РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2020Справа № 50/155 (23/285)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Согдіана і К" (08600, Київська обл., м. Васильків,вул. Соборна,72, )

до Державного підприємства Заводу "Генератор" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська,18, ідентифікаційний номер 14312453)

про стягнення 1 128 115,23 грн,

в межах справи №50/155

За заявою Відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"

до Державного підприємства завод "Генератор" (ідентифікаційний номер 14312453)

про банкрутство

Судді: Мандичев Д.В. (головуючий)

Івченко А.М.

Ягічева Н.І.

Представники сторін:

від позивача - не з`явилися,

від відповідача -Волощенко В.П.,Толсторебров І.М.

від ДК "Укроборонпром" - Павленко О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №50/155 за заявою Відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" до Державного підприємства завод "Генератор" (ідентифікаційний номер 14312453) про банкрутство.

Ухвалою Госпродарського суду м. Києва від 20.08.2019 припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства завод "Генератор" (04080, м. Київ, вул. Новоконстянівська, 18; ). Припинено повноваження розпорядника майна Державного підприємства завод "Генератор" (04080, м. Київ, вул. Новоконстянівська, 18; ) арбітражного керуючого Кравчука Володимира Івановича (свідоцтво №1562 від 24.07.2013). Введено процедуру санації боржника - Державного підприємства завод "Генератор" (04080, м. Київ, вул. Новоконстянівська, 18; ) строком на дванадцять місяців. Призначено розпорядником майна Державного підприємства завод "Генератор" (04080, м. Київ, вул. Новоконстянівська, 18; ) арбітражного керуючого Кравчука Володимира Івановича (свідоцтво №1562 від 24.07.2013). Керуючим санацією Державного підприємства завод "Генератор" (04080, м. Київ, вул. Новоконстянівська, 18; ) призначено керівника боржника Ольшанського Володимира Олексійовича.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 апеляційні скарги ДПЗ "Генератор" та Заступника військового прокурора Центрального регіону України залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі №50/155 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.12.2019 касаційну скаргу Військової прокуратури Центрального регіону України задовольнити частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі №50/155 скасовано, справу №50/155 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду на стадії розпорядження майном.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №50/155 передано для розгляду судді Мандичеву Д.В.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.10.2009 року вирішено розгляд справи №50/155 про банкрутство Державного підприємства завод "Генератор" здійснювати колегіально.

З огляду на викладене, ухвалою суду від 15.01.2020 суддею Мандичевим Д.В. було вирішено матеріали справи №50/155 передати уповноваженій особі для визнання суддів (членів колегії) в порядку, встановленому ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів справу № 50/155 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючий суддя Мандичев Д.В., судді Івченко А.М., Ягічева Н.І.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2020 справу 50/155 колегією суддів у складі: Головуючий суддя Мандичев Д.В., судді Івченко А.М., Ягічева Н.І. до свого провадження.

В той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "Согдіана і К" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства Заводу "Генератор" про стягнення 1 128 115,23 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.05.2001 (суддя Демидова А.М.) прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі, призначив судове засідання на 18.06.2001.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.04.2002 (суддя Демидова А.М.) провадження у справі № 23/285 зупинив до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги у справі №22/320 за позовом ДП Завод "Генератор" до ТОВ "Согдіана і К" про визнання недійсним договору.

Розпорядженням № 01-1/270 від 01.04.2009 Голови Господарського суду міста Києва справу №23/285 передано на розгляд судді ОСОБА_1

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 15.05.2019, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду міста Києва, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 23/285, за результатом якого, справу №23/285 передано на розгляд судді Бондарчук В.В.

Господарський суд міста Києва (суддя Бондарчук В.В.) направив сторонам листи від 20.05.2019 та від 31.10.2019 з проханням повідомити суд про усунення/неусунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі № 23/285.

08.11.2019 від Державного підприємства Завод "Генератор" надійшов лист, з якого вбачається, що відповідачу невідомо про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі № 23/285, водночас повідомляється, що згідно ухвали від 21.07.2008 Господарський суд міста Києва порушив провадження про банкрутство Державного підприємства Заводу "Генератор" у справі № 50/155, ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, і до теперішнього часу підприємство знаходиться у процедурі розпорядження майном. При цьому, ТзОВ "Согдіана і К" не подавало до суду письмової заяви з вимогами до ДП Заводу "Генератор", відповідно не було включено до реєстру вимог кредиторів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.11.2019 поновив провадження у справі № 23/285, визначив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 09.12.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.11.2019 повідомив сторін про перенесення судового засідання з 09.12.2019 на 12.12.2019 у зв`язку з відрядженням судді Бондарчук В.В. для участі у Міжнародній регіональній конференції.

У судове засідання 12.12.2019 з`явився представник відповідача та надав пояснення щодо стадії розгляду справи про банкрутство Державного підприємства Заводу "Генератор".

Суд відклав підготовче судове засідання на 20.01.2020.

17.01.2020 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про передачу справи № 23/285 до Господарського суду міста Києва в межах справи № 50/155 про банкрутство Державного підприємства Заводу "Генератор".

Розглянувши матеріали справи №23/285, судом (суддя Бондарчук В.В.) встановлено про наявність підстав для передачі її для розгляду в межах справи №50/155 про банкрутство Державного підприємства "Завод "Генератор".

Так, ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2020 (суддя Бондарчук В.В.) вирішила матеріали справи № 23/285 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Согдіана і К" до Державного підприємства Заводу "Генератор" про стягнення 1 128 115,23 грн передати до Господарського суду міста Києва (01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 44-В) для розгляду в межах справи № 50/155 про банкрутство Державного підприємства Заводу "Генератор".

Відповідно до Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справа №23/285 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Согдіана і К" до Державного підприємства Заводу "Генератор" про стягнення 1 128 115,23 грн передано на розгляд колегії суддів у складі: судді Мандичева Д.В. (головуючий суддя), Івченко А.М., Ягічевої Н.І.

У відповідності до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2020 справу №23/285 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Согдіана і К" до Державного підприємства Заводу "Генератор" про стягнення 1 128 115,23 грн. прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: МандичевД.В (головуючий суддя), Івченко А.М., Ягічева Н.І. до розгляду в межах справи №50/155 та призначено підготовче засідання на 26.02.2020.

25.02.2020 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву,у відповідності до якого останній просить суд закрити провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 відклідено підготовче засідання на 25.03.2020.

20.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення відповідача.

Судове засідання, призначене на 25.03.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням суддів Ягічевої Н.І та Івченка А.М. у відпустці.

Після виходу суддів Ягічевої Н.І. Івченка А.М. з відпустки, колегія суддів ухвалою від 13.04.2020 призначила розгляд справи у судовому засіданні на 20.05.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.05.2020 закрито підготовче провадження у справі № 50/155 (23/285) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Согдіана і К" до Державного підприємства Заводу "Генератор" про стягнення 1 128 115,23 грн., призначено справу № 50/155 (23/285) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Согдіана і К" до Державного підприємства Заводу "Генератор" про стягнення 1 128 115,23 грн. до розгляду по суті на 10.06.2020.

У судове засідання, призначене на 10.06.2020, з`явилися представники відповідача та Державного концерну "Укроборонпром". Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином.

За наслідками судового засідання 10.06.2020 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи по суті на 24.06.2020 для надання додаткового часу відповідачу для подання додаткових документів.

23.06.2020 через канцелярію суду відповідачем була подана заява про залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку із повторною систематичною неявкою позивача.

У призначеному судовому засіданні 24.06.2020 судом було розглянуто клопотання відповідача про залишення без розгляду та залишене вказане клопотання без розгляду з огляду на наступне.

Так, за приписами частини 1 статті 185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (частина 2 вказаної статті).

Таким чином, підготовче провадження закінчується закриттям підготовчого засідання, а розгляд справи по суті розпочинається із закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження було закрите 20.05.2020, про що судом була постановлена відповідна ухвала.

Отже, оскільки станом на 23.06.2020 справа перебуває на стадії розгляду по суті, суд не вбачає підстав для прийняття такого процесуального рішення, як залишення позовної заяви без розгляду.

Будь-яких інших заяв чи клопотань учасниками процесу не заявлено.

Представники відповідача та Укроборонпром у призначеному судовому засіданні просили у позові відмовити.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТВНОВИВ:

20.12.1999 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Согдіана і К", як постачальником, та Державним підприємством Заводу "Генератор", як споживачем, був укладений договір № 363-Г/99, за умовами якого постачальник зобов`язався постачати, а споживач приймати природний газ та сплачувати його вартість.

Умовами пункту 2.1.3. договору сторони погодили, що постачальник зобов`язується складати та протягом трьох днів після митного оформлення природного газу передавати споживачу акти приймання-передачі природного газу.

Відповідно до пункту 2.2.4 вказаного договору по закінченню кожного місяця протягом чотирьох днів споживач зобов`язується передати постачальнику оригінали актів між споживачем та газо-збутовою організацією, підтверджуючі фактичний обсяг спожитого газу.

Згідно пункту 6.4 договору остаточний розрахунок споживач здійснює протягом 10 днів після підписання актів приймання-передачі.

Так, позивач, звертаючись із даним позовом до суду, стверджував що за відповідачем рахується заборгованість за період споживання природного газу січень-грудень 2000 року в загальному розмірі 956 029,86 грн. У зв`язку із порушенням платіжної дисципліни позивач також просив суд стягнути з відповідача 172 085,37 грн санкцій.

Не визнаючи заявлений до Державного підприємства Заводу "Генератор" позовних вимог, останній стверджує про відсутність у нього боргу саме за спірний період та дає до суду документи, на підтвердження того, що станом на 20.08.2001 заборгованість відповідача перед позивачем становить 403 242,25 грн. Крім того відповідач зазначає, що відсутність заборгованості станом на день розгляду також підтверджується тим, що актом ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Завод «Генератор» не було виявлено заборгованості, яка обліковується перед позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Так, приписами статей 76-77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про те, що позивачем належними та допустимим доказами не доведено факту наявності заборгованості та розмір заборгованості в разі її наявності.

Згідно з приписами статей 78-79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідачем до суду наданий акт звірки взаєморозрахунків між ТОВ «Согдіана і К» та Заводом «Генератор» станом на 20.08.2001, з якого вбачається значно менший розмір боргу, ніж заявлений позивачем, а також відповідачем надані до суду документи на підтвердження відсутності заборгованості, що перебуває на обліку відповідача перед позивачем станом на 2008-2012, суд дійшов висновку про те, що з боку відповідача були надані докази на спростування доводів позивача, що у свою чергу свідчить про недоведеність вимог ТОВ «Согдіана і К».

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, беручи що уваги той факт, що рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ «Согдіана і К» в повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 20.07.2020

Головуючий суддя Мандичев Д.В.

Суддя Івченко А.М.

Суддя Ягічева Н.І.