ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 906/696/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.12.2019 (суддя Тимошенко О.М.) та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 (головуючий суддя: Крейбух О.Г., судді: Тимошенко О.М., Демидюк О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бальзак Інвестиції"

до Фізичної особи-підприємця Парасюка Сергія Олександровича

про стягнення боргу

орган виконання - Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Ковальський Максим Романович,

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1.1. 04.09.19 до Господарського суду Житомирської області надійшла скарга Фізичної особи - підприємця Парасюка Сергія Олександровича (далі - боржник) від 30.08.19 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича (далі - приватний виконавець), відповідно до якої боржник просить суд визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича щодо визначення вартості та оцінки рухомого майна неправомірними, визнати недійсним та скасувати звіт про оцінку майна №4/5297.

1.2. Скарга мотивована тим, що, приватний виконавець здійснив оцінку майна боржника із залученням суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "Перша земельна агенція", яким складено звіт про оцінку майна. Вартість майна, яка визначена оцінювачем, є значно заниженою. Заниження оцінки майна сталося внаслідок того, що оцінювачем застосовано ліквідаційний метод оцінки. Оцінювачем не дотримано вимоги Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав"; приватний виконавець є засновником ТОВ "Перша земельна агенція", яке проводило оцінку майна, що могло вплинути на результат оцінки; станом на 23.07.18 те саме майно оцінювалось іншим оцінювачем, який встановив значно більшу вартість майна; Звіт про оцінку майна був отриманий боржником 20.08.2019, оскільки надісланий приватним виконавцем з порушенням термінів, які визначені в ст.57 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, у письмових поясненнях ФОП Парасюк С.О. зазначив, що в порушення вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" приватним виконавцем не проведено рецензування звіту про оцінку на вимогу боржника.

1.3. Заперечуючи проти скарги приватний виконавець у відзиві на скаргу вказав, що: боржником пропущено строки оскарження оцінки майна; оцінювачем правильно застосовані методи оцінки; Звіт про оцінку не є правочином, тому не може бути оскарженим; торги по продажу майна боржника відбулися тільки з третього разу після зниження ціни, що свідчить про те, що оцінка не є заниженою; приватний виконавець не приймав участь в оцінці майна, яку здійснив незалежний оцінювач.

1.4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Бальзак Інвестиції" у письмових поясненнях зазначило, що оцінка майна є правильною. Крім того, не має правового значення те, що приватний виконавець є одним із засновників ТОВ "Перша земельна агенція", яке проводило оцінку.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.12.2019 у справі № 906/696/18, яка залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020, визнано неправомірними дії Приватного виконавця Виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича у виконавчому провадженні по виконанню наказу Господарського суду Житомирської області від 31.05.2019 № 906/696/18 щодо визначення вартості рухомого майна, яка здійснена на підставі звіту про оцінку майна, який складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Перша земельна агенція" щодо рухомого майна боржника, яке знаходилось за адресою: Житомирська обл., м.Бердичів, вул. Європейська, 26, 5-й поверх.

3. Процедура касаційного провадження у Верховному Суді

3.1. 18.03.2020 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Ковальським Максимом Романовичем (далі - скаржник) подано касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі № 906/696/18 безпосередньо до Касаційного господарського суду.

3.2. Витягом з протоколу передачі касаційної скарги раніше визначеному складу суду від 31.03.2020 у справі №906/696/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

3.3. Ухвалою Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 906/696/18 касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича залишено без руху до 21.05.2020 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не було додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі; та на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки підстави, наведені у заяві про поновлення строку, визнані неповажними; встановлено скаржнику строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

13.05.2020 скаржник надав Суду докази оплати судового збору, а саме квитанцію № 02185 від 18.03.2020 на суму 2 102 грн.

Також 13.05.2020 скаржник на виконання ухвали Верховного Суду від 21.04.2020 надав копію поштового конверту з штриховим кодовим ідентифікатором та роздруківку із сайту Укрпошти, в підтвердження отримання 27.02.2020 копії оскаржуваної постанови.

3.4. Відповідно до частини 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

3.5. Ухвалою Верховного Суду від 09.06.2020 заяву Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено, поновлено строк для подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі № 906/696/18, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. Суд ухвалив розгляд скарги здійснити у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи; визначити строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 03.07.2020.

3.6. 16.07.2020 судом отримано відзив на касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Парасюка Сергія Олександровича, скерований на адресу суду 14.07.2020.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" на території України продовжено карантин до 31.07.2020.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX (який набрав чинності 02.04.2020) розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України було доповнено пунктом 4 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Враховуючи, що вказані норми чинного законодавства були чинними на момент подання відзиву на касаційну скаргу, строк на його подачу є продовженим в силу вищевказаного Закону, тому суд касаційної інстанції приймає вказаний відзив до розгляду.

4. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

4.1. У касаційній скарзі Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Ковальський Максим Романович просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю і передати справу повністю на новий розгляд для продовження розгляду.

4.2. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник вказує, що суди першої та апеляційної інстанції всупереч ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" та правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17, не врахували те, що звіт про оцінку майна не є предметом судового розгляду, не є за своєю суттю правочином, а тому не може бути визнаний судом недійсним.

Крім того, судами не прийнято до уваги, що під час здійснення оцінки майна визначались відсоток зносу рухомого майна, ринкова вартість майна та застосовувалося декілька методів оцінки, з яких це: порівняльний підхід, прибутковий підхід, витратний підхід. Скаржник вважає помилковими висновки судів, що експертом-оцінювачем застосовувалась ліквідаційна вартість, що підтверджується звітом.

Також апеляційним судом не була врахована думка представника приватного виконавця в судовому засіданні та його пропозиція залучити як вузькопрофільного спеціаліста - оцінювача з метою отримання чітких роз`яснень у розрахунках вартості майна.

Разом з тим, 05.03.2020 з метою підтвердження законності проведення оцінки арештованого рухомого майна приватний виконавець уклав договір з ФОП Музичук Петром Олександровичем, яким було проведено рецензування звіту про оцінку майна, яке знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Європейська, 26, (5 поверх), виконаного ТОВ "Перша земельна агенція". Також 06.03.2020 на замовлення приватного виконавця Житомирська товарна агропромислова біржа провела рецензування вищезгаданого звіту, розробленого ТОВ "Перша земельна агенція". За результатами рецензування звіту про оцінку майна встановлено, що звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. При цьому, підставами не подання даних рецензій до суду першої та апеляційної інстанції скаржник зазначає те, що на час розгляду справи в судах приватний виконавець перебував у скрутному матеріальному становищі, що не дозволяло йому сплатити замовлення проведення рецензування даними рецензентами.

4.3. У відзиві на касаційну скаргу ФОП Парасюк С.О. просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін, як такі, що ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

5. Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

5.1. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.02.2019 у справі № 906/696/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бальзак Інвестиції" до Фізичної особи - підприємця Парасюка Сергія Олександровича про стягнення 1 590 189,35 грн задоволено частково.

Стягнуто з ФОП Парасюка С.О. на користь ТОВ "Бальзак Інвестиції" 948 739,18 грн боргу, 364 041,61 грн штрафу, 38 952,69 грн 3 % річних, 122 054,58 грн інфляційних, 22 106,82 грн судового збору, в задоволенні вимоги про стягнення 11 916,74 грн боргу, 104 469,86 грн пені, 14,69 грн річних - відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Парасюка С.О. на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.02.2019 у справі № 906/696/18 задоволено.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 05.02.2019 у справі № 906/696/18 в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Парасюка С.О. на користь ТОВ "Бальзак Інвестиції" - 948 739,18 грн боргу, 364 041,61 грн штрафу, 38 952,69грн 3% річних, 122 054,58 грн інфляційних, 22 106,82 грн судового збору скасовано.

Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким серед іншого:

"Позов задоволено частково, стягнуто з ФОП Парасюка С.О. на користь ТОВ "Бальзак Інвестиції" - 870 796,20 грн боргу.

Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Парасюка С.О. на користь ТОВ "Бальзак Інвестиції" 77 942,98 грн боргу, 364 041,61 грн штрафу, 38 967,38 грн 3 % річних, 122 054,58 грн інфляційних втрат".

5.2. На виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у справі № 906/696/18 Господарським судом Житомирської області 31.05.2019 видано відповідний наказ.

5.3. 26.06.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Ковальським М.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59419681 з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області № 906/696/18 від 31.05.2019.

5.4. 26.06.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Ковальським М.Р. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, за результатами якої виконавчі провадження №59419681 та № 59419826 об`єднано у зведене виконавче провадження №59420246 та постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику Парасюку С.О. , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 972 382,02 грн.

5.5. 01.07.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Ковальським М.Р. у межах виконавчого провадження № 59419681 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої було описано та накладено арешт на рухоме майно, згідно з додатком до постанови про опис та арешт майна (186 позицій), місцезнаходження: Житомирська область, м.Бердичів, вул.Європейська 26, 5 поверх.

5.6. 12.07.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Ковальським М.Р. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання у межах виконавчого провадження № 59419681, відповідно до якої призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання - Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша земельна агенція" та, зокрема, зобов`язано ТОВ "Перша земельна агенція" надати звіт щодо визначення ринкової вартості описаного та арештованого рухомого майна боржника.

5.7. 30.07.2019 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Перша земельна агенція" складено Звіт про оцінку рухомого майна, яке знаходиться за адресою: Житомирська область, м.Бердичів, вул. Європейська 26, 5 поверх.

Згідно з вищевказаним Звітом ринкова вартість рухомого майна, визначена з використанням витратного підходу станом на 17.07.2019 становить 491 090,50 грн.

5.8. 30.07.2019 Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Ковальський М.Р. листом № 2159 повідомив Парасюка С.О. про вартість майна, визначеного згідно зі Звітом від 30.07.2019, та роз`яснено про право оскаржити Звіт у судовому порядку відповідно до ч.5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому зазначено, що про результати ознайомлення з висновком (оцінкою) про вартість описаного та арештованого майна повідомити приватного виконавця письмово.

5.9. 13.08.2019 Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Ковальський М.Р. звернувся з відповідним пакетом документів та заявкою на реалізацію рухомого майна, яке знаходиться за адресою: Житомирська область, м.Бердичів , вул . Європейська 26 , 5 поверх, до Житомирської філії ДП "СЕТАМ". У п.3 заявки вартість майна, що передається на реалізацію, визначена у розмірі 491 090,50 грн.

5.10. 27.08.2019, не погодившись з результатами незалежної оцінки вартості арештованого майна, Парасюк С.О. звернувся до Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р. із клопотанням про рецензування звіту про оцінку майна. Разом з тим, акцентовано увагу приватного виконавця, що лише 20.08.2019 на поштову адресу боржника надійшов лист з результатами визначення вартості рухомого майна (висновок від 30.07.2019), що знаходиться за адресою: Житомирська область, м.Бердичів, вул. Європейська, 26, 5 поверх.

5.11. В подальшому 04.09.2019 ФОП Парасюк С.О. звернувся до Господарського суду Житомирської області зі скаргою (вх.№ 0-19/50/19) на дії приватного виконавця Ковальського М.Р.

6. Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

6.1. Місцевий господарський суд, враховуючи правові позиції, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17, постанові Верховного Суду від 15.02.2019 у справі №914/85/18, зазначив про право учасника виконавчого провадження оскаржити оцінку майна та про недопустимість під час оцінки майна у виконавчому провадженні для подальшої передачі на примусову реалізацію на торгах застосовувати ліквідаційну оцінку цього майна, яка не є тотожною з ринковою.

Беручи до уваги порушення під час проведення оцінки майна, які вплинули на визначення ринкової вартості, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог боржника щодо визнання неправомірними дії приватного виконавця, а тому задовольнив його скаргу.

6.2. Апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції про визнання неправомірними дій Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича у виконавчому провадженні по виконанню наказу господарського суду Житомирської області від 31.05.2019 № 906/696/18 щодо визначення вартості рухомого майна, яка здійснена на підставі звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Перша земельна агенція" щодо рухомого майна боржника, яке знаходилось за адресою: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Європейська , 26, 5-й поверх, вказавши на недотримання приватним виконавцем вимог ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" при визначенні вартості арештованого майна, як ліквідаційної.

Разом з тим, щодо вимог скарги Парасюка С.О. в частині визнання недійсним та скасування Звіту про оцінку майна (з висновком про вартість майна від 17.07.2019) рухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Бердичів, вул.Європейська, 26 , 5 поверх, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Перша земельна агенція", врахувавши правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в п. 41 постанови від 13.03.2018 у справі № 914/881/17, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що провадження у вказаній частині вимог скарги слід було закрити на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Проте, апеляційний суд врахував положення ст.269 ГПК України про межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, згідно з якою суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційні скарги стягувача та приватного виконавця містили доводи та вимоги лише в частині визнання дій приватного виконавця Ковальського М.Р. щодо визначення вартості та оцінки рухомого майна неправомірними.

7. Позиція Верховного Суду

7.1. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.304 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК):

"1. Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

3. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції."

Згідно зі ст.300 ГПК:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги."

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, у скарзі на дії Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича ФОП Парасюк С.О. просив суд:

- визнати дії Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича щодо визначення вартості та оцінки рухомого майна неправомірними;

- визнати недійсним та скасувати звіт про оцінку майна №4/5297.

7.3. Оспорюваною ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.12.2019 у справі №906/696/18, яка залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020, визнано неправомірними дії Приватного виконавця Виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича у виконавчому провадженні по виконанню наказу Господарського суду Житомирської області від 31.05.2019 №906/696/18 щодо визначення вартості рухомого майна, яка здійснена на підставі звіту про оцінку майна, який складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Перша земельна агенція" щодо рухомого майна боржника, яке знаходилось за адресою: Житомирська обл., м.Бердичів, вул. Європейська, 26, 5-й поверх.

7.4. Дослідивши доводи касаційної скарги та заперечення на неї колегія суддів касаційного суду приймає до уваги наступне.

7.5. Дійсно, згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17, за змістом статей 12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Проте, по-перше, у вказаній справі пред`являвся саме позов про визнання недійсним звіту про оцінку майна, тому справа розглядалась саме в рамках позовного провадження.

По-друге, позовні вимоги було обґрунтовано такими обставинами.

На виконання п.1.2 договору № 840/16 від 23 грудня 2016 року, укладеного між Перемишлянською районною радою Львівської області (замовник) та ФОП Лободинець Л.М. (суб`єкт оціночної діяльності, виконавець) про проведення експертної грошової оцінки майна, Виконавцем складено спірний звіт про оцінку майна (комплексу будівель), розташованого за адресою: Львівська обл., м.Перемишляни, вул. Борщівська, 39 а, відповідно до якого ринкова вартість об`єкта оцінки на 30 липня 2016 року становила 3 284 980,00 грн.

Водночас зазначений звіт містить запис, що власником об`єкта оцінки є Перемишлянська районна рада Львівської області.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваний звіт про оцінку майна порушує права позивача, є незаконним і прийнятим з порушенням вимог Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (далі - Закон № 2658-III) та частини другої статті 20 Господарського кодексу України, оскільки оцінене майно належить позивачу на праві приватної власності, доступ відповідача до такого майна власник не забезпечував та проведення його оцінки не замовляв; крім того дата складення самого звіту не збігається з датою проведення оцінки майна, що, на думку ПАТ "Львівгаз", є підставами для визнання цього звіту про оцінку майна недійсним.

ПАТ "Львівгаз" також указало, що дізналося про наявність оскаржуваного звіту з позовної заяви прокурора в інтересах держави в особі Перемишлянської районної ради Львівської області до ПАТ "Львівгаз" про витребування майна, розташованого за адресою: Львівська обл., м. Перемишляни, вул. Борщівська, 39 а, із незаконного володіння. За твердженням позивача, цей звіт порушує його права, оскільки об`єкт оцінки насправді належить ПАТ "Львівгаз", а тому зазначений звіт є втручанням у його господарську діяльність.

7.6. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі №308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду.

Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

При цьому, предметом скарги на дії державного виконавця у вказаній справі №308/12150/16-ц було, зокрема, визнання недійсною оцінки нерухомого майна, яке належить їй на праві власності, - магазину непродовольчих товарів, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ "Закарпатська товарно-земельна біржа", станом на 26 липня 2016 року у межах процедури виконавчого провадження.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2017 року скаргу задоволено частково та, зокрема, визнано вищевказану оцінку нерухомого майна недійсною.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що між звітами про визначення орієнтовної вартості нерухомого майна магазину непродовольчих товарів є суттєві розбіжності, тому з метою недопущення реалізації описаного та арештованого майна за заниженою ціною, що може завдати істотних збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості ціною, скарга підлягає задоволенню в частині визнання оцінки майна недійсною.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13 грудня 2017 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2017 року залишено без змін.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції, що оцінка нерухомого майна магазину непродовольчих товарів, проведена суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ "Закарпатська ТЗБ", станом на 26 липня 2016 року є недостовірною і такою, що не відповідає нормативно-правовим актам України з оцінки майна.

Вищевказаною постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №308/12150/16-ц зазначені судові рішення залишено без змін, та вказано, що суди зробили обґрунтований висновок про визнання недійсною оцінки нерухомого майна - магазину непродовольчих товарів, проведеної ТОВ "Закарпатська ТЗБ" у межах процедури виконавчого провадження, з огляду на розбіжність у визначенні орієнтованої вартості зазначеного майна і з метою недопущення реалізації описаного й арештованого майна за заниженою ціною, що може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості.

7.7. Аналогічний висновок щодо можливості оскарження оцінки майна в порядку оскарження рішень та дій виконавців зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дісплей-Плюс" про визнання неправомірною виконаної суб`єктом оціночної діяльності та прийнятої Корабельним районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області при здійсненні виконавчого провадження оцінки вартості нерухомого майна.

7.8. Наведені у касаційній скарзі доводи щодо неврахування судами попередніх інстанцій правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17, є необґрунтованими, оскільки зазначений висновок стосується спору щодо дійсності звіту про оцінку майна, який розглядався в порядку позовного провадження, натомість у даній справі №906/696/18, що переглядається, заявник звернувся саме зі скаргою на дії приватного виконавця, які, на його думку, полягають у неправильному визначенні вартості майна боржника.

Подібна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.03.2020 у справі №754/2961/17, де в межах скарги на дії приватного виконавця заявлялися вимоги про визнання недійсним звіту про оцінку нерухомого майна.

7.9. На підставі зазначеного, колегія суддів касаційного суду відхиляє доводи приватного виконавця, що суди першої та апеляційної інстанції всупереч правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17, не врахували те, що звіт про оцінку майна не є предметом судового розгляду, не є за своєю суттю правочином, а тому не може бути визнаний судом недійсним.

7.10. Аналогічно суд касаційної інстанції вважає помилковим викладений в постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у даній справі, що переглядається, висновок, що провадження в частині вимог скарги Парасюка С.О. щодо визнання недійсним та скасування Звіту про оцінку майна слід було закрити на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Разом з тим, апеляційний господарський суд вірно зазначив, що апеляційні скарги стягувача та приватного виконавця містили доводи та вимоги лише в частині визнання дій приватного виконавця Ковальського М.Р. щодо визначення вартості та оцінки рухомого майна неправомірними, а тому залишив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Тобто, вищевказаний висновок апеляційного суду не призвів до неправильного вирішення скарги.

В свою чергу доводи касаційної скарги також зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій лише в частині визнання дій приватного виконавця Ковальського М.Р. щодо визначення вартості та оцінки рухомого майна неправомірними.

7.11. Стосовно доводів та заперечень по суті оскарження звіту колегія суддів касаційного суду відмічає таке.

7.12. Суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано прийняли до уваги наступний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 914/85/18.

Засадами виконавчого провадження є також верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність тощо, відповідно до яких виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом.

Зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини, Суд погоджується з висновком апеляційного господарського суду про недотримання Виконавцем вимог статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" при передачі Майна на реалізацію за ліквідаційною вартістю, яка вказана як початкова вартість.

Суд враховує, що згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку заявка виконавця на реалізацію арештованого майна повинна, зокрема, містити дані щодо вартості майна, яке передається на реалізацію, визначеної рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження". Саме на підставі зазначеної вартості майна визначається початкова ціна його продажу (стартова ціна лота).

Оскільки відповідно до приписів наведеної статті Закону визначення вартості майна боржника має бути здійснено виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, Суд вважає безпідставним визначення Виконавцем при зверненні із заявкою на реалізацію Майна його початкової вартості у розмірі ліквідаційної вартості, яка віднесена до неринкових видів вартості.

При цьому Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 28 Стандарту ліквідаційна вартість може бути застосована виключно у випадках, коли інше не передбачене законодавством. Більш того, з пунктів 11, 18 Стандарту вбачається, що вибір бази оцінки майна, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості, залежить від мети, з якою проводиться така оцінка, однак визначення ринкової вартості майна презюмується.

У зв`язку з наведеним Суд відхиляє твердження скаржників про те, що для примусової реалізації арештованого майна на електронних торгах, організованих ДП "СЕТАМ" у зв`язку із надзвичайно коротким строком експозиції, початкова вартість реалізації майна визначається як ліквідаційна вартість, адже стосовно обставин даної справи такі доводи засновані на довільному тлумаченні положень Стандарту та суперечать приписам частини 3 статті 57 та частини 3 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження".

Зокрема, Суд вважає безпідставними аргументи скаржників про те, що Стандарт містить імперативні приписи щодо застосування знижувальних коефіцієнтів до передбаченої статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" ринкової вартості майна при визначенні вартості майна для його реалізації під час виконавчого провадження. Водночас Суд зауважує, що порядок зниження ціни на нерухоме майно, не реалізоване на електронних торгах, врегульований положеннями статті 61 Закону України "Про виконавче провадження".

7.13. Доводи скаржника, що оцінювачем при визначенні вартості майна визначена не ліквідаційна, а ринкова вартість майна, колегія суддів касаційного суду вважає безпідставними, виходячи з наступного.

7.14. Судами попередніх інстанцій при дослідженні Звіту встановлено, що оцінювачем при визначенні вартості майна визначена не ринкова, а саме ліквідаційна вартість майна, що підтверджується таким.

Так, у Звіті зроблено висновок, що ринкова вартість рухомого майна, визначена з використанням витратного підходу, станом на 17.07.2019 становить 491090,50 грн.

Проте, як вбачається зі Звіту про оцінку майна:

1. Витратний підхід передбачає, що вартість об`єкта оцінки дорівнює:

С = Св х Си, де: Св - відновна вартість, Ки - коефіцієнт зносу.

2. Співвідношення між ринковою і ліквідаційною вартістю може бути виражено найпростішою формулою: Сл = Ср * Кл,, де Кл - коефіцієнт ліквідності, причому 0 < Кл < 1

3. У самому Звіті оцінювачем зазначено, що в процесі економічних відносин виникає необхідність визначення ліквідаційної вартості.

4. Ліквідаційну вартість оцінюваного обладнання визначали за формулою:

Вл = Вр - ?1, де: Вл - ліквідаційна вартість оцінюваного майна; Вр - ринкова вартість оцінюваного майна; ?1 - коефіцієнт ліквідності.

?1 = Вр - (Кл х Вр), де Кл - коефіцієнт ліквідаційної вартості.

7.15. Сам скаржник ще в апеляційній скарзі вказував, що при визначенні вартості майна застосовувався саме коефіцієнт ліквідності і результат розрахунку вартості визначався як добуток стовпчика 4 (середня відновна вартість) на стовпчик 5 (коефіцієнт придатності) на стовпчик 6 (коефіцієнт ліквідності).

Проте, з вищевказаних, наведених самим оцінювачем у звіті формул слідує, що для визначення ринкової вартості рухомого майна з використанням витратного підходу відновна вартість мала множитись на коефіцієнт зносу, а не ліквідності, а, в свою чергу, застосування коефіцієнта ліквідності перетворює ринкову вартість на ліквідаційну.

Застосований коефіцієнт придатності у вказаних формулах звіту взагалі не наведений, як і формула чи метод його визначення.

7.16. Колегія суддів касаційного господарського суду не приймає до уваги посилання скаржника на рецензії на спірний звіт про оцінку майна від 05.03.2020 та від 06.03.2020, додані скаржником до касаційної скарги, оскільки:

- по-перше, відповідно до ч.2 ст. 300 ГПК суд касаційної інстанції не має права збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;

- по-друге, фактично рецензування звіту здійснено після розгляду скарги судами першої та апеляційної інстанцій та ухвалення відповідних судових рішень, тобто, дані докази не існували та, відповідно, не оцінювалися і не могли бути оцінені місцевим та апеляційним судами.

7.17. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими.

8. Висновки Верховного Суду

8.1. Відповідно до п.1 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення."

Згідно з ч.1 ст.309 зазначеного Кодексу:

"Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

2. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. "

8.2. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність залишити касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 - без змін.

8.3. У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись ч.13 ст.8, ст.ст.129, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського Максима Романовича на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі № 906/696/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі № 906/696/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський