ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 23/75-02 (922/790/20)

Господарський суд Харківської області у складі: судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

та за участю:

від позивача - адвокат Лагутін І.В. (за довіреністю від 10.01.2018, свідоцтво ХВ № 000270);

від відповідача - не направив уповноваженого представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Харківської області справу (790/20)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" с. Подвірки
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків, )
про стягнення
в межах справи про банкрутство ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" , Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (вх. 922/790/20), в якій просить суд: стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (код 31557119) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, Дергачівський район, сел. Подвірки, ) основний борг у сумі 9 859 047,53 грн, пеню у сумі 1 817 882,22 грн за період з 26.03.2019 по 29.02.2020, три відсотки річних у сумі 167 830,01 грн за період з 26.03.2019 по 29.02.2020, інфляційні втрати у сумі 11231,61 грн за період квітень-жовтень 2019 та суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем Договору № 774-КП купівлі - продажу теплової енергії для постачання іншим споживачам, відповідно до п.1.1 якої Позивач зобов`язався передати у власність відповідача у 2019 році теплову енергію, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити теплову енергію на умовах даного договору. Позивач стверджує, що він належним чином виконав свої зобов`язання за договором, однак відповідач взяті на себе зобов`язання виконав не в повному обсязі та провів розрахунок за отриману теплову енергію лише частково. Так, позивач вказує, що ним передано у власність відповідачу теплову енергію на суму 82 866 104,16 грн, а відповідач сплатив лише суму у розмірі 73 007 056,63 грн. Стверджує, що станом на 29.02.2020 заборгованість відповідача перед позивачем за цим Договором складає 9859047,53 грн (82 866 104,16 грн - 73 007 056,63 грн).

З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути, окрім суми основного боргу, пеню, яку він нарахував на підставі п. 8.2 Договору та статті 232 ГК України, а також інфляційні та річні на підставі статті 625 ЦК України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.03.2020 визначено склад суду для розгляду даної справи: суддя Усатий В.О. Підстави передачі п. 7.4 Засад використання автоматизованої системи.

Так, у провадженні Господарського суду Харківської області розглядається справа про банкрутство ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" № Б -23//75-02.

Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Зважаючи на викладене, справа за позовом ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" до КП "Харківські теплові мережі" розглядається Господарським судом Харківської області в межах справи про банкрутство ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5".

Ухвалою суду від 23.03.2020 прийнято позовну заяву ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" до КП "Харківські теплові мережі" до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні на 21.04.2020, ухвалено справу розглядати за правилами загального провадження з повідомленням сторін.

На адресу суду 02.04.2020 від КП "Харківські теплові мережі" надійшов відзив (вх. № 8218) на позовну заяву, в якому повідомляє про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, визнаються відповідачем. До відзиву додано клопотання, в якому просить зменшити розмір пені на 85.6% (відсоток споживання теплової енергії населенням).

03.04.2020 на адресу суду від ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" надійшла відповідь на відзив (вх. № 8401), в якій позивач заперечує проти клопотання про зменшення розміру пені та вважає доводи відповідача необґрунтованими.

16.04.2020 на адресу суду від КП "Харківські теплові мережі" надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 9306),та клопотання про проведення підготовчого засідання, призначеного на 21.04.2020 без участі представника відповідача (вх. № 9307).

Ухвалою суду від 21.04.2020 підготовче засідання відкладено на 14.05.2020.

У зв`язку з відпусткою судді Усатого В.О., призначене судове засідання не відбулося.

З метою надання сторонам можливості реалізації їх процесуальних прав щодо висловлення своєї позиції у справі ухвалою суду від 25.05.2020 (постановлена одразу після виходу судді з відпустки) продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів до 21.06.2020. Призначено підготовче засідання на 15.06.2020.

В судовому засіданні 15.06.2020 на запитання суду чи є у сторін клопотання чи заяви до суду представник позивача відповів : "відсутні", представник відповідача відповів: "прошу перейти до розгляду справи по суті".

Представники сторін зазначили, що вважають завдання підготовчого провадження виконаним.

Судом встановлено, що в межах встановлених судом та процесуальним законом строків, відповідач подав відзив на позов, позивачем подано відповідь на відзив, відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що завдання підготовчого провадження виконаним та наявні правові підстави для закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

Суд оголосив про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 15.06.2020 представник позивача повністю підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача підтвердив, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, основний борг зазначено вірно, розмір нарахованих пені, втрат від інфляції та 3% річних арифметично вірний, а період нарахування відповідає обставинам справи та умовам договору. Представник відповідача повідомив суду, що визнає позовні вимоги, тому просить при ухваленні рішення в частині розподілу судових витрат застосувати положення статті 130 ГПК України.

Крім того, представник відповідача оголосив суду зміст клопотання про зменшення розміру нарахованої та заявленої позивачем до стягнення пені на відсоток спожитої населенням. Навів доводи в обґрунтування заявленого клопотання. А також послався на те, що така позиція щодо наявності правових підстав та обставин, які дозволяють зменшити розмір пені, щодо відповідача висловлена в постановах апеляційної інстанції та Верховним Судом та Вищим господарським судом України.

Представник позивача заперечував проти клопотання відповідача про зменшення пені. Зазначив, що зменшення пені на відсоток споживання населенням не може бути застосовано. Крім того, пояснив, що вважає, що відповідачем не доведено наявності обставин, з якими закон пов`язує наявність права на зменшення пені, а саме: скрутне матеріальне становище, відсутність грошових коштів на рахунках, неможливість проведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення з кредиторів (боржників) відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію. Представник позивача наголосив на тому, що позивач також має договірні відносини з іншими контрагентами і, в свою чергу, невиконання відповідачем взятих на себе за договорами зобов`язань тягне за собою та впливає на можливість належного виконання позивачем своїх зобов`язань з іншими контрагентами. Просить врахувати баланс інтересів сторін та відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення пені.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи по суті на 14.07.2020.

До судового засідання 14.07.2020 відповідач не направив уповноваженого представника, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом представника на повідомленні про відкладення розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Суд зауважує, що з урахуванням встановленого процесуальним законом строку для розгляду справи по суті та того, що представник відповідача в судовому засіданні 15.06.2020 висловив свою позицію у справі, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, тому відсутні правові підстави для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, судом встановлено наступне.

20.12.2018 між ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" та КП "Харківські теплові мережі" укладено Договір № 774-КП купівлі-продажу теплової енергії для постачання іншим споживачам відповідно до п. 1.1 якого ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" (продавець) зобов`язується передати у власність КП "Харківські теплові мережі" (покупця) у 2019 році теплову енергію, а КП "Харківські теплові мережі" (покупець) зобов`язався прийняти та оплатити теплову енергію на умовах договору.

Відповідно до п. 4.3, 4.4 Договору на підставі Акта розподілу теплової енергії, виробленої ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5", до 08 числа місяця, наступного за звітним, ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" (продавець) оформлює та надає покупцю КП "Харківські теплові мережі" окремий акт приймання передачі теплової енергії для категорії "інші споживачі" із зазначенням її кількості та вартості, один оформлений примірник якого, КП "Харківські теплові мережі" (покупець) повертає ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" (продавцю) не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно пункту 7.2 Договору КП "Харківські теплові мережі" зобов`язаний прийняти та оплатити зафіксований в акті приймання - передачі обсяг теплової енергії за тарифом, визначеним у п. 5.1 Договору.

У пункті 5.1 Договору сторони погодили, що на момент укладання цього Договору, згідно з постановою НКРЕКП від 10.12.2018 № 1696, тариф на виробництво теплової енергії, що використовується для виробництва теплової енергії, що використовується іншими споживачами (крім бюджетних установ/організацій та релігійних організацій), встановлений у розмірі 918,14 грн за 1 Гкал, крім, того ПДВ 20%.

Згідно п.п. 6.1, 6.2 Договору оплата за отриману теплову енергію здійснюється КП "Харківські теплові мережі" (покупцем) шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки теплової енергії. Остаточний розрахунок за фактично передану теплову енергію здійснюється покупцем до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки теплової енергії.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що покупець перераховує кошти на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання продавця згідно з нормативами перерахування, затвердженими НКРЕКП в установленому порядку. В разі коли на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання продавця надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати отриманої теплової енергії, КП "Харківські теплові мережі" (покупець) зобов`язаний відповідно до п. 6.1 цього Договору своєчасно та в повному обсязі розрахуватись за поставлену теплову енергію за рахунок власних коштів.

Згідно з п. 6.4 Договору за наявності заборгованості у КП "Харківські теплові мережі" (покупця) за цим Договором, ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" (продавець) зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за теплову енергію в минулі періоди за Договором, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості незалежно від призначення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін протягом з січня по грудень 2019 року ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" передав у власність КП "Харківські теплові мережі" (покупця) теплову енергію на загальну суму 82866104,16 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів приймання-передачі теплової енергії.

Натомість, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, що стало наслідком утворення заборгованості у розмірі 9859047,53 грн.

Наведене стало підставою для звернення позивача з позовом у даній справі, в якому заявив до стягнення : основний борг у сумі 9 859 047,53 грн, пеню у сумі 1 817 882,22 грн за період з 26.03.2019 по 29.02.2020, три відсотки річних у сумі 167 830,01 грн за період з 26.03.2019 по 29.02.2020, інфляційні втрати у сумі 11231,61 грн за період квітень-жовтень 2019.

Як вбачається з письмового відзиву відповідача та усних пояснень в судовому засіданні, ним не заперечується факт неналежного виконання з його боку умов договору, отже, обґрунтованості та підставності заявлених позивачем вимог. Відповідач вважає, що позивачем правильно та відповідно до дійсних обставин справи визначено період нарахування пені, інфляційних, річних та арифметично вірно розраховано розмір заявлених вимог. Розмір основної заборгованості представником відповідача також не заперечується.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи та правовідносинам сторін, суд зазначає наступне.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.2 Договору в разі невиконання покупцем умов п. 6.1 Договору, покупець зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав.

Натомість, під час підготовчого провадження представником відповідача було подано до суду відзив на позов, в якому останній позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Судом встановлено, що розмір основної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи документами та не заперечується відповідачем.

Перевіривши період заявлених до нарахування 3% відсотків, інфляційних втрат та пені, суд встановив, що періоди нарахування відповідають обставинам справи, розрахунок арифметично вірний та відповідає умовам договору та положенням закону.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру нарахованої та заявленої до стягнення пені на 85,6 %.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на важкий фінансовий стан підприємства, викликаний. зокрема, неплатежами різних категорій споживачів за спожиту теплову енергію, невідповідністю тарифів за теплову енергію для населення фактичним витратам на її виробництво.

Частиною першою статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

У частині третій статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 27.01.2020 у справі № 916/469/19, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

Суд зазначає, що відповідно до статті 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суд вважає, що укладаючи з ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" договір купівлі-продажу, КП "Харківські теплові мережі" погодився зі всіма його умовами в тому числі усвідомлював наявність та обсяг відповідальності, тягар якої буде покладено на нього у разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань.

Крім того, суб`єкти господарювання займаються господарською діяльністю на власний ризик та розуміють, що результатами такої діяльності можуть бути не тільки прибуток, а й збитки.

При цьому, організація такої діяльності та її результати залежать від суб`єкта господарювання.

Суд враховує також баланс інтересів сторін при вирішення питання щодо зменшення розміру пені та зазначає про те, що ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" має відносини з іншими контрагентами. Отже, господарська діяльність позивача також залежить від інших контрагентів. Несвоєчасність розрахунків покупців за отриману теплову енергію зумовлює неотримання в обумовлені періоди грошових коштів на рахунки позивача, що також має і для позивача певні наслідки у відносинах за договорами з іншими контрагентами.

Тяжкий фінансовий стан підприємства не може бути підставою для звільнення повністю чи частково відповідача від відповідальності за порушення грошового зобов`язання та не є винятковим випадком, який є підставою для зменшення розміру пені.

Суд зазначає про те, що відповідачем не довідки про наявність (відсутність) грошових коштів на рахунках.

Посилання відповідача на ту обставину, що оплата за природний газ проводилася в порядку та на умовах, визначених Постановою КМУ від 18.06.2014 №217, судом не приймаються, з огляду на наступне.

Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки, затверджений Постановою КМУ від 18.06.2014 №217, визначає виключно механізм розподілу коштів, які вже знаходяться на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання, і жодним чином не стосується договірних зобов`язань сторін в частині порядку та строків розрахунків між сторонами та ніяк не впливає на них.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №918/1395/18 та від 21.02.2018 у справі №910/16072/16.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що у нього взагалі були відсутні кошти на рахунках у банківських установах у період прострочення платежів, що дало б змогу вчасно розрахуватись із заборгованістю, яка виникла на виконання умов договору.

Суд доходить висновку про те, що порушення відповідачем умов договору є довготривалим та систематичним.

Також суд враховує те, що відповідач не звертався до позивача та не повідомляв про наявність обставин, які перешкоджають йому належним чином виконувати умови договору. Не звертався з пропозицією досудового врегулювання спору тощо.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючі свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджується наявність підстав для зменшення розміру пені, а тому суд вважає клопотання відповідача необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті були повністю визнані позовні вимоги, суд вважає за можливе не покладати на відповідача, а повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 88919,92 грн. Інша частина судового збору за розгляд даної справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 129, 130, 169, 195, 232-235, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5", с. Подвірки задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (м. Харків, 61037, вул. Мефодіївська,11, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки код ЄДРПОУ 054719,37 грн, з яких:

- основний борг 9 859 047,53 грн;

- пеня 1 817 882,22 грн за період з 26.03.2019 по 29.02.2020;

- 3 % річних у сумі 167 830,01 грн за період з 26.03.2019 по 29.02.2020;

- втрати від інфляції у розмірі 11 231,61 грн за період квітень 2019 жовтень 2019.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (м. Харків, 61037, вул. Мефодіївська, 11, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки ) 88 919,92 грн судового збору за звернення з позовом у справі.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки )

Відповідач: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (м. Харків, 61037, вул. Мефодіївська, 11, ).

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Харкова повернути Приватному підприємству "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки ): з державного бюджету 50% судового збору у розмірі 88 919,92 грн, сплаченого за платіжним дорученням № 63 від 16.03.2020. Оригінал платіжного доручення № 63 від 16.03.2020 залишається в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "21" липня 2020 р.

Суддя В.О. Усатий