ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" липня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2107/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С., розглянувши заяву Приватного підприємства «Торговий Дім Поляков», м. Черкаси

до Фізичної особи-підприємця Буртової Ірини Миколаївни, с. Владиславка Миронівського району Київської області

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 до Господарського суду Київської області (далі - суд) звернулось Приватне підприємство «Торговий Дім Поляков» (далі - заявник, ПП «Торговий Дім Поляков») із заявою №41 від 15.07.2020 (вх. №2122/20 від 23.07.2020) про видачу судового наказу (далі - заява) за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Буртової Ірини Миколаївни (далі - ФОП Буртова І.М., боржник) заборгованості у розмірі 2 263,90грн.

Розглянувши подану заяву, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 1 ст. 148 ГПК України).

Так, вимоги до форми та змісту заяви встановлені ст. 150 ГПК України, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 якої, в заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 3 ст. 150 ГПК України наведено перелік документів, які мають бути додані до заяви про видачу судового наказу, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Отже, заявник повинен чітко визначити обставини та докази на яких ґрунтуються його вимоги та надати суду документи на їх підтвердження.

Так, заявник на підтвердження наявності у боржника заборгованості у розмірі 2 263,90грн надав суду договір поставки №2021бц від 04.12.2014 та видаткову накладну №АБЦ-007798 на суму 2 263,90грн.

Водночас, із змісту заяви вбачається, що ПП «Торговий Дім Поляков» зазначає про здійснення ФОП Буртовою І.М. часткової оплати за вказаною накладною на суму 750,00грн. Проте, відповідних доказів часткової оплати заявником до своєї заяви не додано.

Ураховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених ПП «Торговий Дім Поляков» вимог про стягнення з боржника заборгованості у розмірі 2 263,90грн.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.ч. 1,2 ст. 91 ГПК України).

Частиною 5 ст. 91 ГПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У той же час, порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. Відповідно до умов якого, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Проте, із змісту наданих копії документів, які були надані заявником суду, вбачається, що останні оформлені не належним чином, у зв`язку з чим не є доказами у розумінні у розумінні ст. 76-79, 91 ГПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ПП «Торговий Дім Поляков» при зверненні до суду із відповідною заявою не дотримано вимог ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України.

Згідно із п.1 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України встановлено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147-148, 150-153, 234- 235 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Торговий Дім Поляков» у задоволенні заяви №41 від 15.07.2020 (вх. №2122/20 від 23.07.2020) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Буртової Ірини Миколаївни заборгованості у розмірі 2 263,90грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 31.07.2020 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 31.07.2020.