ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.2020м. ДніпроСправа № 904/942/20
за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 117 573,00 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Барабанові Д.М.

Представники:

Позивача: Фурманюк І.В., довіреність № 9/12 від 04.01.2020 адвокат

Відповідача: Пасічник О.Ю. дов. № 403 від 06.05.2020 юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 117 573,00 грн. - штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Відповідач заперечує позов в частині нарахування штрафу в сумі 30 882,00 грн., за накладними №41942061 від 18.08.2019 та №41964511 від 19.08.2019, а саме: за накладною №41942061 від 18.08.2019 норма доставки 21 доба (4 доби на відстань 601 км) + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням-прибуттям) + 16 діб (на збільшення терміну доставки згідно з актами): на 13 діб згідно з актом станції Лелеківка від 03.09.2019 №1271, на 3 доби згідно з актом станції Знам`янка від 04.09.2019 №9831 щодо тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці, про що зазначено у графі 49 накладної); факт: 17 діб, прострочення відсутнє. Штраф у розмірі 15 441,00 грн. заявлено неправомірно. За накладною №41964511 від 19.08.2019 норма доставки:21 доба (4 доби на відстань 601 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) + 16 діб (на збільшення терміну доставки згідно з актами: на 13 діб згідно з актом станції Лелеківка від 03.09.2019 №1270, на 3 доби згідно з актом станції Знам`янка від 04.09.2019 №9831 щодо тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці, про що зазначено у графі 49 накладної); факт: 16 діб, прострочення - відсутнє. Штраф у розмірі 15 441,00 грн. заявлено неправомірно. Також, Відповідач вважає, що нарахована сума штрафу за спірними накладними занадто велика, у зв`язку з чим, просить зменшити суму штрафу до 50 %, мотивуючи тим, що у 2017 році залізницею перевезено 6,2 млн. пасажирів, яким надано пільги на загальну суму 114,2 млн. грн., у 2018 році - 5,7 млн. пасажирів на 126,1 млн. грн. Однак, залізниця не отримує у потрібному обсязі компенсацію нарахованих, але не отриманих за пільгові перевезення, доходів. Залізниця несе основний тягар у такому важливому соціальному питанні, як надання безплатних послуг з перевезення пільгових категорій громадян, але не отримує компенсацію у потрібному обсязі. Крім того, Придніпровська залізниця внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Зазначений перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83. Стратегічне значення для економіки держави забезпечує економічну незалежність країни, її державність. Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 №891 залізничний транспорт здійснює військові перевезення. Позивачем не надано доказів понесення ним збитків. Також, Відповідач заперечує заявлену Позивачем суму витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що, враховуючи незначну складність даної справи, підготовка якої не вимагала надмірного обсягу юридичної і технічної роботи та недоведеністю затрат того часу, який вказав Позивач, а саме 6 годин, є необґрунтованими та свідомо завищеними, а сума у розмірі 9 220,53 грн. заявлена Позивачем у якості гонорару адвоката є спробою покласти на Відповідача цілком не співмірні з ціною позову витрати.

У відповіді на відзив Позивач вказав, що за накладною №41942061 вантаж відправлено 18.08.2019 на відстань 601 км, згідно норм розрахунку терміну доставки вантаж повинен бути доставлений до кінця доби 23.08.2019 (4 доби на відстань 601 км + 1 доба на операції пов`язані з відправленням-прибуттям). Тобто, перша доба порушення терміну доставки вантажу це 24.08.2019, з 24.08.2019 по 02.09.2019 безпідставно порушено термін доставки на 10 діб (повні доби) штраф нараховано 30 %, сума штрафу становить 15 441,00 грн. 03.09.2019 та 04.2019 Відповідач продовжив термін доставки, тому за 03.09.2019, 04.09.2019 та 05.09.2019 штраф не нараховувався. За накладною №41964511 вантаж відправлено 19.08.2019 на відстань 601 км, згідно норм розрахунку терміну доставки вантаж повинен бути доставлений до кінця доби 24.08.2019 (4 доби на відстань 601 км + 1 доба на операції пов`язані з відправленням-прибуттям). Тобто, перша доба порушення терміну доставки вантажу це 25.08.2019, з 25.08.2019 по 02.09.2019 безпідставно порушено термін доставки на 9 діб (повні доби) штраф нараховано 30 %, сума штрафу становить 15 441,00 грн. 03.09.2019 та 04.2019 Відповідач продовжив термін доставки, тому за 03.09.2019, 04.09.2019 та 05.09.2019 штраф не нараховувався. Отже, за наведеними накладними штраф нараховано правомірно. Відповідач просить зменшити штраф, проте не зазначає жодних обставин, які мають істотне значення та які суд повинен врахувати при зменшенні розміру штрафу. Посилання Відповідача на те, що Придніпровську залізницю включено до переліку підприємств, які мають істотне значення для економіки та безпеки держави, не є тією достатньою обставиною, що надає право на зменшення розміру неустойки. Стосовно витрат на правничу допомогу, то Позивачем було подано докази та попередній орієнтовний розрахунок розміру судових витрат з правничої допомоги, заява про стягнення судових витрат буде подана Позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідач подав клопотання про долучення до матеріалів справи Актів загальної форми ГУ-23 №1271 від 03.09.2019 та ГУ-23 №1270 від 03.09.2019.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У серпні-вересні 2019р. Відповідач перевозив вантаж на адресу Позивача за накладними: 51207199, 41942061, 41964511, 51283059, 51284925, 51301406, 51335610, 51351658, 51351724, 42385799, 51653681, 51696573, 51696607.

Під час зазначеного перевезення, Відповідач прострочив терміни доставки, визначені п. 41 Статуту залізниць України (далі Статут) та Правилами обчислення термінів доставки вантажу (далі Правила).

Прострочка в доставці тривала від 2 до 10 діб, що вбачається з наведених накладних, а саме: за накладною №51207199 - 5 діб, за накладною №41942061 - 10 діб, за накладною №41964511 - 9 діб, за накладною №51283059 - 4 доби, за накладною №51284925 - 4 доби, за накладною №51301406 - 3 доби, за накладною №51335610 - 3 доби, за накладною №51351658 - 2 доби, за накладною №51351724 - 2 доби, за накладною №42385799 - 6 діб, за накладною №51653681 - 2 доби, за накладною №51696573 - 3 доби, за накладною №51696607 - 3 доби.

Посилаючись на прострочку Відповідачем термінів доставки вантажу за спірними перевезеннями, на підставі ст. 41 Статуту, Позивач нарахував Відповідачеві штраф у розмірі 117 573,00 грн.

Відповідач штраф не сплатив.

Частково заперечуючи позов, Відповідач надав до матеріалів справи акти загальної форми станції Лелеківка від 03.09.2019 № 1270 та №1271 щодо збільшення термінів доставки із-за конвенційних заборон.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: наявність порушення Відповідачем строків доставки вантажів, обґрунтованість нарахування штрафних санкцій.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт", визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування...є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Частиною 1 ст. 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічні положення містить ст. 908 ЦК України.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 ЦК України).

Відповідно до підпункту 8 п. 6 розділу 1 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (п. 2 Статуту). На підставі Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (п.5 Статуту).

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, а також п. 23 Статуту встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно з п. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до п. 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата (п. 1.2 Правил).

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Пунктом 2.1 Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Згідно з п. 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з п. 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Відповідно до п. 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 116 Статуту встановлено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем зі станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач позов заперечує в частині нарахування штрафу в сумі 30 882,00 грн., за накладними №41942061 від 18.08.2019 та №41964511 від 19.08.2019, а саме: за накладною №41942061 від 18.08.2019 норма доставки 21 доба (4 доби на відстань 601 км) + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням-прибуттям) + 16 діб (на збільшення терміну доставки згідно з актами): на 13 діб згідно з актом станції Лелеківка від 03.09.2019 №1271, на 3 доби згідно з актом станції Знам`янка від 04.09.2019 №9831 щодо тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці, про що зазначено у графі 49 накладної); факт: 17 діб, прострочення відсутнє. Штраф у розмірі 15 441,00 грн. заявлено неправомірно. За накладною №41964511 від 19.08.2019 норма доставки:21 доба (4 доби на відстань 601 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) + 16 діб (на збільшення терміну доставки згідно з актами: на 13 діб згідно з актом станції Лелеківка від 03.09.2019 №1270, на 3 доби згідно з актом станції Знам`янка від 04.09.2019 №9831 щодо тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці, про що зазначено у графі 49 накладної); факт: 16 діб, прострочення - відсутнє. Штраф у розмірі 15 441,00 грн. заявлено неправомірно. Також, Відповідач вважає, що нарахована сума штрафу за спірними накладними занадто велика, у зв`язку з чим просить зменшити суму штрафу до 50 %.

Суд не приймає заперечення Відповідача щодо неправомірності нарахування штрафу за накладними №41942061 від 18.08.2019 та №41964511 від 19.08.2019, оскільки, за накладною №41942061 вантаж відправлено 18.08.2019 на відстань 601 км, згідно з нормами розрахунку терміну доставки вантаж повинен бути доставлений до кінця доби 23.08.2019, а доставлено 05.09.2019. Тобто, перша доба порушення терміну доставки вантажу це 24.08.2019, з 24.08.2019 по 02.09.2019 безпідставно порушено термін доставки на 10 діб (повні доби) штраф нараховано 30 %, сума штрафу становить 15 441,00 грн. Акт загальної форми №1271 від 03.09.2019, на який посилається Відповідач, врахований Позивачем, тому за 03.09.2019, 04.09.2019 та 05.09.2019 штраф не нараховувався. За накладною №41964511 вантаж відправлено 19.08.2019 на відстань 601 км, згідно норм розрахунку терміну доставки вантаж повинен бути доставлений до кінця доби 24.08.2019, а доставлено 05.09.2019. Тобто, перша доба порушення терміну доставки вантажу це 25.08.2019, з 25.08.2019 по 02.09.2019 безпідставно порушено термін доставки на 9 діб (повні доби) штраф нараховано 30 %, сума штрафу становить 15 441,00 грн. Акт загальної форми №1270 від 03.09.2019, на який посилається Відповідач, врахований Позивачем, тому за 03.09.2019, 04.09.2019 та 05.09.2019 штраф не нараховувався. Крім того, суд бере до уваги, що акти складені значно пізніше, ніж почалася прострочка доставки вантажів.

Відповідач не спростував доводів Позивача та не довів наявність обставин, які б слугували підставою для його звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасної доставки вантажу.

Перевіривши розрахунки Позивача, суд визнає їх обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи й чинному законодавству. Розрахунки проводилися, виходячи з провізної плати, зазначеної у п.31 накладних, зазначених вище.

Щодо зменшення суми штрафу, про яке просить Відповідач у відзиві на позов, то ст.233 ГК України передбачено, що у разі, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності суд, з урахуванням усіх конкретних обставин справи, має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір.

При вирішенні питання про зменшення штрафних санкцій, суд, крім розміру збитків, повинен також враховувати: ступінь виконання зобов`язання, майновий стан сторін, не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, тобто суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Суд також може зменшити розмір штрафних санкцій у разі наявності інших обставин, які мають істотне значення, однак, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а є його правом і виключно у виняткових випадках.

Посилання Відповідача на те, що Придніпровську залізницю включено до переліку підприємств, які мають істотне стратегічне значення для економіки та безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83, не є тією достатньою обставиною, що надає Відповідачеві право порушувати договірні зобов`язання, а суду на зменшення розміру неустойки. При цьому, організаційна форма підприємства Відповідача, в даному випадку засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України, не впливає на те, що Відповідач є таким самим учасником господарських відносин та суб`єктом господарювання, як і Позивач та на нього, відповідно, розповсюджуються ті самі норми права, що регулюють спірні відносини, в даному випадку щодо відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, що мало місце у цій справі.

Інші доводи, зокрема, скрутне фінансове становище Відповідача, є недостатніми для зменшення розміру заявленого штрафу в даному випадку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.02.2019 №910/9765/18, постановах Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 №904/3988/18 та від 29.05.2019 №904/5943/18.

Крім цього, суд бере до уваги, що перевезення вантажів є основним видом діяльності Відповідача, а розмір штрафу встановлений нормативно (п.116 Статуту) і не є договірним. Тому Відповідач має належно виконувати договірні зобов`язання.

Питання розрахунків держави за перевезення пільгової категорії громадян жодним чином не впливає на правовідносини Відповідача з Позивачем, які виникли із договору перевезення вантажів, які мав виконати Відповідач у встановлені законом строки та які він порушив. Зменшення обігових коштів Відповідача також не впливає на обов`язковість належного виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Посилання Відповідача на необхідність здійснення військових перевезень також не може бути предметом дослідження у справі, яка стосується неналежного виконання зобов`язань перед Позивачем за договором перевезення вантажів.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 13 Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Отже, на думку суду, Відповідач не надав до матеріалів справи достатніх і належних доказів, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Відповідача про зменшення штрафу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Стосовно безпідставності та неправомірності заперечень Відповідача щодо зазначеного Позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, Позивач зазначає, що у позовній заяві було зазначено лише попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Оскільки Позивач заявив, що заява про стягнення судових витрат буде подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд не розглядає питання відшкодування витрат на правничу допомогу.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати (судовий збір) у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 (код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 49062, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108 (код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", 50079, м. Кривий Ріг (код 00191023) 117 573,00 грн. - штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 2 102,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 31.07.2020

Суддя С.Г. Юзіков