ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" липня 2020 р. Справа№ 910/797/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Копитової О.С.

Михальської Ю.Б.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної акціонерної холдингової компанії «Київській радіозавод»
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2020
у справі№910/797/20 Господарського суду міста Києва
за позовом Державної акціонерної холдингової компанії «Київській радіозавод»
доПриватного акціонерного товариства «Елекон»
про стягнення 10 190 400 грн. в межах справи №5011-15/2551-2012

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2020 (суддя Пасько М.В.) в задоволенні позову відмовлено повністю. Також постановлено стягнути з Державної акціонерної холдингової компанії «Київській радіозавод» в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 152 856 грн.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, Державна акціонерна холдингова компанія «Київській радіозавод» подала апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2020, в якій просить скасувати її та залишити позов без розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 апеляційну скаргу Державної акціонерної холдингової компанії «Київській радіозавод» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2020 по справі №910/797/20 залишено без руху.

10.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Державної акціонерної холдингової компанії «Київській радіозавод» про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 апеляційну скаргу Державної акціонерної холдингової компанії «Київській радіозавод» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2020 у справі №910/796/20 залишено без руху.

27.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Державної акціонерної холдингової компанії «Київській радіозавод» про усунення недоліків. Разом із вказаною заявою скаржником надано клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору або відстрочення його сплати.

У зв`язку з перебуванням у період з 20.07.2020 по 07.08.2020 судді Остапенка О.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 №09.1-08/2142/20, відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/797/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2020, справу передано колегії суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Копитова О.С., Михальська Ю.Б.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами справи, апеляційної скарги та заяви про усунення недоліків, дійшла висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Разом з тим, за приписами частин 1 і 2 статті 8 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати за подання апеляційної скарги заявником зазначено, що Державна акціонерна холдингова компанія «Київській радіозавод» не здійснює господарської діяльності, не має в своєму активі грошових коштів та перебуває в процедурі банкрутства.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до статті 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення статті 129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Перебування боржника в процедурі банкрутства не є підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено можливості звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги з підстав, викладених в клопотанні поданому позивачем.

Крім того, клопотання містить взаємовиключні вимоги, оскільки прохання відстрочення сплати судового збору обумовлює можливість його подальшої сплати, позаяк прохання звільнити від сплати означає повну неможливість здійснення такої оплати. Відтак, скаржник має визначитись, які саме дії бажані ним для здійснення судом - відстрочення чи звільнення взагалі.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно, суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Разом з тим, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. (така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі №911/1106/16 від 31.05.2017, Постанові Верховного Суду у справі №6/6 від 27.02.2018).

Таким чином, ураховуючи наведені норми та практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, колегія суддів зазначає, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги передбачена положеннями Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір» і не може вважатися обмеженням доступу до суду, що узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (правова позиція Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 13.05.2020 по справі №904/2104/19).

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство, ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Зважаючи на викладене, апеляційний господарський суд не вбачає правових підстав для задоволення взаємовиключних вимог, викладених у клопотанні скаржника, а саме: щодо надання звільнення від сплати судового збору або надання відстрочки сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Скаржник не є особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, що, зокрема підтверджується, його клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Отже, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами статті 258 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, на підставі статей 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений процесуальним Законом, доказів сплати судового збору.

Водночас колегія суддів зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити, що при повторному зверненні із апеляційною скаргою скаржником має бути подано клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги. При цьому, зазначене клопотання подається в будь-якому випадку пропуску строку, незалежно від причин, які зумовили цей пропуск.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 174, 234, 258, частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Державної акціонерної холдингової компанії «Київській радіозавод» про звільнення від сплати або відстрочення сплати судового збору - відхилити.

2. Апеляційну скаргу Державної акціонерної холдингової компанії «Київській радіозавод» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2020 у справі №910/797/20 залишити без руху.

3. Надати строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, а саме подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому розмірі.

4. Роз`яснити скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений пунктом 3 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Копію ухвали надіслати скаржнику.

6. Ухвала апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді О.С. Копитова

Ю.Б. Михальська