УХВАЛА

м. Київ

03.08.2020Справа № 910/8937/20

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Селянського (Фермерського) господарства "КОЗАЧЕ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон"

про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна,

УСТАНОВИВ:

Селянське (Фермерське) господарство "КОЗАЧЕ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою від 17.06.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" (відповідач) з вимогами:

- визнати за Фермерським господарством Селянське (Фермерське) господарства "КОЗАЧЕ" право власності на трактор Беларус-892, 2013 року випуску, номер кузова: НОМЕР_4, номер двигуна: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію машини: серія НОМЕР_3 від 06.02.2014 року;

- зняти арешт з майна, а саме: трактор Беларус-892, 2013 року випуску, номер кузова: НОМЕР_4 , номер двигуна: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 від 06.02.2014 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 19 листопада 2018 року позивачем набуто право власності на трактор Беларус-892, 2013 року випуску, номер кузову: НОМЕР_4, номер двигуна: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , на підставах, що передбачені законом, втім, через існуючу заборону відчуження (арешт) та нездійснення відповідачем дій, визначених Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів, автобусів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 (далі - Порядок), відсутності письмової згоди обтяжувача та акта приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з Додатком №2 до Порядку, право власності позивача не зареєстровано та потребує захисту шляхом визнання права власності та зняття арешту з майна.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 позовну заяву Селянського (Фермерського) господарства "КОЗАЧЕ" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- викласти зміст позовних вимог стосовно позивача;

- навести обгрунтування щодо обраного позивачем способу захисту (зняття арешту з майна), який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів;

- надати нормативно-правове обгрунтування вимоги позивача про зняття арешту з майна;

- надати докази на підтвердження чинності накладення арешту на спірне майно станом на час звернення з даним позовом до суду;

- надати належні докази направлення відповідачу копії позовної заяви № б/н від 17.06.2020;

- надати належні докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Наведеною ухвалою суду встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

Таким чином, залишаючи позовну заяву без руху ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020, судом встановлено спосіб усунення виявлених недоліків поданого позову, за умови усунення яких, саме у спосіб, встановлений судом, позовна заява підлягає прийняттю до розгляду, а провадження у справі за таким позовом - відкриттю в силу приписів ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

20.07.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду № 910/8937/20 (далі - заява про усунення недоліків). В якості додатку до заяви про усунення недоліків позивачем додано позовну заяву № б/н від 10.07.2020, докази направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів з описом вкладення та докази сплати судового збору.

З 20.07.2020 по 02.08.2020 суддя Гумега О.В. перебувала у відпустці.

Судом встановлено, що заяву про усунення недоліків подано позивачем у строк, встановлений судом.

Однак, проаналізувавши зміст заяви позивача про усунення недоліків і доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що визначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 недоліки позовної заяви позивачем усунуто не в повному обсязі, з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 позивачу встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом, зокрема, наведення обгрунтування щодо обраного позивачем способу захисту (зняття арешту з майна), який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів.

Проте, у визначений судом спосіб позивачем не усунуто відповідний недолік позовної заяви, оскільки додана до заяви про усунення недоліків позовна заява № б/н від 10.07.2020 фактично не містить обгрунтувань щодо обраного позивачем способу захисту - зняття арешту з майна, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів. Так, позивач у позовній заяві № б/н від 10.07.2020 лише посилається на приписи ч. 1 ст. 59 закону України "Про виконавче провадження", згідно яких особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Разом з цим, позивач не наводить жодних обгрунтувань щодо ефетивності обраного ним способу захисту (зняття арешту з майна) при зверненні з даним позовом саме до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон", зважаючи при цьому на те, що обтяжувачем спірного майна є Головне управління ДФС у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 позивачу встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом, зокрема, надання належних доказів на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви № б/н від 17.06.2020 та доданих до неї документів.

Судом встановлено, що до заяви про усунення недоліків позовної заяви позивачем додано позовну заяву № б/н від 10.07.2020, тоді як первісно до суду було подано позовну заяву № б/н від 17.06.2020 та саме належні докази направлення копії цієї позовної заяви № б/н від 17.06.2020 та доданих до неї відповідачу позивач мав надати суду на усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою суду від 30.06.2020.

Проте, у визначений судом спосіб позивачем не усунуто відповідний недолік позовної заяви, оскільки до заяви про усунення недоліків позовної заяви позивач додав опис вкладення у цінний лист від 13.07.2020, зі змісту якого вбачається, що відповідачу направлено: "1. Копію позовної заяви з додатками. 2. Додатки + 3. 2. Заяву", а отже, з наведеного опису вкладення у цінний лист жодним чином не вбачається, що відповідачу було направлено саме копії позовної заяви № б/н від 17.06.2020 та доданих до неї документів, тобто тієї позовної заяви, яка була первісно подана позивачем до суду.

Крім того, суд звертає увагу, що в наведеному описі вкладення у цінний лист не вказано перелік додатків до "позовної заяви", у зв`язку з чим у суду також відсутня можливість встановити, які саме та чи всі додатки до відповідної позовної заяви було направлено позивачем, адже останній зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати відповідачу копії позовної заяви і всіх доданих до неї документів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Отже, належні докази на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви № б/н від 17.06.2020 та доданих до неї документів не додані позивачем ні до позовної заяви № б/н від 17.06.2020, ні до заяви про усунення недоліків.

З огляду на наведене, позовну заяву подано без додержання вимог п. 4 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, враховуючи зміст поданої позивачем заяви про усунення недоліків та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про те, що позивачем усунуто не всі недоліки позовної заяви у спосіб, встановлений судом.

Натомість, часткове усунення недоліків, не може вважатись усуненням недоліків позовної заяви у розумінні ст. 174, 176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі недоліки повинні бути усунуті в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі наведених приписів процесуального законодавства, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду від 30.06.2020 щодо усунення недоліків позовної заяви у спосіб, встановлений судом, відповідна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Селянського (Фермерського) господарства "КОЗАЧЕ" вважати неподаною та повернути заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 03.08.2020 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 254 - 257, з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення", підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Гумега