Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 липня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/747/20

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, )

до Миляцької сільської об`єднаної територіальної громади (34133, Рівненська обл., Дубровицький р-н, с. Миляч, вул. Василевського, буд. 122 Б, )

про визнання відсутнім права власності та визнання права власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Миляцької сільської об`єднаної територіальної громади в якому просить визнати відсутнім за Миляцькою сільською об`єднаною територіальною громадою права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі відумерлості, та визнати за АТ КБ "Приватбанк" право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі іпотечного договору № ROR0GI від 30.11.2007 р., укладеного між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 , АТ КБ "Приватбанк" 15.09.2016 р. набув право власності на житловий будинок, з надвірними будівлями, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 82,6 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_1. Позивач вказує на те, що 30.10.2018 р. представнику банку стало відомо, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (адреса нерухомого майна, на яке банк набув право власності на підставі застереження в договорі іпотеки) належить на праві власності ОСОБА_1 . У з в`язку з цим, у травні 2019 р. банк звертався до Дубровицького районного суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , однак в ухвалі суду від 30.05.2019 р. зазначено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що останньому не вдалося отримати інформацію про осіб, які могли прийняти спадщину, а саме земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Позивач вважає, що відповідно до приписів ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, власником вищевказаної земельної ділянки має бути АТ КБ "Приватбанк" та у зв`язку з переходом права власності на об`єкт житлової нерухомості загальною площею 82,6 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_1 до АТ КБ "Приватбанк" перейшло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і на думку позивача, банк має право на оформлення цього права у встановленому законом порядку, а також на реєстрацію цього права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При розгляді вказаної позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що Позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, як того вимагає ст. 164 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Частинами 1 - 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Пунктом 2 частини 1 статті 163 ГПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Разом з тим, однією із позовних вимог у даній справі є визнання права власності на земельну ділянку, проте, нормативно - грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки не зазначена.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини третьої статті 162 і статті 163 ГПК такий обов`язок покладається на позивача.

Аналогічну правову позицію висвітлено в п.п. 2.2.1. п. 2.2. п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За умовами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Аналогічну правову позицію висвітлено в абз. 1 п. 2.10. п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

За таких обставин, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Разом з тим, позивачем в позовній заяві не зазначено вартість спірного майна, зокрема вартість земельної ділянки, яка в силу ст. 162 та ст. 163 ГПК України має бути вказана позивачем.

Крім того, з врахуванням наведених вище приписів Закону України "Про судовий збір", позивач повинен сплатити судовий збір за ставкою, виходячи з вартості даної земельної ділянки.

Проте, як вбачається з доданих до матеріалів справи доказів, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4 204,00 грн. - за одну немайнову вимогу та за одну майнову вимогу мінімально встановлений законом розмір ставки судового збору.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 1 та ч. 2 ст. 80 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на зазначене, Позивачу необхідно у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви, шляхом зазначення нормативно - грошової оцінки земельної ділянки та подати господарському суду докази сплати судового збору за розгляд позовної заяви у встановленому законом порядку та розмірі за вимогу про визнання права власності на земельну ділянку як за майнову вимогу.

Суд звертає увагу позивача, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 162, 163, 164, 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Миляцької сільської об`єднаної територіальної громади про визнання відсутнім права власності та визнання права власності на земельну ділянку - залишити без руху.

2. Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом зазначення нормативно - грошової оцінки земельної ділянки та подати суду докази сплати (доплати) судового збору за подання позовної заяви за майнову вимогу у встановленому законом розмірі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Р.В.