ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року м.Дніпро Справа № 904/493/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2020, ухвалене суддею Красота О.І. (повний текст якого підписаний 27.03.2020, м. Дніпро) у справі № 904/493/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу в сумі 73005,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця", позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (ПрАТ "Північний ГЗК", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 73005,48 грн., з яких: 20 535,84 грн. - плата за користування вагонами та 52468,64 грн. - збір за зберігання вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов"язань за договором № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч від 14.12.2017 щодо своєчасного забирання вагонів на свою під"їзну колію, що призвело до необхідності затримки вагонів на шляху їх прямування, наслідком чого стало нарахування відповідних платежів (плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу). На підтвердження фактів затримки вагонів на коліях станції призначення з вини відповідача позивач надав акти загальної форми ГУ-23 №109 від 24.07.2019, №110 від 26.07.2019, №111 від 28.07.2019, акти про затримку форми ГУ-23а №54 від 25.07.2019, №55 від 26.07.2019, №56 від 29.07.2019, накази №1472 від 24.07.2019, №1479 від 26.07.2019, №1482 від 28.07.2019 про затримку вагонів, повідомлення про затримку вагонів №576 від 24.07.2019, №586 від 26.07.2019, №588 від 28.07.2019.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2020 у справі №904/493/20 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у сумі 20 535,84 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 52 469,64 грн., судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, нез"ясування обставин справи, зокрема щодо фактичної зайнятості колій, просить рішення суду від 27.03.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

При цьому в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що:

- відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92, складені для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу були підписані відповідачем із запереченнями;

- акти загальної форми, додані позивачем до позовної заяви, враховуючи періоди їх затримки, не доводять, що колії станції Терни у періоди дії наказів №№1472, 1479 та 1482 були зайняті з вини відповідача, тобто, не доведено вини вантажовласника у неможливості прийняти вагони;

- судом першої інстанції не здійснено аналіз зайнятості колій на ст. Терни під час дії наказів №№ 1472, 1479 та 1482;

- з системного аналізу дій диспетчера, про які вказано у позовній заяві, можливо зробити висновок, що затримка вагонів на шляху прямування до станції Терни на підставі наказів №№1472, 1479 та 1482 здійснюється штучно, з метою нарахування відповідачу розміру плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" відзив на апеляційну скаргу не надало, правом, передбаченим. Ст..263 ГПК України, не скористалось. Про надання часу для подання відзиву на апеляційну скаргу повідомлено належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями №888 та №982.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2020 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у розмірі 3153,00 грн. за оскарження рішення суду. Апелянту наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (10 днів з моменту отримання ухвали суду).

25.05.2020 від скаржника до суду надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого додано платіжне доручення № від 29.04.2020 про сплату 3153,00 грн., які зараховані до спеціального фонду державного бюджету.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2020 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Антонік С.Г., Березкіна О.В.) відхилено, як передчасне, клопотання скаржника про відновлення строку подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2020 у справі №904/493/20 та з урахуванням суми спору вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження; сторонам наданий строк для подання відзиву, заяв, клопотань.

22.07.2020 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/493/20 у зв`язку з відпусткою судді Антоніка С.Г.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2020, справу №904/493/20 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Орєшкіна Е.В. та ухвалою суду від 23.07.2020 справу прийнято вказаною колегією до свого провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

21.12.2017 (в редакції протоколу розбіжностей) між ПАТ "Українська залізниця" (який змінив назву на АТ "Українська залізниця") в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (залізниця) та ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) укладено договір №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (а.с.49-52).

Пунктом 1 договору визначено, що згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, яка примикає до станції Терни - стрілками №№ 2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою №8 до колії № VI станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено: по станції Терни біля маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5м від вістряка стрілки №2 станції Терни; маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2м від граничного стовпчика стрілки № 4станції Терни; маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2м від граничного стовпчика стрілки № 6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору - Чк, розташованого на відстані 500м від вістряка стрілки №8 станції Рядова.

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268 700 погонних метрів (п.2 договору).

У межах смуги відведення під`їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку площею 26545 кв.м. (п.3 договору).

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України (п.4 договору).

Відповідно до п. 5 договору здавання вагонів, для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється:

- порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години;

- порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години;

- вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту-їх прибуття на станцію примикання;

- інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень, форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№ І,2,3,4,5,6,7,8,13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (п.6 договору)

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (п.8 договору).

Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0 год. (п.12 договору).

Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (п.13 договору).

Відповідно до п. 14 договору власник колії сплачує Залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст.62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії ЄРЦ.

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23 грудня 2017 року до 23 грудня 2022 року включно (п.19 договору).

В липні 2019 року за залізничною накладною №45224011 залізницею прийнято до перевезення 52 вагони з вантажем " концентрат залізорудний" на адресу одержувача - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат". Відповідно до зазначених накладних станція та залізниця призначення Терни Придніпровської залізниці (а.с42-47).

Відповідно до вимог Правил користування вагонами, даний вантаж було затримано на шляху прямування на станції Кривий Ріг-Західний Придніпровської залізниці, через неприйняття вагонів вантажовласником, що сталось внаслідок скупчення вагонів на станції Терни Придніпровської залізниці, які прибули на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", з вини ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу одержувачем на свою під`їзну колію, що підтверджується наказами №1472 від 24.07.2019, №1479 від 26.07.2019, №1482 від 28.07.2019 (а.с.53, 57, 61).

За цим фактом станціями затримки Кривий Ріг-Західний у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Р. ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: №54 від 25.07.2019, №55 від 26.07.2019, №56 від 29.07.2019 (а.с.56, 59, 63), акти загальної форми ГУ-23 №109 від 24.07.2019, №110 від 26.07.2019, №111 від 28.07.2019 (а.с.55, 60, 64). Акти про затримку вагонів складені через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів по станції Терни Придніпровської залізниці, які прибули на адресу ПАТ "Північний ГЗК" та несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на їх адресу.

Станцією призначення Терни вручено представникам комбінату повідомлення про затримку вагонів №576 від 24.07.2019, №586 від 26.07.2019, №588 від 28.07.2019; отримані відповідачем 24.07.2019 о 02:00 год., 26.07.2019 о 10:30 годині, 28.07.2019 о 15:55 годині (відповідно) (а.с.54, 58, 62).

Повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" зареєстровані у Книзі повідомлень форми ГУ-2 (а.с.65-71).

Під час дії наказів №1472 від 24.07.2019, №1479 від 26.07.2019, №1482 від 28.07.2019 на станції Терни Придніпровської залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 за весь час затримки вагонів на станції підходу Кривий Ріг-Західний до станції призначення по вищезазначеним наказам з підстав несвоєчасного вивільнення колій відповідачем, які підписані відповідачем без будь-яких заперечень (а.с.36-41).

По прибуттю вагонів, станцією Терни, на підставі актів форми ГУ-23а та ГУ-23, складених станцією Кривий Ріг-Західний, через їх затримку з вини ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", була нарахована плата в розмірі 20 535,84 грн. за користування вагонами по відомостях форми ГУ-46 №01089937, 31079934, 01089936, які підписані представником відповідача із застереженням, що із платою відповідач не згоден, накази видані з порушенням вимог п.9 розділу 6 "Правил користування вагонами", оскільки станція Кривий Ріг-Західний є станцією прямування, а не станцією підходу; на момент видачі наказів на станції Терни були вільні приймально-відправні колії, а 8 колія для руху поїздів закрита через ремонтні роботи, та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №06089074 на загальну суму 52468,64 грн, яка з боку відповідача також підписана із застереженням, аналогічного змісту (а.с.27-34).

В зв`язку з відмовою відповідача сплатити збір за зберігання вантажу та плату за користування вагонами позивач був змушений звернутись до Господарського суду Дніпропетровської області з відповідним позовом, що і є предметом позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, господарський суд виходив із доведеності позивачем належними та допустимими доказами вини відповідача у затримці вантажу на шляху прямування через зайнятість колій на станції призначення Терни, в зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу одержувачем на свою під`їзну колію, зокрема: наказами про затримку спірних вагонів №1472 від 24.07.2019, №1479 від 26.07.2019, №1482 від 28.07.2019, актами про затримку вагонів форми ГУ-23а №54 від 25.07.2019, №55 від 26.07.2019, №56 від 29.07.2019, актами загальної форми ГУ-23 №109 від 24.07.2019, №110 від 26.07.2019, №111 від 28.07.2019, складеним станцією затримки Кривий Ріг-Західний, повідомленням про прибуття вагонів, переданим відповідачу, зареєстрованим в Книзі повідомлень форми ГУ-2, складеним станцією Терни, відомостями про нарахування плати за користування вагонами форми ГУ-46 №01089937, 31079934, 01089936 та накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 №06089074, за якою нарахований збір за зберігання вантажу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Аналізуючи відносини сторін, колегія суддів зазначає, що вони виникли із договору перевезення, що регламентований главою 64 підрозділу 1 розділу 3 книги 5 Цивільного кодексу України, Господарським кодексом України, спеціальними нормативними актами у сфері перевезення.

Відповідно ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються з ч. 2 ст. 908 та ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Положеннями абзацу 1 статті 42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Відповідно до ст. 46 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 71 Статуту залізниць України визначено, що порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно ст. 119 Статуту залізниць України, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Збір за зберігання вантажу нараховується згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно з п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.02.1999 №113, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися начальником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно п. 6, 7 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях.

За приписами п. 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно п. 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно п. 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

За статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Судом встановлено, що Регіональна філія "Придніпровська залізниця" своєчасно повідомила ПрАТ "Північний ГЗК" про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, проте, прийнятий до перевезення на адресу комбінату вантаж був затриманий залізницею на шляху прямування згідно вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами, відповідно до наказів №1472 від 24.07.2019, №1479 від 26.07.2019, №1482 від 28.07.2019, про що складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №54 від 25.07.2019, №55 від 26.07.2019, №56 від 29.07.2019, акти загальної форми ГУ-23 №109 від 24.07.2019, №110 від 26.07.2019, №111 від 28.07.2019, з огляду на скупчення вагонів на станції Терни Придніпровської залізниці внаслідок несвоєчасного вивільнення комбінатом колій від вантажу, що призвело до затримки вагонів, отже, з вини відповідача. На підставі викладених обставини, залізницею були складені відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 №01089937, 31079934, 01089936 та накопичувальна картка ф. ФДУ-92 №06089074 з розрахунком плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу здійснені позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.

За цих обставин, з урахуванням наведених правових положень, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно нараховано відповідачу плату за користування вагонами у розмірі 20 535,84 грн. та збір за зберігання вантажу у розмірі 52 469,64 грн грн., що є підставою для задоволення позовних вимог.

Доводи скаржника про недоведеність факту затримки вагонів з вини комбінату, колегія суддів визнає безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 74, ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтей 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

За положеннями ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України, відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (п.8 Договору).

Положеннями пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, визначені обставини згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, зокрема:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Відповідачем не надано належних доказів в підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв`язком, відповідно до умов п. 8 укладеного між сторонами договору, чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під`їзну колію вагони зі станції призначення. Докази на підтвердження вжиття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під`їзну колію вантажовласника відповідачем також не надано. Також не доведена наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Доводи відповідача щодо наявності вини в затримці вагонів в діях самого позивача спростовуються наступним.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції Терни згідно Технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер Дирекції з урахуванням:

- надання пріоритету у перевезенні вантажів, які їдуть за графіком, з метою уникнення відповідальності залізниці за затримку в доставці вантажу;

- наявності вільного локомотива і локомотивної бригади;

- наявності вільних колій попутних станцій для пропуску даних поїздів;

- знаходження на станції Терни вагонів, що своєчасно не забиралися ПрАТ "Північний ГЗК" на під`їзну колію;

- наявності вільних колій для обгону локомотива, проведення маневрових робіт, приймання та відправлення навантажених і порожніх власних вагонів.

В Розділі II Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії ПАТ "ПІВНГЗК" і станцій примикання Терни і Рядова (далі - ЄТП) (копія витягу наявна у справі) наведено перелік операцій, що виконуються при обробці поїзда після його прибуття та перед відправленням. Найдовшими за часом є операції з технічного та комерційного обслуговування вагонів.

Отже, підготовка залізницею на коліях станції порожніх власних вагонів під навантаження - звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору та ЄТП.

Згідно з п.п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 №5076, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (ТРА станції).

Таким чином, наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП.

Тобто ситуація, за якою всі колії станції постійно зайняті є неможливою, обов`язково мають бути проміжки часу, в які та чи інша колія ставатиме вільною.

Відповідно до пункту 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411, черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

З урахуванням викладеного, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т.ч. поїздів відповідача, його контрагентів.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (пояснення поїзних диспетчерів є в матеріалах справи).

За встановлених судом обставин, слід визнати, що затримка вказаних вагонів на підходах до станції призначення Терни за наказами залізниці відбулася з урахуванням фактичної поїзної обстановки, що склалася на дільниці, і це спростовує відповідні доводи відповідача про вину в діях позивача в затримці вказаних спірних вагонів.

Крім того, колегія суддів вважає, що наявність деяких вільних колій на станції Терни, ніяким чином не впливала на можливість подання вагонів до останньої. Згідно нормативних документів, якими користується залізниця, вільні колії на станції призначення необхідні, а тому відсутні підстави стверджувати про обов`язок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Таким чином, скаржником не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Терни Придніпровської залізниці, до того ж, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов`язанні.

Тому не можуть бути прийняті доводи скарги про підписання відомостей ф.ГУ-46 та накопичувальної картки ф. ФДУ-92 з застереженням.

Щодо аргументів відповідача, що господарським судом не здійснено аналіз зайнятості колій на ст. Терни під час дії наказів №№ 1472, 1479, 1482 визнані колегією суддів безпідставними.

Так, як вбачається з матеріалів справи, за вказаними наказами були затримані вагони з вантажем у поїзді №2702 (у кількості 52 вагони) 24.07.2019 у період з 01:25 24.07.2019 по 03:40 25.07.2019; у період з 09:36 26.07.2019 по 13:35 26.07.2019 та у період з 15:00 28.07.2019 по 02:00 29.07.2019 через неможливість приймання їх станцією призначення, про що станцією призначення складені відповідні акти ф. ГУ-23а №54, 55, 56. Згідно даних актів вагони прибули на ст. Кривий Ріг-Західний 24.07.2019 о 01 год. 25 хв, відбули 29.07.2019 о 3:30 годині. На цей час на коліях ст. Терни знаходилися вагони, що прибули на адресу відповідача та своєчасно не були забрані, що підтверджується Актами загальної форми ГУ-23 №№2146/2138, 2145/2177, 2159/2157, 2158/2156, 2161/2155, 2160/2154, 2188/2180, 2186/2182, 2185/2181, 2162/2157, 2195/2184, 2194/2191, 2222/2143.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 73005,48 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2020 у справі № 904/493/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2020 у справі №904/493/20 залишити без змін.

Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.07.2020.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Березкіна