РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.07.2020Справа № 910/7132/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія»

до Комунального підприємства «Київпастранс»

про стягнення 90 311, 75 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення 90 311, 75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань за договором № 52.19-61 від 04.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7132/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Представник відповідача 15.06.2020 подав до суду відзив, у якому зазначено, що позивачем невірно розраховано суму пені.

До Господарського суду міста Києва 24.06.2020 представник позивача подав клопотання про продовження строку для подання відповіді на відзив, яке суд задовольнив.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 30.06.2020 представник позивача подав відповідь на відзив, у якій зазначено, що розрахунок пені арифметично вірний та не містить похибок.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 04.02.2019 укладено договір № 52.19-61, за яким позивач зобов`язався поставити та передати у власність відповідачу підшипники для рухомого складу, а відповідач - прийняти та оплатити їх вартість.

Згідно пункту 1.1 додатку № 3 до договору № 52.18-61 від 04.02.2019 датою поставки товару за договором вважається відповідна дата підписання сторонами накладної на фактично поставлений товар.

Позивач у період 14.02.2019 - 12.09.2019 поставив відповідачу товар на загальну суму 163 614, 12 грн., що підтверджується видатковими накладними № 1402016 від 14.02.2019 на суму 6 466, 44 грн., № 1209010 від 12.09.2019 на суму 28 500, 00 грн., № 703010 від 07.03.2019 на суму 1 775, 52 грн., № 1004008 від 10.04.2019 на суму 48 069, 96 грн., № 1004010 від 10.04.2019 на суму 28 500, 00 грн., № 1209003 від 12.09.2019 на суму 28 500, 00 грн., № 1209004 від 12.09.2019 на суму 13 108, 20 грн., № 1209005 від 12.09.2019 насуму 8 694, 00 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № 52.19-61 від 04.02.2019 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов даної угоди.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.1 договору № 52.19-61 від 04.02.2019 встановлено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 60 робочих днів з дати підписання відповідачем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію товару.

Судом встановлено, що строк оплати за поставлений товар по договору № 52.19-61 від 04.02.2019 є таким, що настав.

За твердженням позивача поставлені товари відповідач оплатив частково (протягом березня - вересня 2019 року на загальну суму 84 811, 92 грн.), у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість у розмірі 78 802, 20 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної позивачем суми заборгованості за отриманий товар суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основної суми боргу у загальному розмірі 78 802, 20 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 9 533, 97 грн. - пені, 1 206, 21 грн. - 3 % річних та 769, 37 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період 10.07.2019 - 19.05.2020.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.3 договору № 52.19-61 від 04.02.2019 встановлено, що за порушення термінів оплати товару відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості поставленого товару, за кожен день прострочення оплати.

Твердження відповідача, що позивачем невірно розраховано пеню суд відхиляє, оскільки наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 9 533, 97 грн., нарахованої за період 10.07.2019 - 19.05.2020.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 1 206, 21 грн. - 3 % річних та 769, 37 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період 10.07.2019 - 19.05.2020.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 12 500, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачем та адвокатом Романаускасом Володимиром 14.05.2020 укладено договір надання правової допомоги, за яким адвокат зобов`язався надавати позивачу правову допомогу, а позивач - оплатити надані послуги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано рахунок на оплату № 140501 від 14.05.2020 на суму 12 500, 00 грн., платіжне доручення № 611 від 18.05.2020 на суму 12 500, 00 грн., акт надання послуг від 19.05.2020 на суму 12 500, 00 грн.

Враховуючи обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, заперечення відповідача проти розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на правничі послуги є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» (04070, місто Київ, вулиця Набережне Шосе, будинок 2, ідентифікаційний код 31725604) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія» (61052, Харківська область, місто Харків, провулок Сімферопольський, будинок 6, літера «Д-1», ідентифікаційний код 38773958) 78 802 (сімдесят вісім тисяч вісімсот дві) грн. 20 коп. - основного боргу, 9 533 (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять три) грн. 97 коп. - пені, 1 206 (одна тисяча двісті шість) грн. 21 коп. - 3 % річних, 769 (сімсот шістдесят дев`ять) грн. 37 коп. - інфляційних втрат, 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. - витрат на правову допомогу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк