ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020м. ДніпроСправа № 904/158/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В., розглянув спір

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Штефан Світлани Сергіївни, м. м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан шляхом демонтажу тимчасових споруд

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Лісовий Д.О .

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Штефан Світлани Сергіївни привести у придатний для використання стан земельну ділянку площею 0,2985 га, з кадастровим номером :06:055:0105, що знаходиться на вул. Павла Глазового (Балакіна) у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, шляхом демонтажу тимчасових споруд та огорож за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі, про що видати наказ.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем обов`язку з повернення земельної ділянки орендодавцю у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки від 10.10.2007.

13.01.2020 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/158/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.02.2020, про що постановлено ухвалу.

Ухвалою від 05.02.2020 господарським судом відкладено підготовче засідання до 11.03.2020, клопотання відповідача про повернення позовної заяви та про відкладення підготовчого засідання від 29.01.2020 повернуто судом заявнику без розгляду.

У підготовчому засіданні, яке відбулось 11.03.2020, позивачем подані письмові пояснення, а відповідачем - повторно клопотання про повернення позовної заяви без розгляду.

Крім того, відповідачем подано клопотання про продовження строку підготовчого засідання та відкладення розгляду справи, яке господарський суд вважає можливим задовольнити.

Ухвалою суд від 11.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 13.04.2020 та відкладено підготовче засідання до 06.04.2020.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", відповідно до якої, через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 до 03.04.2020 в Україні вводиться карантин, та згідно з листом Ради суддів України № 9рс-186/20 від 16.03.2020, рекомендовано встановити особливий режим роботи судів, на підставі вказаного ухвалами суду від 06.04.2020, 04.05.2020, 01.06.2020 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався до 04.05.2020, 01.06.2020, 30.06.2020.

30.06.2020 відповідачем подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи та продовження підготовчого провадження у зв`язку із продовженням Кабінетом Міністрів України запровадження карантинних заходів до 31.07.2020.

Господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача з огляду на таке.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами, постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", з 01.06.2020 дозволяється, зокрема, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також, міжобласні пасажирські перевезення автомобільним транспортом між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Розпорядженням Господарського суду Дніпропетровської області № 80 від 19.06.2020 встановлено на період з 23.06.2020 по 31.07.2020 особливий режим роботи Господарського суду Дніпропетровської області (далі - суд), згідно з яким здійснюється пропуск до будівлі суду учасників судових процесів або їх представників, за наявності документа, що підтверджує особу, а також документів, які підтверджують наявність повноважень на участь в судовому засіданні відповідно до переліку призначених до засідання справ.

З огляду на викладене, враховуючи те, що з 01.06.2020 дозволені залізничні та пасажирські перевезення, а також, відвідування суду для участі у судовому засіданні не обмежено, господарський суд не вбачає підстав вважати поважними причини для відкладення підготовчого засідання та продовження підготовчого провадження, які викладені в клопотанні відповідача.

Ухвалою суду від 30.06.2020 закрито підготовче провадження, справу призначити до розгляду по суті на 22.07.2020.

02.07.2020 відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

Позивач у клопотанні від 23.03.2020 № 167 просить суд не враховувати при розгляді справи № 904/158/20 відзив на позов від 10.03.2020.

Відзив Фізичної особи-підприємця Штефан Світлани Сергіївни не приймається судом до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до частини 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана 22.01.2020 (а.с. 53), таким чином строк на подачу відзиву сплинув 06.02.2020.

Частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

За приписами частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на те, що відповідачем не вказано поважних причин пропуску строку на подачу відзиву на позовну заяву, останній залишено судом без розгляду.

21.07.2020 від позивача через систему "Елктронний суд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю представника з`явитись в судове засідання.

Подане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З огляду на викладене, суд не обмежує коло осіб, які можуть бути представниками юридичних осіб у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подані 02.07.2020 клопотання про зупинення провадження у справі № 904/158/20 до закінчення розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 912/686/17 у подібних правовідносинах, а також до закінчення вирішення пов`язаної справи № 904/1241/20, яка перебуває на розгляді Господарського суду Дніпропетровської області, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Клопотання задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частиною 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

До того ж, слід зазначити, що згідно з пунктом 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі лише у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Докази, надані позивачем у справі, що розглядається, дозволяють суду оцінити обставини, пов`язані з предметом спору.

З огляду на викладене у господарського суду відсутні об`єктивні причини, які б перешкоджали розгляду справи.

У судовому засіданні, під час з`ясування головуючим чи має представник відповідача заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, останнім було подано заяву свідка, додаткові письмові пояснення та клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Щодо вказаних документів, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 207 Господарського процесуального кодексу України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Крім того, представником відповідача було заявлено усне клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Відповідно частини 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 30.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті, а відповідачем необґрунтовано та не зазначено поважних причин, на підставі яких останнім заявлені клопотання не були подані в підготовчому провадженні, суд подані додаткові докази, пояснення та клопотання залишає без розгляду.

Представником відповідача під час вступного слова були надані усні пояснення по суті спору, в яких останній заперечує проти задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивачем не доведено належними доказами, що саме він є власником спірної земельної ділянки, право на яке він захищає. Посилаючись на статтю 392 ЦК України, останній зазначає, що у зв`язку з відсутністю права власності на спірну земельну ділянку Криворізька міська рада не може звертатися до суду з даним позовом.

Крім того, відповідач вважає, що оскільки в передбачений спірним договором та статтею 33 Закону України "Про оренду землі" місячний строк Криворізька міська рада не приймала, повідомлення про прийняття рішення № 4088 від 29.09.2010 про поновлення договору оренди землі не направляла - фактично надала свою мовчазну згоду на продовження строку дії договору на той самий термін та на аналогічних умовах.

Також відповідач зазначає, що акт обстеження земельної ділянки є неналежним доказом, оскільки позивач не повідомив останнього про намір здійснення такого обстеження, а також до цього акту не додано доказів на підтвердження повноважень осіб , які його склали.

Враховуючи зазначене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

22.07.2020 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, які вказують на порушення відповідачем обов`язку з повернення земельної ділянки орендодавцю у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки від 10.10.2007.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: Договір оренди земельної ділянки від 10.10.2007 (а.с. 8-11); рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 29.08.2007 № 1696 (а.с. 12); витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 13);акт відведення меж земельної ділянки в натурі від 22.12.2006 (а.с. 14-15); рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 29.09.2010 № 4088 з додатком (а.с. 16-17); інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 18); лист № 9018/04-36-57-40 від 30.09.2019 (а.с. 19); акт обстеження земельної ділянки (а.с. 20-21); рішення Криворізької міської ради від 27.07.2011 № 514 з додатком (а.с. 22-25); рішення Криворізької міської ради від 27.06.2018 № 2815 (а.с. 26); положення про департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради (а.с. 27-30).

28.08.2007 Криворізькою міською радою прийнято рішення № 1696 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Балакіна та надання її в оренду для розміщення тимчасової споруди автостоянки"

10.10.2007 Криворізькою міською радою (далі - Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Доценко Світланою Сергіївною (відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань прізвище змінено на Штефан ) (далі - Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), державна реєстрація від 26.10.2007 за № 56.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Орендодавець на підставі рішення міської ради від 29.08.2007 № 1696 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення тимчасової споруди автостоянки яка знаходиться на вул. Балакіна у Саксаганському районі м. Кривий Ріг.

Згідно з пунктами 2, 3 в оренду передається земельна ділянка площею 0,2985 га, з кадастровим номером::06:055:0105.

Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у п`ятиденний термін після державної реєстрації цього Договору за актом її приймання-передачі (пункт 17 Договору).

Відповідно до пункту 18 Договору після припинення його дії, Орендар у 10-денний термін повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно з пунктом 19 Договору повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі (повернення).

Відповідно до вказаного Договору Орендарю надано в користування строком на 3 роки земельну ділянку загальною площею 0,2985 га, з кадастровим номером :06:055:0105, для розміщення тимчасової споруди автостоянки, що знаходиться на вул. Павла Глазового (Балакіна) у Саксаганському районі м. Кривого Рогу.

29.09.2010 Криворізькою міською радою прийнято рішення № 4088 «Про продовження договорів оренди земельних ділянок", відповідно до якого, в тім числі Фізичній особі-підприємцю Штефан С.С. був продовжений Договір оренди земельної ділянки, проте, з огляду на те, що у тримісячний строк від дати прийняття зазначеного рішення міської ради додаткова угода до Договору між Орендодавцем та Орендарем укладена не була, рішення № 4088 втратило чинність в частині, що стосується відповідача.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (за спірний період) регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1 - 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти:

1) орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором;

2) орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про

свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Пунктом 5 Договору передбачено, що договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку Договору Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за два місяця до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідача у встановлений строк про намір поновити договір оренди земельної ділянки.

Отже, позивач у визначені законодавством строки не звернувся до Криворізької міської ради із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки, а тому, відповідно, втратив переважне права на його поновлення, на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі".

У подальшому (частина 6 статті 33 Закону України "Про орендуземлі"), якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди, а орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки.

Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

З огляду на викладене, посилання відповідача на мовчазну згоду позивача на продовження строку дії спірного договору, без укладення додаткової угоди, є такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідна правова позиція викладена у постановах КГС ВС, зокрема, у справі № 921/43/18.

Таким чином, спірний договір оренди землі, 27.10.2010 припинив свою дію, відповідно до положень статті 31 Закону України "Про оренду землі", у зв`язку зі спливом строку, на який його було укладено.

З огляду на викладене та з урахуванням положень пункту 18 Договору, з 28.10.2010 у Фізичної особи - підприємця Штефан С.С. виник обов`язок повернути Криворізькій міській раді земельну ділянку загальною площею 0,2985 га з кадастровим номером :06:055:0105, яка знаходиться на вул. Павла Глазового (Балакіна) у Саксаганському районі м. Кривого Рогу.

Докази повернення відповідачем позивачу спірної земельної ділянки, у встановленому договором порядку, в матеріалах справи відсутні.

17.12.2019 Криворізькою міською радою проведено обстеження земельної ділянки загальною площею 0, 2985га з кадастровим номером :06:055:0105, яка знаходиться на вул. Павла Глазового (Балакіна) у Саксаганському районі м. Кривого Рогу. За результатом обстеження складено відповідний акт.

Згідно змісту акту обстеження земельної ділянки від 01.08.2019 земельна ділянка використовується під розміщення автостоянки, тимчасової споруди сторожки. Впритул до сторожки тимчасовий навіс для двох автомобілів. На паркані біля парковочних місць прикріплені таблички з номерних знаків. Земельна ділянка огороджена металевим та бетонним парканом. Межі відповідають плану встановлених меж.

Відсутність рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки в користування відповідачу та наявність обставин використання земельної ділянки комунальної власності з порушенням вимог земельного законодавства, стало підставою для звернення позивача до суду із позовом, у якому він просить зобов`язати відповідача привести у придатний для використання стан земельну ділянку площею 0,2985 га з кадастровим номером :06:055:0105, що знаходиться на вул. Павла Глазового (Балакіна) у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, шляхом демонтажу тимчасових споруд та огорож за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Положеннями статті 34 Закону України "Про оренду землі" визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Докази того, що після 27.10.2010 сторони продовжили строк дії договору земельної ділянки від 10.10.2007 в матеріалах справи відсутні. Також відсутні докази того, що відповідач, у встановленому договором порядку, повернув позивачу спірну земельну ділянку.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти комунальної власності, незалежно від місця їх розташування (частини 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом статей 123, 124 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, а також передача таких земельних ділянок в оренду здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За змістом частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

Разом із тим відповідно до частини 4 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На виконання частини 4 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок), який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

За змістом цього порядку замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди (пункт 2.2.); підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, який оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви (пункти 2.1., 2.7); паспорт прив`язки тимчасової споруди це комплект документів, у яких визначено місце встановлення тимчасової споруди на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою території (пункт 1.4), типова форма якого поряд з іншими документами затверджено додатком 1 до Порядку, який містить, зокрема, форму схеми розміщення тимчасової споруди із вказівкою площі земельної ділянки згідно з документами на землекористування.

Отже, цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, реалізація якого передбачає наявність документів на землекористування, та не містить жодних положень щодо правових підстав набуття суб`єктами господарювання прав на земельні ділянки у зв`язку з розміщенням тимчасової споруди.

Судом встановлено, що будь-які документи, які підтверджують право користування відповідачем спірною земельною ділянкою, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з положеннями статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що за відсутності рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку комунальної форми власності, а тому розміщення відповідачем тимчасової споруди за відсутності документів, які підтверджують право користування земельною ділянкою комунальної власності, право розпорядження якою належить до компетенції позивача, не можна визнати законним.

Таким чином, позовні вимоги Криворізької міської ради до відповідача, про зобов`язання ФОП - Штефан Світлани Сергіївни привести у придатний для використання стан земельну ділянку площею 0,2985 га з кадастровим номером :06:055:0105, що знаходиться на вул. Павла Глазового (Балакіна) у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, шляхом демонтажу тимчасових споруд та огорож за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо наданих усних пояснень відповідача у судовому засіданні, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, саме на Фізичну особу-підприємця Штефан Світлану Сергіївну, як відповідача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої заперечення поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно були порушені.

Всупереч наведеному відповідач не довів перед судом належними та допустимими доказами, порушення позивачем умов договору та норм діючого законодавства.

До того ж, слід зазначити про те, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують право користування останнім спірною земельною ділянкою.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись положеннями Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 118, 119, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Фізичну особу - підприємця Штефан Світлану Сергіївну ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) привести у придатний для використання стан земельну ділянку площею 0, 2985 га з кадастровим номером :06:055:0105, що знаходиться на вул. Павла Глазового (Балакіна) у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, шляхом демонтажу тимчасових споруд та огорож за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ідентифікаційний код: 33874388) за актом приймання-передачі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Штефан Світлани Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ідентифікаційний код: 33874388) 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 24.07.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко