ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2020 р. Справа№ 910/2428/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Кропивної Л.В.

Буравльова С.І.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2020

у справі № 910/2428/20 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 3 479,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 3 479,85 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 4 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі № 910/2428/20 позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто 3 479,85 грн., вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд задовольнив частково, у розмірі 2 000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, судом перевірено та визнано обґрунтованим розгорнутий розрахунок розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею, наведений позивачем у позові.

Частково задовольняючи заяву позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат на правову допомогу перевищує розмір позовних вимог, що свідчить про неспівмірність заявленої вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та прийнявши до уваги заяву відповідача про зменшення цих витрат на 80%, визнав за можливе задовольнити вказану заяву частково та присудити до стягнення 50% від заявленої суми, що становить 2 000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням, 12.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі № 910/2428/20 в частині відмови у стягненні 4 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., у решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих господарським процесуальним законодавством повноважень, порушив норми процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права, в результаті чого безпідставно зменшив витрати на професійну правничу допомогу.

У обґрунтування вказаної позиції позивач послався на те, що:

- судом першої інстанції не враховано, що відповідачем як монополістом, який проігнорував заявлені позивачем претензії, тим самим взявши на себе тягар понесення додаткових судових витрат, не надано жодного доказу на спростування заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу;

- як вбачається з акту виконаних робіт (наданих послуг) № 01-02/12 від 12.02.2020 до договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020, клієнту надано юридичні послуги, на які було фактично витрачено 380 хвилин, відповідно до п. 4.3 вказаного договору вартість послуг складає 1 000,00 грн. за одну годину роботи, а за участь в судовому засіданні - 2 000,00 грн., а відтак, вартість наданих послуг складає 6 333,34 грн., однак за згодою сторін вартість послуг вже була зменшена до 4 000,00 грн., що не було враховано судом першої інстанції;

- за приписами ГПК України клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу має містити докази неспівмірності таких витрат, проте відповідачем жодного доказу на спростування розміру витрат на професійну правничу допомогу надано не було;

- позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, які відповідачем були проігноровані, а відтак, саме через дії відповідача позивач вимушений був понести витрати на професійну правничу допомогу;

- посилання суду першої інстанції на необґрунтованість та неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу з предметом позову як на підставу для зменшення таких витрат є безпідставним, необґрунтованим та протиправним, оскільки матеріли справи не містять жодного доказу зазначеного.

Крім того, у апеляційній скарзі позивач зазначив про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, становить 2 000,00 грн. та, з посиланням на абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, заявив, що докази понесення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2020 справа № 910/2428/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Буравльов С.І., Кропивна Л.В.

Ухвалою від 30.06.2020 колегії суддів у складі Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Буравльов С.І., Кропивна Л.В.:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі № 910/2428/20;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 17.07.2020;

- роз`яснено сторонам, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- роз`яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Станом на 27.07.2020 інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

Пунктом 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилом ч. 2 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі № 910/2428/20 відкрито 30.06.2020, розгляд справи в суді апеляційної інстанції розпочався, з урахуванням вихідних та святкових днів, з 16.07.2020, апеляційна скарга має бути розглянута по 31.08.2020 включно.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

У лютому 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 3 479,85 грн.

При розгляді спору сторін по суті суд першої інстанції встановив наявність правових підстав для стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 3 479,85 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 4 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі № 910/2428/20 позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто 3 479,85 грн., вимогу позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд задовольнив частково, у розмірі 2 000,00 грн.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як слідує з тексту апеляційної скарги у цій справі, рішення суду першої інстанції позивачем оскаржується лише в частині часткового задоволення вимог про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу, а відтак, враховуючи, що рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в сумі 3 479,85 грн. не оскаржується, згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення в частині задоволення позовних вимог.

Щодо вимог в частині, що переглядається судом апеляційної інстанції, слід зазначити таке.

Частково задовольняючи заяву позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат на правову допомогу перевищує розмір позовних вимог, що свідчить про неспівмірність заявленої вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та прийнявши до уваги заяву відповідача про зменшення цих витрат на 80%, визнав за можливе задовольнити вказану заяву частково та присудити до стягнення 50% від заявленої суми, що становить 2 000,00 грн., що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Водночас за приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якою відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З матеріалів справи слідує, що у позовній заяві (а.с. 1-10) позивач, серед іншого, просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Зі змісту доданого позивачем до позову акту виконаних робіт (наданих послуг) № 01-02/12 від 12.02.2020 слідує, що надана правова допомога складається з:

- правового аналізу претензії від 08.07.2019 вих. № 0807-263 та № 0807-264 - 20 хвилин;

- консультації щодо порядку стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 3 479,85 грн. - 40 хвилин;

- підготовчої роботи для складення позовної заяви, збір документів, копіювання документів, аналіз законодавства та судової практики - 120 хвилин;

- складання позовної заяви про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 3 479,85 грн. - 200 хвилин.

На підтвердження факту понесення таких витрат позивачем до матеріалів справи додані копію укладеного позивачем як клієнтом з адвокатом Накоп`юк Ярославом Володимировичем Договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020, акт виконаних робіт (наданих послуг) № 01-02/12 від 12.02.2020, рахунок на оплату № 01-02/12 від 12.02.2020 та платіжне доручення № 363 від 12.02.2020 (а.с. 36-41).

За змістом п. 1.1 Договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до пунктів 4.3 та 4.4 Договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020 вартість послуг, наданих адвокатом, складає 1 000,00 грн. за одну годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні - 2 000,00 грн., але не повинна перевищувати суму у розмірі 30 000,00 грн. За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін.

У акті № 01-02/12 виконаних робіт (наданих послуг) від 12.02.2020 до Договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020 його сторони погодили, що вартість послуг адвоката складає 4 000,00 грн.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про доведеність факту надання позивачу адвокатом Накоп`юк Ярославом Володимировичем послуг.

Щодо розміру витрат на оплату послуг адвоката колегія суддів зазначає таке.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позову заяву (а.с. 89-98) відповідач зазначає про неспівмірність витрат відповідача на правову допомогу та просить зменшити їх розмір на 80 % від встановленої суми витрат на правову допомогу.

У обґрунтуванні своїх заперечень щодо розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу позивач послався на те, що:

- заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу суперечить принципу співмірності з ціною позову, оскільки становить більше 114 % від суми заявлених позовних вимог;

- на адресу відповідача надійшло декілька однотипних позовних заяв позивача, по яких Господарським судом міста Києва відкрито провадження у справах, зокрема № 910/1838/20 на суму 6 959,70 грн., № 910/1839/20 на суму 5 799,75 грн., № 910/2104/20 на суму 5 605,35 грн., № 910/1502/20 на суму 7 205,03 грн., № 910/2236/20 на суму 5 163,00 грн. № 910/2083/20 на суму 5 328,32 грн., № 910/2082/20 на суму 5 043,62 грн., № 910/2103/20 на суму 4 199,13 грн., № 910/2279/20 на суму 5 163,00 грн. та інші, які підготовлені представниками позивача Накоп`юк Ярославом Володимировичем та Драченко Владиславом Вікторовичем , місце здійснення адвокатської діяльності в яких є однаковим ( м . Черкаси, вул. Святороїцька, 73), а подані позовні заяви є ідентичними за змістом, містять одну і ту саму граматичну помилку (написано Позовона заява);

- оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за клопотанням самого позивача, вказана справа за кваліфікацією суду є малозначною і незначної складності.

Щодо вказаних обставин слід зазначити таке.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як слідує з матеріалів справи:

- справа сторін не є складною, оскільки стосується стягнення штрафних санкцій згідно дев`яти накладних та не містить велику кількість документів, які необхідно було б вивчити при здійсненні підготовчої роботи;

- до розміру судових витрат позивачем, серед іншого, включено копіювання документів, проте такі витрат не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені ст.ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 9901/264/19);

- справа сторін є малозначною та потребує лише наявності базових знань у сфері цивільного та господарського законодавства України, а відтак, вивчення судової практики у даній категорії спору не є необхідним;

- з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, слідує, що у період з 01.01.2020 було ухвалено більше 50 судових рішень за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, у кожній з яких позивачем було заявлено до стягнення і витрати на професійну правничу допомогу, надану двома адвокатами, - Накоп`юк Ярославом Володимировичем та Драченко Владиславом Вікторовичем .

Вказані обставини свідчать про те, що позивач у цій справі не потребував консультації щодо порядку стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, оскільки такий порядок вочевидь є йому відомий, а вказані адвокати при наданні юридичних послуг у цій справі не потребували багато часу для підготовчої роботи для складення позовної заяви, зокрема аналізу законодавства та судової практики, а також для складання позовної заяви

Вказані вище обставини свідчать про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цьому випадку має бути зменшений до 2 000,00 грн.

Щодо посилань позивача на те, що понесення ним додаткових судових витрат обумовлено діями відповідача щодо невиплати спірного штрафу у позасудовому порядку, колегія суддів зазначає про те, що вказані обставини, враховуючи наявність клопотання відповідача про зменшення суми витрат на правову допомогу, не є підставою для стягнення всієї суми заявлених позивачем до стягнення витрат на правову допомогу.

Так само, такими підставами не є й те, що за згодою позивача та адвоката вартість послуг вже була зменшена до 4 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі № 910/2428/20 в оскаржуваній частині відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 2 000,00 грн. слід зазначити, що вказані витрати не можуть бути віднесені до витрат позивача на професійну правничу допомогу, оскільки позивач не оскаржує рішення, прийняте за наслідками розгляду заявлених позивачем позовних вимог по суті спору.

За таких обставин та враховуючи відмову судом у апеляційній скарзі, у задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 2 000,00 грн. колегією суддів відмовляється.

Керуючись ст.ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі № 910/2428/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі № 910/2428/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в ч. 3 ст. 287 ГПК України.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/2428/20.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.В. Кропивна

С.І. Буравльов