ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020м. ДніпроСправа № 904/6311/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення пені у розмірі 26 548,27 грн. за договором № Л/Т-17992/НЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання ТРС від 28.08.2017 року та зобов`язання вчинити певні дії.

Представники:

від позивача: Бухеник І.Б., довіреність № 6216 від 04.07.2019 року, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", в якій просить суд зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" виконати зобов`язання за договором від 28.08.2017 року №Л/Т-17992/НЮ з капітального ремонту лінійного обладнання ТРС, а саме:

- виконати капітальний ремонт гідромеханічних редукторів ГРМ № 5765 та № 4865, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 503;

- виконати капітальний ремонт гідромеханічних редукторів ГРМ № 4764 та без номера (на корпусі № 1098), прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 504;

- виконати капітальний ремонт турбовоздуходувок РДН-50 № 24043 та № 71080, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 505;

- виконати капітальний ремонт турбовоздуходувок РДН-50 № 36008 та № 27336, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 506;

- виконати капітальний ремонт компресора К2ЛОК1 № 89547, прийнятого в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 507;

- виконати капітальний ремонт регулятора числа обертів серії ЧМЕЗ № 5263, прийнятого в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 508;

- виконати капітальний ремонт регуляторів числа обертів серії ЧМЕЗ № 3852, № 2817, № 3276, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 509 та стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 26 548,27 грн. пені.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №Л/Т-17992/НЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання ТРС від 28.08.2017 року, а саме в частині не виконання ремонту лінійного обладнання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 28.01.2020 року о 12:00 год.

14.01.2020 року від Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 10.01.2020 року про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Львівської області або Західному апеляційному господарському суду або Шевченківському районному суду м. Львів або Львівському апеляційному суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2020 року у задоволенні клопотання Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції відмовлено.

17.01.2020 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заява вих. № б/н від 17.01.2020 року про продовження процесуального строку для надання відзиву у справі та заява вих. № 15-01/33 від 17.01.2020 року про застосування строку позовної давності.

23.01.2020 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № 15-01/51 від 23.01.2020 року про застосування строку позовної давності.

28.01.2020 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 15-01/56 від 27.01.2020 року.

28.01.2020 року електронною поштою від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № НЮ-150 від 28.01.2020 року про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання 28.01.2020 року представник позивача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 25.02.2020 року о 12:20 год.

31.01.2020 року електронною поштою від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № НЮ-181 від 30.01.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити судам, у яких є можливість проведення відеоконференцій, а саме: Господарський суд Львівської області; Західний апеляційний господарський суд; Шевченківський районний суд міста Львова; Львівський апеляційний суд.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 року клопотання Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні 25.02.2020 року о 12:20 год. в режимі відеоконференції задоволено та доручено Західному апеляційному господарському суду забезпечити проведення відеоконференції в залі ВКЗ за участю представника Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з Господарським судом Дніпропетровської області.

04.02.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № НЮ-181 від 30.01.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, аналогічного змісту, яке надійшло до суду 31.01.2020 року.

11.02.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № НЮ-266 від 06.02.2020 року.

25.02.2020 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 25.02.2020 року про надання додаткового часу для примирення сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 року виправлено допущену помилку у резолютивній частині ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 року у справі № 904/6311/19 та викладено п. 1 у наступній редакції: "1. Відкласти підготовче судове засідання до 25.02.2020 року о 12:20 год.".

У підготовче судове засідання 25.02.2020 року представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 року підготовче судове засідання відкладено до 02.03.2020 року о 09:30 год. у режимі відеоконференції.

02.03.2020 у підготовчому судовому засіданні сторонами зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2020 року о 10:00 год. у режимі відеоконференції, та доручено Західному апеляційному господарському суду (79010, м. Львів, вул. Личаківська, 81) забезпечити проведення відеоконференції в залі ВКЗ за участю представника Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з Господарським судом Дніпропетровської області.

18.03.2020 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 18.03.2020 року про долучення документів до матеріалів справи.

18.03.2020 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 18.03.2020 року про відкладення розгляду справи та продовження строку її розгляду.

18.03.2020 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № НЮ-710 від 18.03.2020 року про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 18.03.2020 року з розгляду справи по суті представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2020 року розгляд справи по суті відкладено на 15.04.20 року о 11:40 год.

14.04.2020 року електронною поштою від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № НЮ-971 від 14.04.2020 року про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 15.04.2020 року з розгляду справи по суті представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2020 року розгляд справи по суті відкладено на 13.05.20 року о 14:30 год.

22.04.2020 року електронною поштою від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № НЮ-1037 від 22.04.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити судам, у яких є можливість проведення відеоконференцій, а саме: Господарський суд Львівської області; Західний апеляційний господарський суд; Шевченківський районний суд міста Львова; Львівський апеляційний суд, Львівський окружний адміністративний суд, Восьмий апеляційний адміністративний суд.

Відповідно до статті 197 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2020 року клопотання Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні 13.05.2020 року з розгляду справи по суті в режимі відеоконференції задоволено та доручено Львівському окружному адміністративному суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2) забезпечити проведення відеоконференції в залі № 3 за участю представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з Господарським судом Дніпропетровської області.

27.04.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № НЮ-1037 від 22.04.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, аналогічного змісту, яке надійшло до суду 22.04.2020 року.

У судове засідання 13.05.2020 року з розгляду справи по суті представники сторін не з`явились та з технічних причин проведення відеоконференції не було можливим.

19.05.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № НЮ-1266 від 14.05.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити судам, у яких є можливість проведення відеоконференцій, а саме: Господарський суд Львівської області; Західний апеляційний господарський суд; Шевченківський районний суд міста Львова; Львівський апеляційний суд, Львівський окружний адміністративний суд, Восьмий апеляційний адміністративний суд.

03.06.2020 року електронною поштою від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 03.06.2020 року про відкладення розгляду справи.

03.06.2020 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 03.06.2020 року про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 04.06.2020 року з розгляду справи по суті відповідач не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2020 року судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 06.07.2020 року о 14:30 год. у режимі відеоконференції за участю представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

01.07.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення вих. № НЮ-1791 від 19.06.2020 року.

У судове засідання 06.07.2020 року з розгляду справи по суті відповідач не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 року судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 28.07.2020 року о 15:00 год. у режимі відеоконференції за участю представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Представник відповідача 28.07.2020 року в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення сулухання справи на іншу дату.

Клопотання мотивовано обєктивною неможливістю прийняти участь у судовому засіданні, оскільки представник зайнятий в інших судових засіданнях.

Суд вважає, що причіна неявки представника не є поважною, оскільки до клопотання не надані докази призначення судових засідань про які зазначає представник.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті,

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача, оскільки в матеріалах справи міситься достатньо доказів для розгляду справи.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 28.07.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція позивача, викладена у позовній заяві.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №Л/Т-17992/НЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання ТРС від 28.08.2017 року, а саме в частині не виконання ремонту лінійного обладнання.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 216, 218, 230, 234 Господарського кодексу України та на статтях 509, 530, 598, 599, 610, 612, 622, 626, 628, 629 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- копія договору №Л/Т-17992/НЮ від 28.08.2017 року;

- копія додаткової угоди № 1 від 29.12.2017 року до Договору № Л/Т-17992/НЮ від 28.08.2017 року;

- копія додаткової угоди № 2 від 30.03.2018 року до Договору №Л/Т-17992/НЮ від 28.08.2017 року;

- копія додаткової угоди № 3 від 25.05.2018 року до Договору №Л/Т-17992/НЮ від 28.08.2017 року;

- копії актів приймання-передачі в ремонт № 503, № 504, № 505, № 506, № 507, № 508, № 509 від 17.05.2018 року;

- копії актів приймання наданих послуг № 255, № 256 від 01.11.2018 року;

- копія претензії № НЗТ-10/958 від 19.02.2019 року.

Позиція відповідача у відзиві на позов.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. оскільки строк дії договору відповідно до п. 9.2. закінчився 30.09.2018 року, а жодна зі статей ЦК України не встановлює обов`язок виконання умов договору про надання послуг після закінчення терміну дії договору. Крім того, зазначив, що грошові кошти від позивача (замовника по договору) відповідач ( виконавець за договором), за ремонт обладнання, не отримував, строк дії договору закінчився, тому жодних правових підстав для зобов`язання відповідача винити будь-які дії за цим договором.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

28.08.2017 року між Публічним акціонерним товариство "Українська залізниця" в особі начальника підрозділу "Служба локомотивного господарства" Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (праврнаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця") (далі - замовник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - виконавець, відповідач) укладено договір №Л/Т-17992/НЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання ТРС (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. договору (в редакції додаткової угоди від 25.05.2018 № 3) Завод зобов`язався у січні-вересні 2018 року надати послуги з капітального ремонту лінійного обладнання ТРС згідно вимог "Інструкції з формування, ремонту та утримання колісних пар тягового рухомого складу залізниць України колії 1520 мм" ВНД32.0.07.001-2001 (Нова редакція), "Правил капітальних ремонтів КР-1, КР-2 тепловозів серії ЧМЕЗ, ЧМЕЗТ, ЧМЕЗЕ" ЦТ-0124, затверджених, і введених в дію наказом Укрзалізниці від 13.12.2005 № 691-ЦЗ, кількість надання послуг яких вказані в Додатку № 1 до Договору.

За умовами пункту 2.2. договору, надання послуг відбувається на території Виконавця (ПрАТ "ДТРЗ", м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7).

Відповідно до п. 2.3. договору, здача в ремонт лінійного обладнання ТРС оформляється Актом здачі на ремонт, за підписом уповноважених представників Замовника і Виконавця.

Згідно із п. 2.4. договору (в редакції Додаткової угоди від 25.05.2018 № 3), строк надання послуг визначається згідно "Графіку подачі в ремонт і видачі з ремонту лінійного обладнання ТРС" (додаток № 2 до Договору) та по кожній одиниці лінійного обладнання ТРС становить 60 (шістдесят) календарних днів, починаючи з дати, вказаної в акті здачі на ремонт. У випадку подачі на ремонт лінійного обладнання раніше терміну вказаного в "Графіку подачі в ремонт і видачі з ремонту лінійного обладнання ТРС", Сторони керуються п. 3.14. "Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу", затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002.

Підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. договору передбачено обов`язок Виконавця надати послуги в обсягах згідно Додатку № 1 до Договору, а також у разі необхідності виконати додаткові роботи, виявлені при прийманні, розбиранні та дефектації, згідно з правилами ремонту та конструкторської документації і в термін, що встановлений графіком (Додаток № 2 до договору).

Після надання послуг Виконавець повертає лінійне обладнання Замовнику (п. 2.5. договору).

При цьому, відповідно до положень п.п. 2.6., 2.7., надані послуги з ремонту обладнання приймаються на підставі підписання представниками сторін відповідних актів приймання наданих послуг.

На виконання умов Договору, Позивачем в особі виробничих структурних підрозділів "Локомотивне депо Здолбунів" та "Локомотивне депо Львів-Захід" регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" передано, а Відповідачем прийнято на ремонт наступне лінійне обладнання:

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 №503 - гідромеханічні редуктори ГМР в кількості 2 штуки № 5765 та № 4865;

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 №504 - гідромеханічні редуктори ГМР в кількості 2 штуки № 4764, та без номера (на корпусі № 1098);

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 №505 - турбовоздуходувки РДН-50 в кількості 2 штуки № 24043 та № 71080;

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 №506 - турбовоздуходувки РДН-50 в кількості 2 штуки № 36008 та № 27336;

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 №507 - компресор К2ЛОК1 в кількості 1 штука № 89547;

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 508 - регулятори числа обертів серії ЧМЕЗ в кількості 2 штуки №5079 та № 5263;

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 509 - регулятори числа обертів серії ЧМЕЗ в кількості 6 штук № 6479, №3852, № 2817, № 3276, №7399, №4745.

Враховуючи те, що згідно із п. 2.4 Договору, строк надання послуг по кожній одиниці обладнання ТРС становить 60 календарних днів, починаючи з дати, вказаної в акті здачі на ремонт, кінцевий строк виконання ремонту обладнання переданого 17.05.2018 на ремонт згідно із зазначеними вище актами-16.07.2018.

Однак, Заводом виконано ремонт лише регуляторів числа обертів серії ЧМЕЗ №5079, № 6479, що підтверджується актами приймання наданих послуг від 01.11.2018 № 255, від 01.11.2018 № 256.

Ремонт іншої частини обладнання, а саме: гідромеханічних редукторів № 5765, № 4865, № 4764, без номера (на корпусі № 1098), турбовоздуходувок РДН-50 № 24043, № 7108Р, № 36008, №. 27336, компресора К2ЛОК1 № 89547, регуляторів числа обертів серії ЧМЕЗ № 5263, №3852, № 2817, № 3276 Завод у передбачені Договором строки, а також станом на момент звернення Позивача до суду з цією позовною не виконав, що свідчить про порушення ним договірних зобов`язань перед Залізницею у цій частині.

Претензія Позивача № НЗТ-10/958 від 19.02 2019 року з вимогами щодо виконання ремонту такого лінійного обладнання та сплати штрафних санкцій за несвоєчасне надання послуг залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, Відповідачем порушено права та інтереси Позивача, що і стало причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Щодо правовідносин сторін

Внаслідок укладення Договору надання послуг з ремонту лінійного обладнання ТРС № Л/Т-17992/НЮ від 28.08.2017 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник - прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо ремонту у встановлені договором строк не надано.

Посилання на акт приймання-передачі № 415 від 01.01.2019 року як на доказ повернення обладнання із ремонту є безпідставним.

Сторони у п. 2.6. Договору домовились про передачу обладнання із ремонту шляхом підписання акта приймання передачі послуг, тоді як відповідачем надано акт про відвантаження відремонтованого обладнання, тоді як про приймання робіт (послуг) інформація відсутня.

Отже такий акт не є належним доказом виконання частини робіт, передбачених договором.

Додана товарно-транспортна накладна є підтвердженням приймання вантажу до перевезення і не є доказом приймання робіт за договором.

Тобто, відповідачем не надано належних та допустимих доказів виконання ним робіт за договором в частині.

За таких обставин, позовні вимоги в частині зобов`язання Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" виконати зобов`язання за договором від 28.08.2017 року №Л/Т-17992/НЮ з капітального ремонту лінійного обладнання ТРС підлягають задоволенню.

Щодо суми пені.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Відповідно до 5.1. договору за несвоєчасне надання послуг згідно з умовами цього договору Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 % від вартості ненаданих послуг за кожну прострочену добу затримки, але не більше облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, а за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Пунктом 4.1. договору обумовлено, що ціна послуг визначається Протоколом узгодження договірної ціни (додаток № 1 до Договору).

Позивач заявив до стягнення пеню за загальний період з 17.07.2018 року по 17.01.2019 року, що складає у розмірі 26 548,27 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства, та підлягає до стягнення.

Проте позивачем пропущено строк позовної давності, про що відповідачем зроблено відповідну заяву.

Згідно п. 2.3. Договору, здача в ремонт лінійного обладнання ТПС оформляється актом здачі на ремонт, за підписом уповноважених представників Замовника і Виконавця.

Відповідно до 2.4. Договору термін видачі з ремонту обладнання становить 60 календарних днів, починаючи з дати здачі в ремонт відповідного обладнання.

Враховуючи те, що обладнання було здано 17.05.2018 року строк позовної давності сплину.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

На підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб`єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Частиною другою статті 2 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167,170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Отже, позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею за аналогією ст.74 ГПК України про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Така правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 листопада 201 б року у справі за № 6-2469цс16.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Викладеним спростовується твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під`їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Відтак з урахуванням встановлених обставин справи й висновків суду, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у зв`язку з його частковим задоволенням покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ) виконати зобов`язання за договором №Л/Т-17992/НЮ від 28.08.2017 року з капітального ремонту лінійного обладнання ТРС, а саме:

- виконати капітальний ремонт гідромеханічних редукторів ГРМ № 5765 та № 4865, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 503;

- виконати капітальний ремонт гідромеханічних редукторів ГРМ № 4764 та без номера (на корпусі № 1098), прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 504;

- виконати капітальний ремонт турбовоздуходувок РДН-50 № 24043 та № 71080, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 505;

- виконати капітальний ремонт турбовоздуходувок РДН-50 № 36008 та № 27336, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 506;

- виконати капітальний ремонт компресора К2ЛОК1 № 89547, прийнятого в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 507;

- виконати капітальний ремонт регулятора числа обертів серії ЧМЕЗ № 5263, прийнятого в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 508;

- виконати капітальний ремонт регуляторів числа обертів серії ЧМЕЗ № 3852, № 2817, № 3276, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 509.

У задоволені стягненні пені у розмірі 26 548,27 грн. - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ) на користь на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 03.08.2020 року.

Суддя В.Г. Бєлік