ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1356/20

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Ставищанського житлово-комунального підприємства, Київська область, смт. Ставище

про стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою №14/4-2871-20 від 29.04.2020 року (вх. №1366/20 від 15.05.2020 року) до Ставищенського житлово-комунального підприємства (далі - відповідач) про стягнення 2830,34 грн. заборгованості за Договором постачання природного газу №1747/1617-БО-17 від 12.10.2016 року, а саме: 2476,55 грн. пені, 353,79 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання природного газу №1747/1617-БО-17 від 12.10.2016 року в частині своєчасної оплати отриманого у жовтні-грудні 2016 року та лютому 2017 року природного газу. Враховуючи несвоєчасну оплату отриманого у 2016-2017 роках природного газу, позивачем з посиланням на п. 8.2 Договору нараховано відповідачу 2476,55 грн. пені та на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 353,79 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 19.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1356/20 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №719, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (правонаступником якого є - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») (за договором - постачальник) та Ставищенським житлово-комунальним підприємством (за договором - споживач) 12.10.2016 року укладено Договір постачання природного газу №1747/1617-БО-17 з подальшими змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 28.10.2016 року, №2 від 28.10.2016 року, №3 від 22.11.2016 року, №4 від 30.12.2016 року, №5 від 23.01.2017 року (далі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1.,1.2 Договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору. Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями. За цим Договором постачається імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД , ввезеного ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України) (п. 1.3. Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 28.10.2016 року, постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 30 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 450 тис.куб.м. (чотириста п`ятдесят тисяч куб.м), у тому числі за місяцями (тис.куб.м.): жовтень - 50, листопад - 70, грудень - 80 (IV кв.2016 р. - 200), січень -100, лютий - 80, березень - 70 (І кв. 2017 р. - 250).

Відповідно до п. 3.1. Договору, постачальник передає споживачу у загальному потоці газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД , ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу (п. 3.4. Договору).

Згідно п.п. 3.5., 3.6. Договору, споживач зобов`язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу постачальнику підписані та скріплені печатками споживача два примірники акта приймання-передачі газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем постачання природного газу, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі не підписання постачальником акта приймання-передачі газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого не підписання акта.

Пунктами 5.1., 5.2 Договору передбачено, що ціна на природний газ визначається відповідно до п. 5.2. цього Договору. В подальшому ціна на газ визначається шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до Договору на підставі ціни, що розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. У разі зміни ціни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного Договору. Споживач підписанням цього Договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни. Ціна за 1000 куб.м. газу на дату укладення договору становить 5916,00 грн., крім того ПДВ (20%) - 1183,20 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 7099,20 грн.

Згідно п. 1 Додаткової угоди №2 від 28.10.2016 року до Договору, ціна за 1000 куб.м. газу за цим Договором з 01 листопада 2016 року становить 6819,00 грн., крім того ПДВ (20%) - 1363,80 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 8182,80 грн.

Згідно п. 1 Додаткової угоди №3 від 22.11.2016 року до Договору, ціна за 1000 куб.м. газу за цим Договором з 01 грудня 2016 року становить 7148,00 грн., крім того ПДВ (20%) - 1429,60 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 8577,60 грн.

Згідно п.п. 1, 2 Додаткової угоди №4 від 30.12.2016 року до Договору, регульована ціна на природний газ (без врахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до Податкового кодексу України), який постачається за цим Договором, визначається згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. №758. Ціна за 1000 куб.м. природного газу за цим Договором з 23 грудня 2016 року становить 4942,00 грн., крім того ПДВ (20%). До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 5930,40 грн.

Відповідно до п. 5.4. Договору, загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п.п. 8.1, 8.2 Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України, а також цим Договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1. цього Договору, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (в редакції Додаткової угоди №1 від 28.10.2016 року до Договору).

Відповідно до Розділу 12 Договору, Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 р. до 31 березня 2017 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору, він передав у власність відповідача у жовтні-грудні 2016 року, січні-лютому 2017 року, природний газ на загальну суму 1408640,35 грн., що підтверджується підписаними з обох сторін та скріпленими печатками підприємств актами приймання-передачі природного від 31.01.2016 року, від 30.11.2016 року, від 31.12.2016 року, від 31.01.2017 року, від 28.02.2017 року, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідач повністю розрахувався за природний газ, переданий за Договором №1747/1617-БО-17 від 12.10.2016 року, що підтверджується доданими до позовної заяви довідками по операціям, сальдо «Ставищенське ЖКП» та банківськими виписками.

Проте, як зазначає позивач, відповідач обов`язок за договором в частині оплати вартості поставленого газу належним чином не виконав, провівши остаточні розрахунки за поставлений газ з порушенням строку, погодженого сторонами, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача пеню та 3% річних.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої чинним законодавством та умовами договору, за порушення зобов`язань за договором.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, не виконавши зобов`язання у строк, встановлений п. 6.1 відповідного договору, відповідач допустив порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як визначено ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Договором визначено, що у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1. цього Договору, постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, відповідач взяті на себе зобов`язання зі своєчасної оплати отриманого у жовтні-грудні 2016 року, січні-лютому 2017 року природного газу не виконав у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача 2476,66 грн. пені (за період з 26.11.2016 по 22.12.2016 за зобов`язаннями жовтня 2016 на суму 95754,01 грн. у розмірі 1483,40 грн.; за період з 27.12.2016 по 27.12.2016 за зобов`язаннями листопада 2016 на суму 321706,79 грн. у розмірі 184,59 грн.; за період з 26.01.2017 по 30.01.2017 на суму 73071,76 грн. у розмірі 210,21 грн. та за період з 31.01.2017 по 09.02.2017 на суму 50000,00 грн. у розмірі 287,67 грн. за зобов`язаннями грудня 2016; за період з 28.03.2017 по 29.03.2017 за зобов`язаннями лютого 2017 на суму 270000,00 грн. у розмірі 310,68 грн.), 2500,30 грн. 3% річних (за період з 26.11.2016 по 22.12.2016 за зобов`язаннями жовтня 2016 на суму 95754,01 грн. у розмірі 211,91 грн.; за період з 27.12.2016 по 27.12.2016 за зобов`язаннями листопада 2016 на суму 321706,79 грн. у розмірі 26,37 грн.; за період з 26.01.2017 по 30.01.2017 на суму 73071,76 грн. у розмірі 30,03 грн. та за період з 31.01.2017 по 09.02.2017 на суму 50000,00 грн. у розмірі 41,10 грн. за зобов`язаннями грудня 2016; за період з 28.03.2017 по 29.03.2017 за зобов`язаннями лютого 2017 на суму 270000,00 грн. у розмірі 44,38 грн.) нарахованих на заборгованість відповідача станом на дату остаточного розрахунку.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач невчасно розрахувався за переданий йому природний газ у 2016-2017 році, допустивши прострочення. Отже, не виконавши зобов`язання у строк, встановлений п. 6.1 Договору, відповідач допустив порушення зобов`язання.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, 3% річних, судом встановлено, що вони є арифметично вірними, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому, вимоги про стягнення 2476,55 грн. пені та 353,79 грн. 3% річних, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, судом враховано, що статтею 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» передбачено, що неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016 року). Однак, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем борг сплачено після 30.11.2016 року, а саме, остаточно заборгованість погашено 18.04.2017 року, у зв`язку з чим, дія ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» на дані правовідносини не поширюється.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Ставищенського житлово-комунального підприємства про стягнення 2830,34 грн. заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Ставищенського житлово-комунального підприємства (09400, Київська обл., Ставищенський р-н, смт. Ставище, вул. Цимбала Сергія, будинок 48 А, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) 2476 (дві тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 55 коп. пені, 353 (триста п`ятдесят три) грн. 79 коп. 3% річних та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць