УХВАЛА

м. Київ

03.08.2020Справа № 910/11191/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління матеріально-технічного забезпечення «Енергокомплект» (04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 1-А) про забезпечення позову до пред`явлення позову

особа, щодо якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову Державне підприємство «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» (04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, буд. 15, оф. 406)

інші особи, які можуть отримати статус третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Блу Діджитал» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 33, оф. 1)

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління матеріально-технічного забезпечення «Енергокомплект» (далі - заявник) про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви шляхом заборони Державному підприємству «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» вчиняти будь-які дії спрямовані на виконання умов договору поставки товару №24/07/2020-ТП від 24.07.2020, який укладений за результатами оголошеної в електронній системі Prozorro за ідентифікатором №UA-2020-07-01-005942-a закупівлі, у тому числі але не обмежуючись здійсненням замовлення та оплати товару, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідно до протоколу №75 засідання Комітету з конкурсних торгів Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» від 20.07.2020 за результатами закупівлі №UA-2020-07-01-005942-a відхилено пропозицію заявника з найнижчою ціною та вказано, що вона є такою, яка не відповідає вимогам конкурсної документації, у зв`язку з чим переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Блу Діджитал». Не погоджуючись з даним протоколом, заявником 24.07.2020 через засоби поштового зв`язку було направлено до Господарського суду міста Києва позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин», що оформлене вищезазначеним протоколом, однак станом на 29.07.2020 позов до суду не надійшов. У той же час 24.07.2020 між ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Блу Діджитал» укладено договір поставки за результатами процедури закупівлі, а відтак, без зупинення виконання відповідного договору позивач буде позбавлений можливості відновити свої порушені права, укласти договір та отримати прибуток.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління матеріально-технічного забезпечення «Енергокомплект» про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Згідно з положеннями пункту 2 та 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з наслідками заборони відповідачеві або будь-яким іншим особам вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 13.01.2020 №922/2163/17, від 21.12.2019 №904/2969/19, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18 та інших.

В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається на те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, викликана тим, що протоколом №75 Комітету з конкурсних торгів ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» переможцем процедури закупівлі визначено іншого учасника, при цьому найнижчу цінову пропозицію позивача безпідставно визначено як таку, що не відповідає вимогам конкурсної закупівлі, у зв`язку з чим заявник направив до суду позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин", що оформлено протоколом №75. В той же час, оскільки 24.07.2020 вже укладено договір поставки з переможцем, наявна необхідність зупинити його виконання, інакше заявник повністю позбавляється можливості відновити свої порушені права, укласти договір та отримати прибуток.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління матеріально-технічного забезпечення «Енергокомплект» про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

При цьому, суд не може прийняти до уваги доводи заявника про протиправність рішення ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин», що оформлене протоколом №75, яким зокрема відхилено пропозицію позивача, як підставу для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки суду наразі невідомо ступінь законності прийнятого рішення за наслідком проведення процедури закупівлі, адже зазначені обставини мають з`ясовуватися під час судового розгляду справи.

До того ж, навіть у випадку задоволення судом відповідного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління матеріально-технічного забезпечення «Енергокомплект» це не призведе до автоматичного та безумовного його визнання переможцем спірної закупівлі чи визнання за ним права на здійснення поставки відповідного товару.

Водночас, статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правомірність правочину презюмується і застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти будь-які дії спрямовані на виконання умов договору поставки №24/07/2020-ТП від 24.07.2020, призводить до блокування господарської діяльності відповідача і за умови недоведеності наявності порушення прав заявника у зв`язку з укладенням спірного правочину свідчить про його неспівмірність та порушуватиме збалансованість інтересів сторін.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №910/13985/19, від 15.01.2020 у справі №910/14150/19, від 07.05.2020 №910/11739/19.

Разом з цим, оскільки у даному випадку позивач має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення їх не вимагатиме примусового виконання, а відтак має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Однак, у поданій до суду заяві про забезпечення позову до пред`явлення позову заявником не зазначено яким чином невжиття заходів забезпечення позову у цій справі унеможливить чи істотно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки навіть у разі прийняття судом такого рішення зазначене не призведе до автоматичного та безумовного визнання заявника переможцем спірної закупівлі чи визнання за ним права на здійснення поставки відповідного товару.

Тоді як, згідно зі статтями 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Проте, в даному випадку, заявником не наведено належного доказового обґрунтування поданої заяви, що вказує на відсутність дійсних та достатніх підстав для забезпечення позову.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління матеріально-технічного забезпечення «Енергокомплект» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 03.08.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.В. Васильченко