РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2020Справа № 910/4961/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

про стягнення 12 373,00 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про стягнення 12 373,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі договору № 28-0197-16-00147 добровільного страхування від 15.08.2016 внаслідок настання страхової події, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність водія транспортного засобу DAF XP 105.510, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Н/ПП№NOOTEBOOM OSDBAZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який вчинив правопорушення, була застрахована в ПрАТ "Європейський страховий альянс", позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.04.2020 зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

08.05.2020 через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду позову.

Враховуючи те, що позовна заява, з урахуванням усунених недоліків, відповідає вимогам, викладеним у ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

28.05.2020 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

29.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній повідомив про відсутність підстав на отримання позивачем страхового відшкодування, оскільки до позивача не перейшло право вимоги потерпілої особи, яка є власником пошкодженої металевої електроопори.

01.07.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач повідомив про те, що пошкоджений металевий стовп знаходився на території АЗС, що підтверджується звітом про незалежну оцінку вартості матеріального збитку та зазначений у додатку № 1.1. до договору добровільного страхування.

17.07.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із матеріалів справи, 10.06.2017 в с. Себине Ноодеського району Миколаївської області по вул. Гетьманцева, буд. 1Б відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу: автомобіля "DAF XP 105.510" реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно із постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.07.2017 у справі №484/1866/17, внаслідок не дотримання безпечного інтервалу водій транспортного засобу "DAF XP 105.510" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 допустив контактування з розміщеним в напівпричепі вантажем з опорою електроосвітлення, внаслідок чого опора електроосвітлення отримала механічні пошкодження.

Вказаною вище постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.07.2017 у справі №484/1866/17 встановлено про вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до Висновку ТОВ «Незалежна експертна компанія» від 19.06.2017 року про вартість майна, матеріальний збиток нанесений власнику майна АЗК «Socar» - стовп металевий оцинкований, який знаходиться за адресою: с. Себине Ноодеського району Миколаївської області, вул. Гетьманцева, буд. 1Б становить 16 373,00 грн.

На момент пригоди, на підставі договору страхування №10-0197-16-00147 від 15.08.2016, укладеного з ТОВ "СОКАР ПЕТРОЛЕУМ" (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автозаправної станції з пунктом сервісного обслуговування водії та пасажирів була застрахована у позивача.

Позивачем затверджено страховий акт №ДКЦВА-13926 від 22.06.2017, згідно із яким у зв`язку із настанням страхового випадку, позивач вирішив здійснити виплату страхового відшкодування в загальній сумі 12 373,00 грн.

Позивачем здійснено виплату страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 12373,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №12013 від 23.06.2017.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним "DAF XP 105.510" реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Європейський страховий альянс" (відповідач у справі) згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4747045 термін дії з 27.07.2016 по 26.07.2017 (згідно із відомостями з єдиної централізованої бази даних МТСБУ).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "DAF XP 105.510" реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок пригоди у сумі 12 373,00 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору страхування №10-0197-16-00147 від 15.08.2016, у зв`язку із настанням страхового випадку позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 12 373,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №12013 від 23.06.2017.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "DAF XP 105.510" реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АК/4747045 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи підтверджено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, водієм транспортного засобу "DAF XP 105.510" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , яке відбулося 10.06.2017.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В силу приписів ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, зобов`язаний відшкодувати завдані збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до Висновку ТОВ «Незалежна експертна компанія» від 19.06.2017 року про вартість майна, а також з врахуванням страхового акту №ДКЦВ-13926 від 22.06.2017, розрахунку ДКЦВ-13926 від 22.06.2017, матеріальний збиток нанесений власнику майна АЗК «Socar» - стовп металевий оцинкований, який знаходиться за адресою: с. Себине Ноодеського району Миколаївської області, вул. Гетьманцева, буд. 1Б, становить 12 373,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи підтверджено, що пошкоджений металевий стовп освітлення знаходився на території АЗС 02/2 за адресою: с. Себине Ноодеського району Миколаївської області, вул. Гетьманцева, буд. 1Б та входила до застрахованого за договором майна (додаток №1.1. до договору добровільного страхування майна - будівлі, споруди, приміщення, оздоблення).

Поряд з тим, в матеріалах справи міститься копія договору №15/04/15/02/2 оренди АЗС з комплексом приміщень від 15.04.2015, на підставі якого ТОВ «Сокар Енерджі Україна» передало, а ТОВ «Сокар Петролеум» прийняв строкове платне користування автозаправну станцію, що розташована за адресою: АЗС 02/2 за адресою: с. Себине Ноодеського району Миколаївської області, вул. Гетьманцева, буд. 1Б, що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом прийому-передачі від 13.05.2015.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріалами справи підтверджується право користування ТОВ «Сокар Петролеум» (страхувальником позивача) пошкодженим металевим стовпом освітлення, який знаходився на території АЗС 02/2 за адресою: с. Себине Ноодеського району Миколаївської області, вул. Гетьманцева, буд. 1Б, суд відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження металевого стовпа освітлення, який знаходився за адресою: с. Себине Ноодеського району Миколаївської області, вул. Гетьманцева, буд. 1Б, внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час пригоди була застрахована у відповідача. Розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля також підтверджений матеріалами справи.

Виплата позивачем страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 12 373,00 грн. підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №12013 від 23.06.2017.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4747045 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн. Отже, вирахування франшизи не здійснюється.

Отже, заявлена позивачем до стягнення сума страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності згідно із полісом № АК/4747045 у сумі 12373,00 грн є обґрунтованою.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд задовольняє повністю позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про стягнення 12 373,00 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 28-А, ідентифікаційний код 19411125) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А, ідентифікаційний код 30859524) суму у розмірі 12373,00 грн та судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 24.07.2020.

Суддя О. В. Гулевець