ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" липня 2020 р. м. Вінниця Cправа № 902/798/14 (902/217/20)

Господарський суд Вінницької області у складі

головуючого судді Лабунської Т.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Матущак О.В.,

за відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

до: Асоціації "Укрводка" (вул. Інститутська, буд. 22/7, офіс 41, м. Київ, 01021)

про стягнення 53 746,60 грн

в межах справи № 902/798/14

за заявою: Компанії "Nemiroff Holding Limited" (01050, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13-А)

до: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

03.03.2020 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 01-34/70-02 від 27.02.2020 року ДП "УГК "Nemiroff" до Асоціації "Укрводка" про стягнення 53 746,60 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач всупереч умовам Ліцензійного договору на знак для товарів і послуг від 01.04.2014 року не виконав договірних зобов"язань щодо внесення оплати за використання Знаку, що належить позивачу.

Внаслідок чого за твердженням ліквідатора позивача у відповідача перед ДП "УГК "Nemiroff" виникла заборгованість у розмірі 53 746,60 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем 12.01.2018 року було направлено відповідачу претензію № 57-1101/18 з вимогою сплатити ДП "УГК "Nemiroff" заборгованість у розмірі 53 746,60 грн.

Проте, як вказує ліквідатор у позовній заяві, зазначена претензія була відповідачем проігнорована, заборгованість залишилась непогашеною.

Враховуючи те, що Асоціація "Укрводка" в добровільному порядку не розрахувалася з ДП "УГК "Nemiroff", арбітражний керуючий (ліквідатор) Гладій О.В. з метою захисту порушених прав позивача звернувся з вказаним позовом до суду для стягнення боргу в судовому порядку.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року за вказаним позовом відкрито провадження в межах справи № 902/798/14, визначено, що розгляд справи підлягає здійсненню за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.04.2020 року.

Разом з тим, даною ухвалою суду задоволено клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В. № 01-34/70-02 від 27.02.2020 року та витребувано у Асоціації "Укрводка" документи, які підтверджують або спростовують право вимоги ДП "УГК "Nemiroff" щодо стягнення збитків у розмірі 53 746,60 грн, а саме: всі договори та документи, які стосуються правовідносин, які виникли між ДП "УГК "Nemiroff" до Асоціації "Укрводка" на підставі Ліцензійного договору на знак для товарів і послуг від 01.04.2014 року, зокрема, але не виключно додаткові угоди до договору; акти приймання-передачі послуг; платіжні документи; претензії ДП "УГК "Nemiroff" до Асоціації "Укрводка"; претензії Асоціації "Укрводка" до ДП "УГК "Nemiroff"; інші документи, які підтверджують або спростовують заборгованість Асоціації "Укрводка" перед ДП "УГК "Nemiroff".

07.04.2020 року та 07.05.2020 року підготовче засідання у справі не відбулося, у зв"язку з неявкою представників сторін та введенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року карантину на території України з метою запобігання поширенню на території держави коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За таких обставин, суд ухвалою від 07.05.2020 року призначив підготовче засідання у справі на 09.06.2020 року.

Ухвалою суду від 09.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 03.07.2020 року.

26.06.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив № 523 від 24.06.2020 року на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог, зазначивши про їх безпідставність та не обгрунтованість з огляду на те, що будь- які грошові зобов"язання у Асоціації "Укрводка" перед ДП "УГК "Nemiroff" за Ліцензійним договором на знак для товарів і послуг від 01.04.2014 року відсутні. Зокрема, як зазначено у відзиві відповідачем на підставі даного договору Асоціація "Укрводка" є Ліцензіаром, який надав позивачу - Ліцензіату право на використання знаку для товарів і послуг та, відповідно до п.3.1. договору саме позивач зобов"язаний був здійснити щомісячну оплату (роялті) за його користування у розмірі 53 746,60 грн.

Ухвалою суду від 06.07.2020 року продовжено процесуальний строк для подачі до суду Асоціацією "Укрводка" відзиву на позовну заяву.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 02.07.2020 року арбітражний керуючий (ліквідатор) Гладій О.В. зазначив про те, що надані відповідачем докази не спростовують заявлених позовних вимог, а тому просить суд здійснити захист порушених прав позивача.

03.07.2020 року судове засідання у справі не відбулося, у зв"язку з перебуванням судді Лабунської Т.І. на лікарняному у період з 02.07.2020 року по 03.07.2020 року.

За таких обставин, суд ухвалою від 03.07.2020 року призначив судове засідання у справі на 22.07.2020 року.

22.07.2020 року в підготовче засідання з учасників справи ніхто не з"явився, письмових пояснень щодо причин своєї неявки останніми не надано. З матеріалів справи вбачається, що останні про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином ухвалою суду, яка направлялася рекомендованою поштовою кореспонденцією. Зокрема, факт належного повідомлення позивача, відповідача та арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В. стверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення ухвали суду від 06.07.2020 року, які наявні у матеріалах справи.

Відтак, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

У зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, а також їх повторну неявку в судове засідання, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності останніх та за наявними у справі письмовими доказами.

При цьому, суд вважає, що неявка представників сторін не є перешкодою для розгляду справи.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази надані сторонами встановив наступні обставини.

Як вбачається із змісту позовної заяви між ДП "УГК "Nemiroff" та Асоціацією "Укрводка" виникли господарські зобов"язання на підставі Ліцензійного договору на знак для товарів і послуг від 01.04.2014 року.

Згідно п. 2.1. Ліцензійного договору, Ліцензіар (відповідач) надає Ліцензіату (позивачу) невиключну ліцензію на використання Знаку на Ліцензійній території протягом встановленого цим Договором строку.

Статтею 1 Ліцензійного договору передбачено, що Знаком є знак за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №109683 від 10 липня 2009 року, бібліографічні дані про який зазначено у Додатку №1 до цього Договору, зареєстрований на території України на ім`я Ліцензіара для торів і послуг 33, 35 і 41 МКТП.

Ліцензіар, згідно п. 2.2. Ліцензійного договору, надає Ліцензіату невиключну ліцензію на використання знаку щодо всіх товарів і послуг 33, 35 і 41 МКТП, які вказані у відповідному Свідоцтві, біографічні дані про який зазначено у додатку №1 до Договору, що складає його невід`ємну частину. Строк на який надаються права за невиключною ліцензією за цим Договором становить - з 01.04.2014 року по 31.12.2015 року.

За статтею 1 Ліцензійного договору, невиключна ліцензія визнається такою, яка передбачає, що Ліцензіар, надаючи право на використання знаку для товарів і послуг Ліцензіату, не втрачає право надавати дозволи (ліцензії) на використання знаку третім особам, а також самостійно використовувати цей знак.

Невиключна ліцензія на використання Знака за даним Договором надається Ліцензіату з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін цього Договору та Акту приймання - передачі невиключної ліцензії. Акт прийому - передачі невиключної ліцензії оформлюється Ліцензіаром у двох екземплярах і надається підписаним з боку Ліцензіара Ліцензіату в день підписання цього Договору (п. 2.4. Ліцензійного договору).

Так, у відповідності до ст. 2 Ліцензійного договору, 01.04.2014 року між Сторонами було укладено Акт приймання-передачі невиключної ліцензії.

Пунктом 2 Акту передбачено, що Ліцензіат сплачує на користь Ліцензіара ліцензійні платежі на використання знаку у відповідності до умов статті 3 Ліцензійного договору.

У відповідності до п. 3.1. Ліцензійного договору, Ліцензіат на надану цим договором невиключну ліцензію на використання знаку здійснює на користь Ліцензіара сплату роялті у розмірі 53 746,60 грн за користування протягом одного звітного періоду правами, наданими за невиключною ліцензією.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що на підставі Ліцензійного договору на знак для товарів і послуг від 01.04.2014 року відповідач є Ліцензіаром, який надав позивачу - Ліцензіату право на використання знаку для товарів і послуг та у відповідності до п. 3.1. договору саме позивач був зобов"язаний здійснювати щомісячну оплату (роялті) за його користування у розмірі 53 746,60 грн на розрахунковий рахунок відповідача.

Як з"ясовано судом та підтверджується матеріалами справи, а саме Актом № 02/14 від 21.07.2014 року, Актом № 01/14 від 27.06.2014 року, випискою з рахунку Асоціацією "Укрводка" за період з 27.06.2014 року по 21.07.2014 року на розрахунковий рахунок відповідача від позивача надійшли 27.06.2014 року роялті за квітень 2014 року у розмірі 53 746,60 грн, 27.06.2014 року роялті за травень 2014 року у розмірі 53 746,60 грн, 21.07.2014 року роялті за червень 2014 року у розмірі 53 746,60 грн.

Таким чином, з наведеного слідує, що позивач взяв у використання товарний Знак, що належить відповідачу та зобов"язався вносити за це оплату. Тобто, обов"язок здійснювати щомісячну оплату (роялті) за використання Знаку згідно Ліцензійного договору на знак для товарів і послуг від 01.04.2014 року покладається, зокрема на позивача.

Відтак, з"ясувавши вищевикладені обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов наступних правових висновків.

За своєю правовою природою спір, який виник між сторонами випливає із Ліцензійного договору.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Згідно положень ч.ч. 1, 3, 4 ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності (ч. 1 ст. 1110 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності з п.п.1, 2 ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Цивільним кодексом України, іншими законами або договором.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 ГПК України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, достатніми, допустимими та достовірними.

Необхідно зауважити, що одним із важливих принципів господарського процесу є принцип змагальності, який вказує на те, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи із змісту даного принципу господарського судочинства головним обов"язком позивача є доведення факту порушення відповідачем його прав і законних інтересів у договірних відносинах та існування заборгованості.

Як з"ясовано судом із умов Ліцензійного договору на знак для товарів і послуг від 01.04.2014 року відповідач, як Ліцензіар не сплачує на користь позивача, як Ліцензіата роялті у розмірі 53 746,60 грн, оскільки обов"язок по оплаті за надану невиключну ліцензію на використання Знаку безпосередньо покладається на Ліцензіата. В свою чергу, Ліцензіар є власником Знаку, який має виключне майнове право інтелектуальної власності на використання Знаку, а також виключне право дозволяти використання Знаку.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми боргу у розмірі 53 746,60 грн.

Щодо твердження позивача про відсутність доказів, які б підтверджували виконання відповідачем зобов"язань щодо надання невиключної ліцензії на використання Знаку для товарів і послуг на ліцензійній території протягом звітного періоду, за який позивачем була внесена оплата суд вважає за необхідне зазначити про те, що доведення факту неналежного виконання договірних зобов"язань з боку Асоціації "Укрводка" покладається саме на позивача. Враховуючи те, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами не виконання відповідачем договірних зобов"язань правові підстави для визнання заявлених позовних вимог обгрунтованими відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність, не доведеність та не обгрунтованість.

Разом з тим, у позовній заяві ліквідатор позивача зазначає про те, що на момент звернення до суду із вказаною позовною заявою позивач очікує понести додаткові витрати на правову допомогу, у зв"язку із розглядом справи у розмірі 60000,00 грн.

Тому, просить суд стягнути відповідну суму витрат з відповідача.

Суд, дійшов висновку про відмову в стягнення з відповідача 60000,00 грн витрат, пов"язаних з професійною правничою допомогою з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

За таких обставин, беручи до уваги, що у задоволенні позову відмовлено, слід відмовити й у стягненні з відповідача 60000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та покласти відповідні судові витрати на позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Частинами 1, 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства; ст.ст. 2, 3, 11, 12, 13, 18, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 202, 210, 232, 236, 238, 240, 241, 242, 256, 326, 327 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позову Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31) до Асоціації "Укрводка" (вул. Інститутська, буд. 22/7, офіс 41, м. Київ, 01021) про стягнення 53 746,60 грн відмовити.

2. У стягненні з Асоціації "Укрводка" 60000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31, ) в доход Державного бюджету України 2 102,00 грн - судового збору.

4. Видати наказ.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Копію рішення суду надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 24 липня 2020 р.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук.прим.:

1 - до справи;

2 - Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31);

3 - Асоціація "Укрводка" (вул. Інститутська, буд. 22/7, офіс 41, м. Київ, 01021);

4 - арбітражний керуючий (ліквідатор) Гладій О.В. (м. Дніпро, а/с 189, 49000).