ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2020м. ДніпроСправа № 904/2913/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами в сумі 266 831,76 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" і просить суд стягнути плату за користування вагонами в сумі 266 831,76 грн. та судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

25.06.2020р. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить суд поновити строк для надання відзиву та прийняти відзив до справи, посилаючись на приписи Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 від 30.03.2020 №540-IX.

Відповідач проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що документи згідно яких була нарахована плата за користування вагонами за наказами, не відповідають дійсним обставинам справи, тому не мають доказової та юридичної сили.

Позивач не зазначив належних фактів, які б підтверджували в повному обсязі вину Відповідача, тому відсутні підстави для нарахування плати за користування вагонами.

Розглянувши клопотання Відповідача про поновлення строку на подання відзив на позов та проаналізувавши норми Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на те, що пунктом 4 Розділу X "Прикінцевих положень" Господарського процесуального кодексу України вже врегульовано питання стосовно меж та строків надання відзиву на позов.

28.07.2020р. Позивач подав відповідь на відзив, в якій просить суд продовжити строк для надання відповіді на відзив та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач зазначає, що доводи Відповідача про те, що залізницею не приймалися вагони з під`їзної колії начебто через зайнятість колії станції Терни є необґрунтованими. А посилання Відповідача на акти загальної форми, які жодним чином не стосуються обставин даної справи, є такими, що не мають обґрунтування.

Наведене Відповідачем у відомостях ф. ГУ-46 заперечення не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених ст.121 Статуту залізниць України та п.16 Правил користування вагонами та контейнерами.

Також Позивач зазначає, що плату за користування вагонами залізницею було розраховано відповідно до Правил користування вагонами та контейнерами, на підставі ставок плати за користування, наведеними в Розділі V тарифного керівництва №1, керуючись правилами пунктів 5.2, 5.4 Розділу ІІ Тарифного керівництва №1 при округленні сум платежів, з урахуванням коригування коефіцієнту.

Розглянувши клопотання Відповідача про продовження строку на подання відповіді на відзив та проаналізувавши норми Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на те, що пунктом 4 Розділу X "Прикінцевих положень" Господарського процесуального кодексу України вже врегульовано питання стосовно меж та строків надання відповіді на відзив.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017р. між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-Позивач) та Приватним акціонерним товариством "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі-Відповідач) укладено Договір №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії Відповідача, яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Позивача (а.с.59-61).

В листопаді 2019р. на під`їзну колію ПрАТ «Північний ГЗК» подавалися порожні вагони під навантаження, що зафіксовано пам`ятками про подавання вагонів ф.ГУ-45 №3400 від 28.11.2019р., 3408 від 29.11.2019р., №3411 від 30.11.2019р., №3415 від 30.11.2019р., №3443 від 03.12.2019р., №3501 від 10.12.2019р., №3503 від 10.12.2019р., №3504 від 11.12.2019р., №3511 від 11.12.2019р. (а.с.63-71)

Завантажені вагони виставлено з під`їзної колії на ст.Терни для відправлення за накладними №46438867, №46480539, №46562443, №46804779 (а.с.36, 41, 48, 53).

Факт забирання вагонів з під`їзної колії підтверджено пам`ятками ф.ГУ-45 №1843 від 01.12.2019р., №1849 від 02.12.2019р., №1866 від 05.12.2019р., №1903 від 12.12.2019р. (а.с.72-74).

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника, було нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №01129977, №02129972, №05129975, №12129981.

Відомості плати ф. ГУ-46 Відповідачем було підписано із запереченням, посилаючись на те, що повідомлення про закінчення вантажних операцій було надано раніше, від часу прийняття маршруту до перевезення.

Позивач звертає увагу суду, на те що безпідставність заперечень зазначених Відповідачем, спростовується наступним.

В п.9 Договору про експлуатацію партії вагонів визначено, що повертаються з під`їзної колії доставляються локомотивом Власника колії за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюється приймання вагонів залізницею у технічному та комерційному відношенні, після надання Відповідачем повідомлень №1089, №1095, №1113, №1148 про закінчення вантажних операцій, вагони локомотивом власника колії на колії станції виставлено не було, що зафіксовано актами загальної форми ф.ГУ-23 №1161 від 01.12.19р., №1169 від 02.12.19р., №1191 від 05.12.2019р., №1238 від 12.12.19р., які представником ПрАТ «Північний ГЗК» підписано без заперечення.

Позивач вказує на те, що інформацію про дату та час складання акту ф.ГУ-23 про неможливість прийняти вагони з під`їзної колії, дату та час приймання вагонів залізницею за пам`ятками ф.ГУ-45 наведено в таблиці № 1 зазначеної у позовній заяві (а.с.5-6).

Відповідно до ст. 17 Статуту залізниць України (далі - Статут) перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах. Надання залізницею вантажовласнику (вантажовласником, в даному випадку, виступає ПАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, здійснюється на підставі договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Посилаючись на ст.ст.119 Статуту залізниць України, п.п. 3, 4, 6, 8, 12 Правил користування вагонами, п.28 Правил розрахунків за перевезення вантажів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085) Позивач зазначає про те, що відповідно до всіх перелічених вище нормативних вимог останнім було оформлено відповідніакти форми ГУ-23, на підставі яких розраховано плату за користування вагонами у сумі 266 831,76 грн., що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.1, 2, 3 ст.909 Цивільного кодексу України).

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань (ч.5 ст.307 Господарського кодексу України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст.920 Цивільного кодексу України).

На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084 (зі змінами та доповненнями). Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. ... Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів, виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника під`їзної колії. За час затримки на коліях залізниць вагонів, що належать підприємствам орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

За приписами пункту 3 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із запереченням.

Пунктом 6 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Згідно з пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми , який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Пункт 9 Правил користування вагонами і контейнерами встановлює, що про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах до станції призначення вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією затримки. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у «Повідомленні про затримку вагонів» до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання.

Відповідно до п.12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів.

З урахуванням викладеного, підстави звільнення Відповідача від плати за користування спірними вагонами відсутні.

Отже, позовні вимоги про стягнення з Відповідача плати за користування вагонами у сумі 266 831,76 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.46, 47, 119 Статуту залізниць України, Правилами користування вагонами і контейнерами, ст.307 Господарського кодексу України, ст.909, 920 Цивільного кодексу України ст.ст.123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", (50059, м.Кривий Ріг, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108; ) плату за користування вагонами у сумі 266 831,76 грн., судовий збір у розмірі 4 002,48 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області в межах строку передбаченого п. 4 Розділу Х «Прикінцевих положень» Господарського процесуального кодексу України з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

30.07.2020р.