ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" липня 2020 р. Справа № 911/1722/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» (ідентифікаційний код - 41389667)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» (ідентифікаційний код - 34201037)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Лутак Т.В.

Секретар судового засідання Гришко В.О.

Представники:

від заявника: Бандуристий Р.С., Радченко В.Ю.

від боржника: не з`явилися

Обставини справи:

До господарського суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» (далі - кредитор або заявник) із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» (далі - боржник), у зв`язку з неспроможністю останнього сплатити заборгованість у розмірі 18 744 181, 35 грн., на підставі статей 8, 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.06.2020 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» до розгляду; проведення підготовчого засідання суду призначено на 13.07.2020; запропоновано арбітражним керуючим Добродубу Олексію Яковичу, Дашку Ігорю Валерійовичу та Кірячок Інессі Олександрівні до 08.07.2020 подати заяву на участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства; зобов`язано кредитора та боржника надати суду певні документи.

18.06.2020 до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» надійшла заява б/н від 17.06.2020 (вх. № 12149/20 від 18.06.2020) про призначення у даній справі розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Астахова Руслана Миколайовича. До вказаної заяви також додана заява арбітражного керуючого Астахова Руслана Миколайовича б/н від 17.06.2020 (вх. № 12176/20 від 18.06.2020) про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод».

26.06.2020 через канцелярію господарського суду Київської області від арбітражного керуючого Кірячок Інесси Олександрівни надійшов супровідний лист № 01-20/02 від 25.06.2020 (вх. № 12901/20 від 26.06.2020), до якого додано заяву про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод».

До господарського суду Київської області від арбітражного керуючого Дашка Ігоря Валерійовича надійшла заява вих. № 01-09/101 від 25.06.2020 (вх. № 13112/20 від 30.06.2020) про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод».

08.07.2020 через канцелярію господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» надійшла заява б/н від 08.07.2020 (вх. № 13944/20 від 08.07.2020) про надання письмових доказів.

До господарського суду Київської області від арбітражного керуючого Кіцула Сергія Богдановича надійшла заява вих. № 02-11/1 від 08.07.2020 (вх. № 13946/20 від 09.07.2020) про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод».

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.07.2020, враховуючи неналежне виконання заявником вимог ухвали суду від 18.06.2020, нез`явлення у судове засідання представника боржника та невиконання ним вимог суду, зважаючи на п. 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України та відсутність доказів вручення боржнику ухвали суду від 18.06.2020, розгляд даної справи у підготовчому засіданні відкладено на 27.07.2020.

27.07.2020 через канцелярію господарського суду Київської області від заявника надійшли письмові пояснення б/н від 27.07.2020 (вх. № 15487/20 від 27.07.2020) та документи по справі.

Присутні у судовому засіданні 27.07.2020 представники заявника надали суду документи про справі (вх. № 15570/20 від 27.07.2020) та підтримали заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод».

Представник боржника, належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання 27.07.2020 не з`явився, причин неявки суду не повідомив та відзиву на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство не надав.

Враховуючи те, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства неявка у підготовче засідання сторін, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання, суд вважає за можливе провести підготовче засідання за відсутності представника боржника за наявними у справі документами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази та заслухавши пояснення представників заявника, зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 34 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено право кредитора звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство та визначено, які документи у такому випадку подаються.

Так, ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що:

кредитор - це юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

боржник - це юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав;

неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом;

грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи (ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі або відмову у відкритті провадження у справі.

Таким чином, завдання підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності, а заяви боржника - також і загрози його неплатоспроможності. Крім того, господарський суд перевіряє правовий статус боржника та відсутність перешкод для відкриття провадження у справі про банкрутство. Предметом підготовчого засідання є з`ясування наявності підстав, які надають кредитору чи боржнику можливість ініціювати відкриття провадження у справі про банкрутство, тобто ознак загрози неплатоспроможності та виникнення обставин неплатоспроможності боржника.

Водночас, ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

З системного аналізу зазначених норм слідує, що підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство є неплатоспроможність боржника.

Тобто, для відкриття провадження у справі господарський суд повинен встановити: наявність грошових зобов`язань у боржника, строк виконання яких настав; неспроможність боржника виконати такі зобов`язання після встановленого строку; відсутність спору про право щодо таких грошових зобов`язань.

Суд звертає увагу, що Кодекс України з процедур банкрутства не дає визначення поняття «відсутність спору про право», разом з тим, законодавець не ототожнює його зі спором, який розглядається у позовному провадженні судом або перебуває на розгляді іншого юрисдикційного органу. Кодекс України з процедур банкрутства пов`язує наявність спору лише щодо самих грошових вимог, який може мати місце з самого початку при їх заявлені (потенційний спір). Наприклад, коли відсутнє рішення суду щодо цих вимог, що набрало законної сили і грошові вимоги не підтверджені належними документами або не визнаються боржником. У той же час, можуть мати місце й інші обставини, які можуть свідчити про наявність спору, незалежно від того, чи визнає грошові вимоги боржник (правочин укладено із заінтересованою особою, пропущено строк позовної давності або має місце нікчемний правочин). Такі обставини виключають розгляд цих питань у підготовчому засіданні, оскільки відсутній той інструментарій, який характерний для позовного провадження (зустрічний позов, залучення третіх осіб, проведення експертизи, застосування строків позовної давності тощо).

У підготовчому засіданні суд не вирішує спір по суті, оскільки строк розгляду вимог кредиторів обмежується в часі ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства.

Отже, відсутність спору щодо заявлених ініціюючим кредитором грошових вимог може підтверджуватися або рішенням суду, що набрало законної сили, або визнанням боржником таких вимог. Тобто, має бути фактична наявність боргу, який є безспірним або не оспорюється боржником, що встановлюється судом у підготовчому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування вимог заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод», Товариство з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» посилається на правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору № 7 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуск зерна від 20.06.2018.

За цим договором заявник передає сільськогосподарські культури врожаю 2017-2018 року (зерно), а боржник приймає на відповідальне зберігання у знеособленому виді у передбаченому законодавством України порядку та на умовах цього договору. Боржник також надає заявнику послуги з метою недопущення псування та втрати якості зерна, у тому числі, але не обмежуючись, наданням у разі необхідності послуг з очистки та сушки зерна.

Розділом 4 договору передбачено обов`язки сторін, так, зокрема, боржник зобов`язався прийняти від заявника на зберігання зерно, надати послуги із зберігання зерна, проводити передачу зерна, видати зерно на вимогу заявника, видати складський документ на зерно після прийняття його на зберігання.

Заявник, в свою чергу, зобов`язався своєчасно розраховуватися за надані йому послуги з приймання, зберігання, відвантаження та наданні додаткові послуги, пов`язані із зберіганням зерна.

Розділом 6 договору визначено відповідальність сторін, так, відповідно до п. 6. 3 договору у разі пошкодження, зниження якості зерна (або його частини), якщо таке сталося в результаті порушення боржником правил зберігання, боржник відшкодовує заявнику збитки в розмірі суми, на яку знизилась його вартість. Вартість зерна для цілей цього договору визначається виходячи з ринкової ціни згідно даних Української аграрної біржі на дату пред`явлення рекламацій.

Заявник зазначає, що ним у період з 01.06.2018 по 13.11.2018 було поставлено боржнику на зберігання зерно у кількості 6 643,54 тонни.

Проте, боржником, в порушення своїх договірних зобов`язань, було лише частково відвантажено на користь заявника зерно зі зберігання, неповерненим залишається 3 569,94 тонни.

Таким чином, заявник, посилаючись на порушення боржником його обов`язків щодо забезпечення схоронності переданого на зберігання зерна, статті 950, 951 Цивільного кодексу України та ст. 34 Закону України «Про зерно та ринок зерна», стверджує, що боржником було завдано заявнику збитки у розмірі неповерненого зерна, що становить 18 744 181, 35 грн.

Суд звертає увагу, що відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, а також одним із видів господарсько-правової/цивільно-правової відповідальності.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальним правилом особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.

З огляду на вищевикладене вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини, за якими боржник зобов`язаний надати певні послуги, а заявник зобов`язався оплатити боржнику такі послуги.

При цьому, заявником заявлено як підстава для відкриття провадження у справі про банкрутство застосування до боржника господарсько-правової/цивільно-правової відповідальності у вигляді збитків, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, що повинні бути доведені та оцінені у позовному провадженні.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника до боржника носять спірний характер та не свідчать про наявність грошових зобов`язань боржника перед заявником, строк виконання яких настав.

Крім того, судом встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000104 за фактом привласнення службовими особами ТОВ «Агроконтракт 2011», за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Долинський комбікормовий завод», зерна, належного ТОВ «Поско Інтернешнл Україна», в особливо великих розмірах.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення органом досудового розслідування визначена як ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» у даному кримінальному провадженні є потерпілим, а також і цивільним позивачем з розміром позовних вимог 18 744 181, 35 грн. за неналежне виконання умов договору № 7 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуск зерна від 20.06.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 4 та ч. 5 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 6 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні, а частиною 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 129 Кримінального процесуального кодексу України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що заявник у межах кримінального провадження № 0000104 пред`явив до боржника цивільний позов зі змістом позовних вимог аналогічним як і у даній заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство, що також може свідчити про наявність спору про право.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» носять спірний характер, оскільки відносно них відсутнє судове рішення, вони не свідчать про наявність грошових зобов`язань у боржника перед заявником, строк виконання яких настав, такі вимоги не підлягають розгляду на стадії відкриття провадження у справі про банкрутство, незалежно від того, якими документами вони підтверджуються, оскільки докази надані заявником підлягають оцінці у позовному провадженні або в попередньому засіданні суду, коли формується пасив боржника, разом з тим, такі ж вимоги є предметом цивільного спору, поданого заявником до боржника у межах кримінального провадження.

За таких обставин, суд, керуючись ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод».

При цьому, суд звертає увагу, що відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Крім того, зважаючи на встановлені судом обставини щодо відсутності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод», суд залишає без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» б/н від 17.06.2020 (вх. № 12149/20 від 18.06.2020) про призначення у даній справі розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Астахова Руслана Миколайовича, а також заяви арбітражних керуючих Астахова Руслана Миколайовича, Кірячок Інесси Олександрівни , Дашка Ігоря Валерійовича , Кіцула Сергія Богдановича про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод».

Керуючись статтями 1-2, 34-35, 39 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі № 911/1722/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод».

2. Залишити без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Поско Інтернешнл Україна» б/н від 17.06.2020 (вх. № 12149/20 від 18.06.2020) про призначення у даній справі розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Астахова Руслана Миколайовича.

3. Залишити без розгляду заяви арбітражних керуючих Астахова Руслана Миколайовича, Кірячок Інесси Олександрівни , Дашка Ігоря Валерійовича , Кіцула Сергія Богдановича про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод».

4. Копію ухвали направити заявнику, боржнику, органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника, державному реєстратору за місцезнаходженням боржника, державній податковій службі за місцезнаходженням боржника, арбітражним керуючим Добродубу Олексію Яковичу, Дашку Ігорю Валерійовичу та Кірячок Інессі Олександрівні, державному органу з питань банкрутства, арбітражним керуючим Астахову Руслану Миколайовичу та Кіцулу Сергію Богдановичу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 31.07.2020.

Суддя Т.В. Лутак