ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"03" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2115/20

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву Приватного підприємства «Торговий Дім Поляков» (18006, м. Черкаси, вул. Чехова, буд. 41, код 32268131) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мельника Олександра Григоровича ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) 880,53 грн. заборгованості за договором поставки № 4024бц від 05.12.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Торговий Дім Поляков» звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мельника Олександра Григоровича 880,53 грн. заборгованості за договором поставки № 4024бц від 05.12.2015 р.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Згідно з ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Заявником не дотримано вказаних вимог. Заявником у заяві про видачу судового наказу місцезнаходження боржника вказано як: АДРЕСА_1 . Проте, як вбачається з відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця Мельника Олександра Григоровича є: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором поставки № 4024-бц від 05.12.2015 р., проте до матеріалів заяви не додано договору за яким пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості.

До матеріалів заяви про видачу судового наказу додано договір поставки № 4024-бц від 03.12.2015 р., тобто інший договір, в той час як заявником пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за договором поставки № 4024-бц від 05.12.2015 р.

Наведене свідчить про недотримання заявником при зверненні до суду вимог п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Торговий Дім Поляков» у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мельника Олександра Григоровича 880,53 грн. заборгованості за договором поставки № 4024бц від 05.12.2015 р.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева