УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

30.07.2020Справа № 910/9156/20

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Державної ораганізації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців буд. 17; )

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

5. ОСОБА_5

6. ОСОБА_6

7. ОСОБА_7

про стягнення 820 362 051,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про солідарне стягнення 820 362 051,88 грн. шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на виявлення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб під час здійснення ліквідаційної процедури АТ "Фортуна - банк" фактів дій/бездіяльності та прийняття пов`язаними особами банку рішень стосовно проведення банком ризикових та економічно невиправданих кредитних операцій, а саме кредитування позичальників у великих розмірах під неліквідне забезпечення, які прямо протирічили інтересам АТ "Фортуна -банк" та його кредиторам, чим банку було завдано збитків на загальну суму 1 071 564 970,54 грн., з яких на підставі ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підлягає стягненню 820 362 051,88 грн., розмір яких обмежується сумою акцептованих банком та незадоволених за рахунок майна останнього кредиторських вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 року суд постановив звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Бобрицької сільської ради, Катюжанської сільської ради із запитами щодо доступу до персональних даних відповідачів - фізичних особів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року.

У відповідь на запити від 30.06.2020 року Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації листом № 105/01-3667/1 від 09.07.2020 року, Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації листами №№ 1614, 1608, 1609 від 17.07.2020 року, Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації листами № 1493/26 від 06.07.2020 року, № 1663/26 від 17.07.2020 року, Бобрицькою сільською радою листом № 1-19/284 від 13.07.2020 року, Катюжанською сільською радою листом № 324/02-22 від 09.07.2020 року надано відповідні відомості стосовно громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, згідно п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; згідно п. 5 ч. 3 - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують викладені обставини.; відповідно до п. 8 ч. 3 - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Однак, в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов`язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: позивачем не надано доказів на підтвердження реєстраційного номеру облікової картки платника податків, номеру і серії паспорта гр-н ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Окрім цього суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 року № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1 та п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102,00 грн.

Нормами п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Тобто, звернувшись до суду в червні 2020 року із позовом з вимогами, що носять майновий характер, позивач мав сплатити з урахуванням змісту та суми заявлених вимог, 735 700,00 грн. судового збору.

Натомість, в порушення вимоги чинного законодавства позивачем жодних доказів сплати судового збору до позовної заяви не додано.

Будь - які клопотання позивача про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору позовні матеріали також не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

При цьому, вказані правові норми не ставлять обов`язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містять імперативну норму щодо обов`язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як встановлено судом, позивачем в якості доказів направлення на адресу відповідачів 5 та 7 копії позовної заяви № 46-8001/20 від 19.06.2020 року та доданих до неї документів надано фіскальні чеки від 24.06.2020 року, описи вкладення у цінні листи від 24.06.2020 року та списки згрупованих поштових відправлень від 24.06.2020 року.

Зі змісту поданих описів та списків згрупованих відправлень вбачається, що позивачем було направлено позовну заяву та додані до неї докази на ім`я відповідача 5 - ОСОБА_5 на адресу: АДРЕСА_1 , та на ім`я відповідача 7 - ОСОБА_7 на адресу: АДРЕСА_2 , що не відповідає місцю проживання/реєстрації вказаних осіб за даними відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, якими відповідно є: АДРЕСА_3 ( ОСОБА_5 ) та АДРЕСА_4 ( ОСОБА_7 ).

Доказів направлення копій позовної заяви, як того вимагають положення ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, на належну адресу відповідачів 5 та 7 позивачем суду не надано.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, виходячи зі змісту наявних у матеріалах позовної заяви описів вкладення у цінні листи від 24.06.2020 року та списків згрупованих поштових відправлень суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про надсилання на адресу відповідачів 5 та 7 копій даної позовної заяви № 46-8001/20 від 19.06.2020 року та всіх доданих до неї документів, що, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідачів 5 та 7 можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" без руху.

2. Встановити Державній організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Державній організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належним чином засвідчених копій паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків гр-н ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження надсилання на адресу реєстрації/проживання відповідачів 5 та 7 копії позовної заяви та доданих до неї доказів;

- подання до суду доказів сплати судового збору у визначеному законодавством порядку та розмірі.

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачам по справі.

4. Ухвала набрала законної сили з моменту підписання 30.07.2020 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон