ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 911/4306/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Васьковського О.В., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Хмельовського В.О.,

учасники справи:

боржник - Приватне акціонерне товариство "Спільне Українсько-Болгарське підприємство "Богдан",

представник боржника в судове засідання не з`явився,

ліквідатор Приватного акціонерного товариства "Спільне Українсько-Болгарське підприємство "Богдан" - арбітражний керуючий Григоренко Ольга Михайлівна - особисто,

представник ТОВ "Люкс-Сервіс" - Полвщук Р.М.,

представник ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" - Андрієвська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Сервіс" за вх. № 4430/2020

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020

у складі колегії суддів: Остапенка О.М. (головуючий), Сотнікова С.В., Грека Б.М.

та на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.12.2019 (про визнання поточних кредиторських вимог)

у складі судді Бацуци В.М.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія"

про визнання поточних грошових вимог

у справі за заявою Приватного акціонерного товариства "Спільне Українсько-Болгарське підприємство "Богдан"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 09.02.2017 ухвалою Господарського суду Київської області, зокрема, порушено провадження у справі № 911/4306/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Спільне Українсько-Болгарське підприємство "Богдан" (далі - СУБП "Богдан"); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Черпак А. Ю.

2. 31.08.2017 ухвалою Господарського суду Київської області, крім іншого, затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - ПАТ "СУБП "Богдан" у наступному складі та обсязі:

- ОСОБА_1 у сумах: 3 200 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 277 301,16 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів;

- ОСОБА_2 у сумах: 3 200 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 216 701,60 грн: 4 черга задоволення вимог кредиторів;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс-Сервіс" (далі - ТОВ "Люкс-Сервіс") у сумах: 3 200 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 51 993 104,04 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 15 453 535,47 грн - 6 черга задоволення вимог кредиторів (в ліквідаційній процедурі);

- ОСОБА_3 у сумах: 3 200 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 260 070,84 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

3. 27.12.2018 постановою Господарського суду Київської області, серед іншого, у справі № 911/4306/16 припинено процедуру розпорядження майном боржника - ПАТ "СУБП "Богдан" та припинено повноваження арбітражного керуючого Черпак Анастасії Юріївни як розпорядника майна боржника; визнано банкрутом ПАТ "СУБП "Богдан" та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; господарську діяльність боржника - ПАТ "СУБП "Богдан" завершено; строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника - ПАТ "СУБП "Богдан" вважати таким, що настав 27.12.2018, призначено ліквідатором банкрута ПАТ "СУБП "Богдан" арбітражного керуючого Григоренко Ольгу Михайлівну.

4. 31.12.2018 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про визнання боржника - ПАТ "СУБП "Богдан" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Надходження заяви з поточними кредиторськими вимогами

5. 05.09.2019 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія") надійшла заява б/н від 03.09.2019 з вимогами до боржника, у якій останній просить суд визнати поточні грошові вимоги до ПАТ "СУБП "Богдан" в сумі 41 339,54 грн за період з 01.01.2019 по 31.07.2019 за договором постачання електричної енергії споживачу та включити поточні грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів і включити сплачений судовий збір в сумі 3 842 грн до реєстру вимог кредиторів.

6. Заява з кредиторськими вимогами обґрунтована тим, що в силу пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, враховуючи факт споживання електричної енергії, між ПАТ СУБП "Богдан" та кредитором укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 420047556 від 01.01.2019. Договір укладений на умовах, які розроблені енергопостачальником та опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія", без викладення його в паперовій формі. Факт укладення договору, як вказує кредитор, підтверджується споживанням боржником електричної енергії. Кредитор вказує, що належним чином виконує свої обов`язки щодо постачання боржнику електричної енергії, натомість боржник не здійснює оплату за електричну енергію, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період з січня по липень 2019 року у розмірі 41 339,54 грн.

7. 15.10.2019 ліквідатор ПАТ СУБП "Богдан" арбітражний керуючий Григоренко О.М. надав суду першої інстанції пояснення, в яких заперечив проти визнання та включення поточних вимог ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" до реєстру вимог кредиторів із посиланням на положення частини першої статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з тих підстав, що заявник заявив свої вимоги за період з 01.01.2019 по 31.07.2019, який виник вже після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; дані витрати не є витратами, пов`язаним із здійсненням ліквідаційної процедури.

8. 16.19.2019 ТОВ "Люкс-Сервіс" у запереченнях, поданих суду першої інстанції, просив суд відмовити ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у задоволенні кредиторських вимог та посилався на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 16.04.2019 у справі № 925/871/15, відповідно до якої виникнення у боржника, щодо якого введено ліквідаційну процедуру у справі про банкрутство, податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав після моменту визнання боржника банкрутом, матиме наслідком порушення права такого боржника, яке визначене законодавством, на звільнення від сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що у свою чергу суперечить принципу правової визначеності, який є одним із елементів верховенства права.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду

9. 24.12.2019 ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/4306/16 заяву ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" про визнання поточних кредиторських вимог задоволено, визнано поточні грошові вимоги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" до боржника у наступному розмірі: 3 842 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 41 339,54 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

10. Суд першої інстанції встановив, що 01.01.2019 відповідно до пункту 13 розділу Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про ринок електричної енергії" між заявником - ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" та боржником - ПАТ СУБП "Богдан" виникли договірні відносини з постачання електричної енергії, що підтверджується договором про постачання електричної енергії № 220047556 від 05.09.2011, укладеним між ПАТ "АЕС Київобленерго" та ПАТ СУБП "Богдан", і додатками до нього, типовим договором про постачання електричної енергії, що є публічним договором приєднання та розміщений на сайті постачальника, додатками до нього, наявними у матеріалах справи. Суд також встановив, що заявником належним чином виконувався обов`язок в частині надання послуг з постачання електроенергії, а боржником неналежним чином виконувався обов`язок по оплаті її вартості і станом на 03.09.2019 основна заборгованість боржника перед заявником за використану електроенергію у період з 01.01.2019 по 31.07.2019 складала 41 339, 54 грн, що підтверджується Договором про постачання електричної енергії № 220047556 від 05.09.2011, укладеним між ПАТ "АЕС Київобленерго" та ПАТ "СУБП "Богдан", додатками до нього, типовим договором про постачання електричної енергії, що є публічним договором приєднання та розміщений на сайті постачальника, додатками до нього, рахунком-фактурою № за січень 2019 року від 29.01.2019, рахунком-фактурою № за лютий 2019 року від 28.02.2019, рахунком-фактурою № за березень 2019 року від 26.03.2019, рахунком-фактурою № за квітень 2019 року від 30.04.2019, рахунком-фактурою № за травень 2019 року від 28.05.2019, рахунком-фактурою № за червень 2019 року від 30.06.2019, рахунком-фактурою № за липень 2019 року від 26.07.2019, довідкою № 03/300/6546 від 22.08.2019 ПАТ "Київобленерго", розрахунком заборгованості ПАТ "СУБП "Богдан" перед ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія".

11. Ухвала суду першої інстанції мотивована положеннями статей 45, 59, 60, 64 Кодексу з процедур банкрутства та тим, що вимоги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" до банкрута є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають визнанню у повному обсязі. Місцевий господарський суд відхилив заперечення боржника про те, що у спірних відносинах у нього не виник та відсутній обов`язок щодо сплати заявнику у повному обсязі поставленої електричної енергії у зв`язку із тим, що у ліквідаційній процедурі у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань є необґрунтованими, із посиланням на те, що вказані договірні відносини та зобов`язання з постачання електричної енергії виникли по суті для захисту майна банкрута та забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані.

12. 21.05.2020 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Сервіс" (далі - ТОВ "Люкс-Сервіс") на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.12.2019 у справі № 911/4306/16 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 24.12.2019 у справі № 911/4306/16 - без змін. Справу повернуто до Господарського суду Київської області.

13. Апеляційний господарський суд погодився із висновками місцевого господарського суду, а також зазначив, що вирішуючи питання про правову природу вимог, які визнаються, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок місцевого суду про визнання заявлених вимог такими, які виникли з виконання договору, що має на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. 05.06.2020 ТОВ "Люкс-Сервіс" поштовим відправленням подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу за вх. № 4430/2020, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.12.2019 у справі № 911/4306/16; прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" про визнання кредиторських поточних вимог.

15. У касаційній скарзі підставами касаційного оскарження, відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Люкс-Сервіс" зазначає неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування права у подібних правовідносинах.

16. При цьому, скаржник звертає увагу Суду, що суди попередніх інстанцій порушили та невірно застосували приписи статті 59 Кодексу з процедур банкрутства, зокрема, з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Скаржник також зазначає, що витрати, пов`язані договором про постачання електричної енергії № 220047556 від 05.09.2011, безпосередньо не пов`язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

17. 03.07.2020 від ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому заявник просить залишити касаційну скаргу ТОВ "Люкс-Сервіс" без задоволення, а прийняті у справі ухвалу та постанову - без змін, посилаючись на обґрунтованість та законність висновків судів попередніх інстанцій. Також, кредитор, посилається на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 12.04.2018 у справі № 904/404/15, відповідно до якого в ліквідаційній процедурі нові зобов`язання у банкрута можуть виникати виключно в випадках, прямо передбачених законом. Такими є зобов`язаннями щодо оплати поточних комунальних та експлуатаційних витрат та інших, пов`язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури.

18. 09.07.2020 від скаржника до Верховного Суду надійшли письмові пояснення, в яких останній вказує, що судами попередніх інстанцій встановлено, що між заявником - ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" та боржником - ПАТ "СУБП "БогданЄ" виникли договірні відносини з постачання електричної енергії, що підтверджується договором про постачання електричної енергії № 220047556 від 05.09.2011, укладеним між ПАТ "АЕС Київобленерго" та ПАТ "СУБП "Богдан". Скаржник зауважує, що ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" створена 26.04.2018, в матеріалах справи відсутні правочини заміни кредитора у зобов`язанні за договором № 220047556 від 05.09.2011. Таким чином, на думку скаржника, заявником не доведено існування договірних правовідносин між ним та боржником.

19. 17.07.2020 до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" до відзиву на касаційну скаргу, в яких останній посилається на укладення між ним та боржником договору про постачання електричної енергії та її споживання та просить Суд відмовити в задоволенні касаційної скарги.

20. 21.07.2020 також надійшли до Суду письмові пояснення ліквідатора ПАТ "СУБП "Богдан", в яких арбітражний керуючий вказує, що електропостачання боржника було припинено з 15.01.2014, а тому поточні вимоги ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" є безпідставними та просить скасувати прийняті у справі ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій та відмовити ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" у задоволенні заяви про визнання поточних кредиторських вимог.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

21. Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон) зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України. Вказаний Закон набрав чинності 08.02.2020.

22. Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

23. Касаційна скарга ТОВ "Люкс-Сервіс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.12.2019 у справі № 911/4306/16 була направлена до Верховного Суду 05.06.2020.

24. З огляду на викладене, в цьому випадку при розгляді вказаної касаційної скарги ТОВ "Люкс-Сервіс" підлягають застосуванню норми Господарського процесуального кодексу України в редакції чинній з 08.02.2020, в редакції Закону від 15.01.2020 № 460-IX.

25. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частин першої, другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

26. Відповідно до частини шостої статті 12 Господарського процесуального кодексу України Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

27. При цьому 21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019.

28. У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень даного Кодексу зазначено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнати таким, що втратив чинність, в тому числі, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

29. Станом на дату прийняття ухвали суду першої інстанції (24.12.2019) Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність, відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Кодексу України з процедур банкрутства.

30. Предметом спору у даній справі стало встановлення наявності обов`язку боржника, визнаного банкрутом, щодо оплати за спожиту електроенергію, заборгованість за яку, за твердженням заявника, виникла у процедурі ліквідації банкрута та включення таких поточних вимог енергопостачальника до реєстру вимог кредиторів.

31. Частина перша статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

32. Відповідно до частини четвертої статті 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

33. Вирішуючи даний спір, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що 01.01.2019 у відповідності до положень пункту 13 розділу Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про ринок електричної енергії" між заявником - ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" та боржником - ПАТ "СУБП "Богдан" виникли договірні відносини з постачання електричної енергії, що підтверджується договором про постачання електричної енергії № 220047556 від 05.09.2011, укладеним між ПАТ "АЕС Київобленерго" та ПАТ "СУБП "Богдан", і додатками до нього, типовим договором про постачання електричної енергії, що є публічним договором приєднання та розміщений на сайті постачальника, додатками до нього, наявними у матеріалах справи.

34. Верховний Суд зауважує, що абзацом 1 пункту 13 розділу Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

35. Абзацом 4 пункту 13 зазначеного вище розділу встановлено, що упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання.

36. Пунктом 2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 встановлено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

37. 26.04.2018 було здійснено державну реєстрацію кредитора - ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" (ідентифікаційний код 42094646). Створення такого суб`єкта було викликано змінами до Закону України "Про ринок електричної енергії" у частині необхідності відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії.

38. 14.06.2018 ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" отримала ліцензію з постачання електричної енергії споживачу згідно з Постановою НКРЕКП №429 від 14.06.2018.

39. Відповідно до пункту 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312 (в редакції станом на 01.01.2019, тобто на момент, як стверджує ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія", укладення Договору про постачання електричної енергії споживачу № 420047556 від 01.01.2019) на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

40. Пунктом 1.2.7. зазначених правил встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

41. Укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку (абзаци 1 - 4 пункту 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

42. Пунктом 3.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо:

1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку;

2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи;

3) споживач є стороною діючих договорів:

про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок;

про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії";

про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач;

4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії;

5) відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики;

6) відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі.

43. Відповідно до пункту 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії у зазначеній вище редакції розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

44. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (пункт 4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії).

45. Суди попередніх інстанцій, визнаючи грошові вимоги ТОВ "Київська енергопостачальна компанія", дійшли висновків, що основна заборгованість боржника перед заявником (ТОВ "Київська енергопостачальна компанія") за використану електроенергію у період з 01.01.2019 по 31.07.2019 складала 41 339,54 грн та підтверджується договором про постачання електричної енергії № 220047556 від 05.09.2011, укладеним між ПАТ "АЕС Київобленерго" та ПАТ "СУБП" "Богдан", і додатками до нього, типовим договором про постачання електричної енергії, що є публічним договором приєднання та розміщений на сайті постачальника, додатками до нього та рахунками-фактурами за січень 2019 - липень 2019 року, довідкою № 03/300/6546 від 22.08.2019 ПАТ "Київобленерго", розрахунком заборгованості ПАТ "СУБП" "Богдан" перед ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія".

46. Вказавши про наявність заборгованості боржника перед ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія", що підтверджується договором укладеним між боржником та ПАТ "АЕС Київобленерго", судами попередніх інстанцій не встановлено склад учасників даних правовідносин з урахуванням вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку електричної енергії, Правил роздрібного ринку електричної енергії та зобов`язання і функції кожного з таких учасників, а саме: оператора системи розподілу, адміністратора комерційного обліку та постачальника послуг комерційного обліку, постачальника електричної енергії та самого споживача у спірний період.

47. Також, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що заборгованість ПАТ "СУБП "Богдан" перед ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія", зокрема, підтверджується рахунками-фактурами за січень-липень 2019 року. Однак, судами не враховано, що рахунок або рахунок-фактура, що за своїми функціями є тотожними документами, за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а вони мають лише інформаційний характер. Рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 07.02.2018 у справі № 910/49/17, від 18.02.2020 у справі № 908/771/19.

48. Таким чином до обсягу питань, що їх належить розв`язати при вирішенні питання про визнання поточних вимог кредитора у даному випадку належать питання встановлення складу учасників правовідносин з постачання електричної енергії; характеру таких правовідносин між сторонами, а саме: чи є вони договірними чи позадоговірними; факту споживання електричної енергії споживачем; періоду постачання електричної енергії; поставленого обсягу електричної енергії; наявності у матеріалах справи належних та допустимих доказів постачання електричної енергії, а також особи, якій належить право звернення із відповідною вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

49. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу

50. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних та правових підстав вимог заявника про визнання поточних кредиторських вимог і заперечень проти них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли передчасного висновку про їх визнання без посилань на належні та допустимі докази.

51. Наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020), отримала підтвердження під час касаційного провадження, що у розумінні пункту 1 частини третьої статті 310 цього Кодексу в сукупності з відсутністю всебічного, повного та об`єктивного дослідження судами зібраних у справі доказів є підставою для скасування оскаржуваних ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

52. Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від встановленого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

53. Зважаючи на те, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги шляхом скасування рішення та постанови і передачі справи на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

54. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 2 частини першої статті 308, статтею 310 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Сервіс" підлягає частковому задоволенню, а прийняті у справі постанова Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 та ухвала Господарського суду Київської області від 24.12.2019 скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

В. Розподіл судових витрат

55. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд, з урахуванням статті 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 2 частини першої статті 308, статтею 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Сервіс" за вх. № 4430/2020 задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.12.2019 (про визнання поточних кредиторських вимог) у справі № 911/4306/16 скасувати. Справу № 911/4306/16 в частині розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" передати на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Васьковський

В. Погребняк