровому номері однієї із земельних ділянок, а саме замість зазначеної земельної ділянки із кадастровим "№:28:002:0074" вірним є кадастровий номер ":28:002:0774". Таким чином, просить суд п. 2 прохальної частини заяви про вжиття заходів забезпечення позову вважати в наступній редакції: "2. Накласти арешт не земельні ділянки за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: 1) площею 1,1623 га кадастровий №:28:002:0774; 2) площею 15,4769 га кадастровий №:06:012:0721; 3) площею 0,8284 га кадастровий №:28:001:0792.".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що вказані земельні ділянки 22.04.2016р. були зареєстровані на праві власності за Публічним акціонерним товариством "Проскурів" (), а підставами для державної реєстрації стали: протокол засідання правління Агрофірми "Проскурів" б/н від 20.01.2016р. та акт приймання-передачі б/н від 20.01.2016р. Наступними трьома реєстраційними діями від 16.06.2020р. вказані земельні ділянки за тими ж кадастровими номерами були зареєстровані на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів" (), а підставами для державної реєстрації стали: акти приймання-передачі нерухомого майна, №№24, 25, 26 від 12.06.2020р. та протокол засідання наглядової ради ПАТ "Проскурів" №17 від 12.06.2020р.

Заявник зауважив, що вказані вище первинні реєстраційні дії переходу права власності від Агрофірми "Проскурів" до ПАТ "Проскурів", що були здійснені 22.04.2016р. вчинені на підставі або не існуючих документів, зокрема: протоколу засідання правління Агрофірми "Проскурів" б/н від 20.01.2016р. та акту приймання-передачі б/н від 20.01.2016р., оскільки таке рішення правління та акт приймання-передачі не приймалося і не складався, або проведені на підставі підроблених сфабрикованих документів тодішнім генеральним директором ПАТ "Проскурів" ОСОБА_1 , з чого і почалися усі неправомірні подальші дії, які створили негативні наслідки. Окрім цього, другою суттєвою обставиною порушення вимог чинного законодавства під час вчинення таких реєстраційних дій 22.04.2016р. є те, що були здійсненні під час дії мораторію щодо відчуження у будь-який цивільно-правовий або інший спосіб земель сільськогосподарського призначення.

Заявник зазначив, що у разі задоволення судом цієї заяви про вжиття забезпечувальних заходів до подання позову, заявником - Агрофірмою буде подано позов до зазначених вище відповідачів про визнання недійсними усіх документів Агрофірми (якщо такі сторонами будуть подані під час підготовчого провадження) та документів ПАТ "Проскурів" та ТОВ "Технопарк Проскурів", що стали підставою для вчинення реєстраційних дій щодо переходу права власності на зазначені вище три земельні ділянки із похідними позовними вимогами про скасуванням усіх реєстраційних дій та записів.

Заявник наголошує, що накладення судом арешту на три спірні земельні ділянки є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який у будь-який спосіб і за будь-яких умов і обставин до вирішення спору по суті не перешкоджатиме здійснювати господарську діяльність ТОВ "Технопарк Проскурів" щодо цільового використання таких об`єктів нерухомого майна, і лише унеможливить подальше відчуження таких іншим особам, і такий запобіжний захід не є тотожним майбутнім позовним вимогам та не порушує і не порушить права та охоронювані інтереси інших осіб.

Заявник звертає увагу суду на ту обставину, що невжиття саме таких засобів забезпечення позову унеможливить ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду оскільки у випадку задоволення позовних вимог уже після чергової передачі спірних земельних ділянок у власність іншим особам, право колективної власності позивача, на захист та відновлення якого позивач має звернутися до суду уже буде у третє порушено і відновлено зможе бути лише після чергового подання нового позову до суду, і так тривати може до безкінечності.

Заявник вважає, що відсутні підстави та обставини застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки обраний спосіб забезпечення позовних вимог не призведе до застосування можливих збитків Товариства, які можуть бути спричинені забезпеченням, оскільки не впливає на його господарську діяльність.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, судом приймається до уваги, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 22.01.2020р. по справі №923/826/19.

Оскільки у даному випадку позивач має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018р. по справі №910/1040/18.

В обґрунтування заяви Агрофірма "Проскурів" зазначає, що земельні ділянки, на які просить суд накласти арешт, 22.04.2016р. були зареєстровані на праві власності за ПАТ "Проскурів", підставами для державної реєстрації стали: протокол засідання правління Агрофірми "Проскурів" б/н від 20.01.2016р. та акт приймання-передачі б/н від 20.01.2016р. Наступними трьома реєстраційними діями від 16.06.2020р. вказані земельні ділянки були зареєстровані на праві власності за ТОВ "Технопарк Проскурів".

Як зазначає заявник, предметом позову в забезпечення якого заявник звернувся до суду із даною заявою, буде визнання недійсними усіх документів Агрофірми (якщо такі сторонами будуть подані під час підготовчого провадження) та документів ПАТ "Проскурів" та ТОВ "Технопарк Проскурів", що стали підставою для вчинення реєстраційних дій щодо переходу права власності на зазначені вище три земельні ділянки із похідними позовними вимогами про скасуванням усіх реєстраційних дій та записів.

Заявник у заяві наголошував на тому, що невжиття саме таких засобів забезпечення позову унеможливить ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду, оскільки у випадку задоволення позовних вимог уже після чергової передачі спірних земельних ділянок у власність іншим особам, право колективної власності позивача, на захист та відновлення якого позивач має звернутися до суду, уже буде у третє порушено і відновлено зможе бути лише після чергового подання нового позову до суду.

Як вказано вище, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Водночас, додані до заяви про забезпечення позову документи не містять доказів, які б свідчили про намір ТОВ "Технопарк Проскурів" відчужити спірну земельні ділянки третім особам, зокрема (вчинення підготовчих дій до реалізації земельної ділянки шляхом розміщення оголошень, укладання попередніх договорів тощо).

Відсутні і будь-які докази того, що вказана земельна ділянка підлягала чи підлягатиме поділу чи об`єднанню з іншими земельними ділянками, чи зміні цільового призначення, що потребуватиме відповідної реєстрації. Потенційна можливість вчинення відповідачем певних дій, без надання відповідних доказів не може свідчити про наявність обставин, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав та інтересів позивача.

При цьому, обставини передачі вказаних у заяві земельних ділянок у 2016 році, а також у 2020 році, не можуть бути належним та допустимим доказом вчинення відповідачем в майбутньому будь-яких дій спрямованих на відчуження, зміну цільового призначення, перетворення, поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Заява Агрофірми "Проскурів" не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а матеріали справи не містять доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, у заяві про забезпечення позову містяться лише загальні міркування та припущення заявника стосовно ймовірності дій щодо подальшого відчуження або вчинення інших навмисних дій з метою ускладнення виконання рішення по цій справі у разі задоволення позову.

Відчуження земельних ділянок ПАТ "Проскурів" на користь ТОВ "Технопарк Проскурів" через чотири роки після отримання таких земельних ділянок від заявника за документами, які заявник має намір оспорити, не свідчить про намір вказаних осіб ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника.

Також, питання правомірності або неправомірності відчуження земельних ділянок під час дії мораторію на відчуження земель сільськогосподарського призначення може бути предметом дослідження майбутнього позову заявника, однак, не може бути самостійною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Самі лише припущення заявника стосовно того, що подальші можливі дії відповідачів будуть спрямовані на подальше відчуження земельних ділянок не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати та довести необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

При цьому, як вже зазначалось, заявник має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, а достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення є умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 14.06.2018р. по справі №916/10/18.

Беручи до уваги вищенаведені обставини та відсутність доказів на підтвердження припущень заявника, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову можливе порушення або безпідставне обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів ПАТ "Проскурів" та ТОВ "Технопарк Проскурів".

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Агрофірми "Проскурів" про забезпечення позову до подання позовної заяви не містить обґрунтованих мотивів і посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності вжиття таких заходів, у зв`язку із чим заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Агрофірми "Проскурів" про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом: накладення арешту на земельні ділянки за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,1623 га кадастровий №:28:002:0774, площею 15,4769 га кадастровий №:06:012:0721, площею 0,8284 га кадастровий №:28:001:0792, відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили 23.07.2020р. та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали господарського суду Хмельницької області.

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи;

2 - позивачу (заявнику) Агрофірма "Проскурів" (29021, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, б. 257);

3 - відповідачу - Публічному акціонерному товариству "Проскурів" (29000, м. Хмельницький, вул. В. Глушенкова, б. 11);

4 - відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів" (29000, м. Хмельницький, вул. В. Глушенкова, б. 11).

Всім рекомендованим з повідомленням.