ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р. Справа№ 910/15898/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 14.07.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд-Прайм"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 (повний текст складено 27.02.2020)

у справі №910/15898/19 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд-Прайм"

про стягнення 743352,92 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд-Прайм" про стягнення 610997,09 грн основного боргу, 9140 грн трьох відсотків річних, 107870,26 грн пені та 15345,57 грн втрат від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ "Статус Буд-Прайм" зобов`язань за договором підряду №77/05 від 10.05.2017 (далі - Договір) в частині оплати вартості виконаних позивачем робіт.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд-Прайм" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ" 610997 грн 09 коп. основного боргу, 9140 грн три проценти річних, 107870 грн 26 коп. пені; 15345 грн 57 коп. втрат від інфляції та 11150 грн 30 коп. судового збору.

Судове рішення мотивовано тим, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором підряду №77/05 від 10.05.2017 належним чином доведений, документально підтверджений та строк оплати є таким, що настав.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Буд-Прайм" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. №09.1-04.1/2461/20 від 07.04.2020), в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/15898/19 і ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. При цьому, апелянт стверджував, що наявність дефектів у виконаних позивачем роботах підтверджують той факт, що роботи не передавались належним чином, а відтак і не могли бути прийняті апелянтом, з огляду на що апелянт вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Також апелянт вказує, що в актах виконаних робіт №1/8 від 31.05.2018, №1/10 від 25.06.2018, №1/12 від 28.03.2018, №1/13 без дати, вартість склопакетів зазначена позивачем в розмірі 1152,06 грн за 1 кв.м, тоді як у відповідності до додатку №1 до додаткової угоди №2 до договору підряду №77/05 від 10.05.2017, вартість склопакетів визначена в розмірі 779,90 грн за 1 кв.м.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд-Прайм" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/15898/19; призначено розгляд апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

У відповіді на відзив відповідач не визнав доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та надав пояснення на спростування доводів позивача.

У додаткових поясненнях щодо доводів апеляційної скарги позивачем викладено свою позицію стосовно доводів відповідача, викладених у відповіді на відзив.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/15898/19 і ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - частковому скасуванню, виходячи з наступного.

10.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ", як підрядником, та ТОВ "Статус Буд-Прайм", як замовником, було укладено договір підряду №77/05, за умовами якого:

- замовник доручає та оплачує, а підрядник зобов`язується належним чином та якісно, керуючись проектними та будівельними нормами, на свій ризик, власними силами виконати і здати роботи з виготовлення та монтажу світлопрозорих конструкцій, згідно робочої документації, на об`єкті: "Будівництво адміністративно-житлового комплексу з приміщеннями громадського та торгівельного призначення та вбудованими прибудованими підземним паркінгом по вул. Глибочицька, 73-77 у Шевченківському районі м. Києві (далі - об`єкт), в установлений Договором строк та відповідно до розробленої Робочої документації (пункт 1.1 Договору);

- ціна Договору є твердою та складає 4550 грн за 1 метр квадратний, в тому числі ПДВ, згідно з додатком № і до Договору. Остаточна вартість Договору буде встановлена в залежності від обсягів фактично виконаних робіт. У разі необхідності виконання додаткових робіт, ці роботи погоджуються з замовником. У разі зміни будь-якого параметру у Робочій документації (додаток №4 до Договору), який впливає на Договірну піну, Сторони узгоджують змінення Договірної ціни шляхом підписання додаткових угод (пункт 2.1 Договору);

- підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, відповідні документи і подає їх для підписанні) замовнику в порядку та в строки передбачені Договором (пункт 2.3 Договору);

- замовник зобов`язаний підписати протягом 5 (п`яти) робочих днів, подані підрядником належним чином та оформлені документи, що підтверджують виконання робіт, або письмово обґрунтувати причини відмови від їх підписання. Акт приймання-передачі виконаних робіт підписується замовником виключно в разі погодження з відділом кошторису та інженером по технічному нагляду за будівництвом замовника (пункт 2.4 Договору);

- замовник зобов`язується, зокрема: здійснювати перевірку та підписувати акти приймання-передачі виконаних робіт в порядку передбаченому Договором; прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до Договору, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов Договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; сплатити підрядникові обумовлену ціну за матеріали та роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк (пункт 4.2 Договору);

- передача виконаних робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт, який крім сторін за Договором має бути підписаний кошторисним відділом та інженером технічного нагляду за будівництвом замовника (пункт 8.1 Договору);

- у разі виявлення в процесі приймання-передачі закінчених робіт недоліків, допущених з вини підрядника, а також у разі відсутності всіх ознак завершення виконання робіт, підрядник у визначений замовником строк зобов`язаний усунути недоліки, що визначаються у акті, і повторно повідомити замовника про готовність до передачі закінчених робіт, готового об`єкту (пункт 8.2 Договору);

- у випадку письмової мотивованої відмови замовника прийняти виконані підрядником роботи в строк встановлений сторонами складається акт з переліком претензій замовника, в якому вказуються терміни усунення недоліків у виконаних роботах (пункт 8.3 Договору);

- якщо підрядник не бажає чи не може усунути такі недоліки, замовник може попередити підрядника про порушення ним своїх зобов`язань, і, якщо підрядник без затримки не здійснить необхідних заходів для виправлення ситуації, усунути їх своїми силами або із залученням третіх осіб витрати, пов`язані з усуненням недоліків замовником, компенсуються підрядником (пункт 8.3 Договору);

- договір набуває чинності з дати його підписання та діє протягом часу, коли сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки відповідно до Договору. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (пункт 14.1 Договору).

07.08.2017 та 21.08.2017 сторонами було укладено додаткові угоди №1 та №2 до Договору, які підписано уповноваженими особами та скріплено печатками сторін.

За доводами позивача, останнім належним чином виконано зобов`язання за договором та виконано роботи на загальну суму 9182148,97 грн. Проте відповідачем в порушення умов договору не здійснено оплату, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 610997,09 грн.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов до висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини першої статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

В силу вимог ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню належним чином у встановлений строк та припиняється виконанням, проведеним належним чином. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, що виникла у межах додаткової угоди №2 від 21.08.2017 під час виконання робіт, по якій складено 17 актів виконаних робіт, які долучені до позовної заяви, а саме:

акт виконаних робіт №1/1 від 21.12.2017 на суму 89600 грн (107520 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/2 від 26.02.2018 на суму 63200 грн (75840 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/3 від 12.01.2018 на суму 590306,64 грн (708367,97 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/4 від 14.02.2018 на суму 590306,64 грн (708367,97 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/5 від 25.06.2018 на суму 289638,40 грн (347566,08 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/6 від 16.03.2018 на суму 604812,52 грн (725775,02 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/7 без дати на суму 16798,26 грн (20157,91 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/8 (7) від 31.05.2018 на суму 373225,21 грн (447870,25 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/10 від 25.06.2018 на суму 274806,56 грн (329767,87 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/11 від 28.03.2018 (в даті, зазначеній в акті міститься описка, а саме: замість 2018 р. зазначено 2019 р.) на суму 125854,90 грн (151025,88 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/12 від 28.03.2018 (в даті, зазначеній в акті міститься описка, а саме: замість 2018 р. зазначено 2019 р.) на суму 383491,65 грн (460189,98 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/13 без дати на суму 103221,25 грн (123865,50 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/14 без дати на суму 203927,56 грн (244713,07 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/15 без дати на суму 162945,93 грн (195535,12 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/16 без дати на суму 96969,04 грн (116362,85 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/17 без дати на суму 126605,40 грн (151926,48 грн з ПДВ),

акт виконаних робіт №1/18 без дати на суму 662,40 грн (794,88 грн з ПДВ).

Матеріалами справи підтверджено факт передачі відповідачу вищезазначених актів приймання-передачі робіт (10.01.2019 на виконання умов Договору підрядником цінним листом з описом вкладення направлено замовнику акти виконаних робіт, які були отримані останнім 15.01.2019), однак, відповідач не дотримався порядку, який визначено розділом 8 Договору, а саме: акти підписав частково, а саме: акти виконаних робіт №1/1, №1/2, №1/3, №1/4, №1/5, №1/6, №1/8 (7), №1/10, що ж до решти, то мотивованої відмови у визначений Договором строк позивачу не заявив, про наявність недоліків не заявив.

ТОВ "Статус Буд-Прайм" заперечувало проти стягнення вартості виконаних позивачем робіт, посилаючись на те, що підрядник допустив недоліки у роботі, про які заявлено у дефектному акті.

03.04.2019 підрядник надіслав замовнику вимогу про необхідність зібрання робочої комісії для прийняття об`єкта та/або складення дефектного акту.

14.05.2019 замовником зібрано робочу комісію, за результатами роботи якої Виконроб замовника ОСОБА_1 зобов`язався скласти відповідний акт недоліків та надати його підряднику до 18.05.2019.

07.06.2019 замовником повторно зібрано робочу комісію на об`єкті, проте дефектний акт складено не було.

18.06.2019 було втретє зібрано робочу комісію на об`єкті, за результатами роботи продовжено огляд всіх поверхів об`єкту.

25.06.2019 вчетверте замовником зібрано робочу комісію на об`єкті, за результатами роботи якої виконроб замовника ОСОБА_1 зобов`язався скласти остаточний відповідний акт недоліків та надати його підряднику до 05.07.2019.

Проте, вказаний акт так і не було складено відповідачем і не передано його позивачу.

11.07.2019 позивачем направлено відповідачу претензію про сплату заборгованості в сумі 610997,09 грн.

Вказаний лист повернувся підряднику з формулюванням Укрпошти "за закінченням встановленого строку зберігання".

24.07.2019 позивач отримав від відповідача претензію №2, в якій замовник вимагав направити уповноважених представників підрядника для огляду виконання робіт та складення дефектних актів та у найкоротший термін усунення дефектів виконаних робіт.

01.08.2019 підрядником рекомендованим листом з описом вкладення направлено замовнику відповідь на претензію №2, у якій було зазначено про те, що попри взяті на себе зобов`язання замовником так і не складено та не надано відповідного акту недоліків та дефектів на об`єкті (лист було повернуто Укрпоштою без вручення).

Лише 05.09.2019 підрядником було отримано від замовника лист з дефектним актом та вимогою сплатити замовнику 4504356,45 грн у рахунок невиконаних зобов`язань за Договором.

16.09.2019 позивач надіслав відповідачу відповідь на вказаний лист та вказав про те, що у дефектному акті відсутній детальний опис недоліків, дефектів та ушкоджень із зазначенням адреси знаходження (маркування) конструкцій, відсутні посилання на відповідні пункти нормативних документів, які нібито були порушені під час виконання робіт за Договором, не можливо встановити характер нібито наявних недоліків, дефектів та ушкоджень (тобто на підставі чого необхідно проводити заміну виробів); після виконання робіт та складення відповідних актів виконаних будівельних робіт, які замовник отримав та ігнорував, пройшло майже 8 місяців, через що виникає обґрунтований сумнів та питання чи не є причиною вказаних недоліків, дефектів та ушкоджень дії третіх осіб.

Слід зазначити, що наявний в матеріалах дефектний акт не надає можливості встановити коли його було складено, яка вартість недоліків, коли саме вони виникли, хто встановив їх наявність, тощо.

Таким чином, відповідачем як замовником порушено умови Договору, зокрема, в частині приймання робіт, заявлення про виявлені недоліки та строків оплати вартості виконаних робіт.

Оскільки замовником не підписано частину актів, отриманих від підрядника та не надано мотивованої відмови, про недоліки у виконаних роботах заявлено з порушенням встановленого Договором порядку та строку, то роботи за Договором, про які зазначено у відповідних актах виконаних робіт вважаються прийнятими.

Стосовно доводів апелянта про те, що позивачем безпідставно збільшено вартість виконаних робіт, посилаючись на те, що в актах виконаних робіт №1/8 від 31.05.2018, №1/10 від 25.06.2018, №1/12 від 28.03.2018, №1/13 без дати, вартість склопакетів зазначена позивачем в розмірі 1152,06 грн за 1 кв.м, тоді як у відповідності до додатку №1 до додаткової угоди №2 до договору підряду №77/05 від 10.05.2017, вартість склопакетів визначена в розмірі 779,90 грн за 1 кв.м, колегія суддів зазначає наступне.

Так, дійсно, з актів виконаних робіт №1/8 від 31.05.2018, №1/10 від 25.06.2018, №1/12 від 28.03.2018, №1/13 без дати, вбачається, що вартість склопакетів зазначена позивачем в розмірі 1152,06 грн за 1 кв.м, тоді як у відповідності до додатку №1 до додаткової угоди №2 до договору підряду №77/05 від 10.05.2017, вартість склопакетів визначена в розмірі 779,90 грн за 1 кв.м.

Натомість, враховуючи те, що акти виконаних робіт №1/8 від 31.05.2018, №1/10 від 25.06.2018 підписані сторонами без зауважень та скріплені печатками сторін, суд вважає, що сторонами погоджена вартість склопакетів саме у зазначеному в даних актах розмірі - 1152,06 грн за 1 кв.м. Водночас, враховуючи те, що акти виконаних робіт №1/12 від 28.03.2018, №1/13 без дати не підписані з боку замовника, підрядником неправомірно зазначено в даних актах вартість склопакетів в розмірі 1152,06 грн за 1 кв.м, оскільки у відповідності до додатку №1 до додаткової угоди №2 до договору підряду №77/05 від 10.05.2017, вартість склопакетів визначена в розмірі 779,90 грн за 1 кв.м., що зумовило неправомірне збільшення позивачем заборгованості за вказаними актами в розмірі 156144,19 грн.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів належного виконання зобов`язання щодо оплати вартості робіт та не спростовано заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором підряду №77/05 від 10.05.2017 належним чином доведений, документально підтверджений та строк оплати, є таким, що настав, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 454852,81 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В частині стягнення 156144,19 грн суми основного боргу позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 15345,57 грн втрат від інфляції, 9140 грн 3% річних і 107870,26 грн пені. Позивач визначає період прострочення з 30.01.2019 по 31.07.2019.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК Україна) і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 10.6 Договору передбачено, що за затримку оплати за Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиплачених коштів за кожний день прострочення термінів оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Як встановлено вище, відповідач свого обов`язку по оплаті вартості виконаних робіт у встановлений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, з урахуванням визначеної судом суми заборгованості, з урахуванням факту порушення відповідачем грошового зобов`язання, позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 6804,10 грн три проценти річних, 79880,13 грн пені, 13754,75 інфляційних втрат, а тому дані вимоги позивача підлягають задоволенню. В частині стягнення 2335,90 грн 3% річних, 1590,82 грн інфляційних втрат, 27990,13 грн пені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд-Прайм" підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/15898/19 - скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення 188061,13 грн, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281 - 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд-Прайм" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/15898/19 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення 188061,13 грн. Прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/15898/19 залишити без змін.

Резолютивну частину рішення суду викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд-Прайм" (код 40512094, 04111, м. Київ, Шевченківський район, ВУЛИЦЯ ЩЕРБАКОВА, будинок 53) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ" (код 36206791, 49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Соборний район, ВУЛИЦЯ МАНДРИКІВСЬКА, будинок 47, офіс 107) 454852,81 грн основного боргу, 6804,10 грн три проценти річних, 79880,13 грн пені, 13754,75 інфляційних втрат та 8329,38 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ" (код 36206791, 49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Соборний район, ВУЛИЦЯ МАНДРИКІВСЬКА, будинок 47, офіс 107) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд-Прайм" (код 40512094, 04111, м. Київ, Шевченківський район, ВУЛИЦЯ ЩЕРБАКОВА, будинок 53) 4231,38 грн витрат по сплаті судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Доручити суду першої інстанції видати відповідні накази з зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/15898/19 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 27.07.2020.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук