РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.07.2020Справа № 910/13643/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття»

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс»

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2

третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна

про визнання недійсним договору та визнання права власності ,

Представники:

від позивача Ільяшов Б.М. (ордер)

від відповідача -1 не прибули

від відповідача-2 не прибули

від ОСОБА_2 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (за дов.)

від третьої особи не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулася з позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» (далі - ТОВ «РБМВ»/Товариство) (відповідач-1) та товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Еліт Сервіс» (відповідач-2) про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу 33/100 частин нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Братська, 6, м. Київ, 04070, укладеного 22.07.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» та товариством з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1704;

- визнання за товариством з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» права власності на нежилі приміщення № 1, № 1а, №№ 2-34, №№ 51-78, №№ 92-120, №№ 132-246, № 147 інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Братська, 6, м. Київ, 04070.

Позовні вимоги мотивовані тим, що директор відповідача-1, діючи з перевищенням повноважень, всупереч інтересам товариства, уклав договір із заінтересованою юридичною особою - відповідачем-2, та відчужив, без будь-якої економічної мети, належне відповідачу-1 майно. Ці обставини, на думку позивача, встановлені судом під час вирішення справи № 910/18936/15.

Суд своєю ухвалою від 15.10.2019 відкрив провадження у справі № 910/13643/19, постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Суд залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 (на стороні позивача) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернокур Олену Михайлівну (на стороні відповідачів).

Суд своєю ухвалою від 05.03.2020 закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

Відповідачі відхилили позовні вимоги з однакових підстав, посилаючись на таке:

- права та інтереси позивача не порушені. Позивач є учасником ТОВ «РБМВ» та володіє часткою в розмірі 62,5 грн., що на момент укладення договору від 22.07.2014 становило менше 0,1 % від статутного капіталу Товариства. Позивач не була стороною договору від 22.07.2014, у неї не виникло жодних прав та обов`язків на підставі цього договору;

- позивач не має повноважень на звернення з позовом в інтересах ТОВ «РБМВ»,

оскільки до позовної заяви не долучено доказів наявності повноважень позивача представляти інтереси ТОВ «РБМВ»;

- до позовної заяви не долучені докази, на які посилається позивач у позовній

заяві (відсутні статут ТОВ «РБМВ» (в різних редакціях), контракт (трудова угода) між ТОВ «РБМВ» та директором Дяченком О.П. від 22.04.2010);

- під час укладення договору від 22.07.2014 не порушено законодавство України з огляду на те, що: контракт з директором не є документом, який обмежує повноваження директора; статутом ТОВ «РБМВ» не встановлено обмежень повноважень директора ТОВ «РБМВ» на укладення правочинів; рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2017 у справі № 910/18936/15 повністю скасовано постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018; директор на момент укладення договору був учасником, який мав більше ѕ голосів учасників ТОВ «РБМВ»;

- є необґрунтованими доводи позивача щодо перевищення вартості майна, відчуженого за договором від 22.07.2014, 50% майна Товариства;

- ТОВ «РБМВ» схвалило договір від 22.07.2014 (отримало оплату вартості майна від ТОВ «Еліт Сервіс», підписало акт приймання-передачі приміщення, уклало договір про внесення змін до договору від 05.11.2014);

- позивач не обґрунтував, в чому саме полягає шкода та її розмір.

В межах підготовчого провадження учасниками справи подані ряд клопотань про витребування доказів.

Зокрема, позивачем подані такі клопотання:

- про витребування у Господарського суду міста Києва матеріалів справи № 910/18936/15 для огляду в судовому засіданні. На думку заявника клопотання, матеріали справи № 910/18936/15 можуть містити докази, необхідні для вирішення цієї справи;

- про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» належним чином засвідчених копій та оригіналів для огляду: статуту в редакції, яка була дійсна на дату укладення договору від 22 липня 2014 року; контракту з директором, який діяв на час укладення договору від 22 липня 2014 року; фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва станом на 01.01.2015; договору купівлі-продажу 33/100 від частин нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ.А) загальною площею 2091,90 кв.м. від 22 липня 2014 року;

- про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернокур Олену Михайлівну належним чином засвідчених копій документів, на підставі яких вчинялася нотаріальна дія, а саме: посвідчувався договір купівлі-продажу 33/100 частин нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ.А) загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Братська, 6, м. Київ, 04070, між товариством з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» (вул. Братська, 6, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 32047377) та товариством з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» (вул. Новопирогівська, 66, м. Київ, 03045, ідентифікаційний код 32486809). Клопотання представником позивача обґрунтовано тим, що ці документів також містять інформацію про повноваження керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття», перевищення яких при укладенні спірного договору є підставою позову;

- про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» належним чином засвідчених копій та оригіналів для огляду: договору купівлі-продажу 33/100 від 22 липня 2014 року нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ.А), загальною площею 2091,90 кв.м.; договору оренди між товариством з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» та товариством з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс», згідно з яким товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» передало в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» 33/100 від 22 липня 2014 року нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ.А), загальною площею 2091,90 кв.м.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» подало клопотання:

- про витребування у ОСОБА_1 оригіналу фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» та про витребування оригіналу договору купівлі-продажу 33/100 частин нежилих будівель, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур Оленою Михайлівною.

ОСОБА_2 подала клопотання про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» належним чином засвідчених копій та оригіналів для огляду в судовому засіданні документів, а саме:

- посадової інструкції директора товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» ОСОБА_4 , що була чинною станом на 22 липня 2014 року;

- рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття», на яких приймалось рішення про укладення договору купівлі-продажу 33/100 частин нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ.А), загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Братська,6, м. Київ, укладеного 22 липня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» та товариством з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур Оленою Михайлівною та зареєстрованого в реєстрі за №1704.

Суд відмовив у задоволенні клопотань: товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» про витребування документів у ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» рішення загальних зборів цього товариства; ОСОБА_1 про витребування матеріалів справи № 910/18936/15, про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» фінансового звіту, про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» договору оренди. Мотиви відмови викладені судом в ухвалі від 16.01.2020.

Цією ж ухвалою (від 16.01.2020) суд витребував:

- у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернокур Олени Михайлівни - належним чином засвідчених копій документів, на підставі яких вчинялася нотаріальна дія, а саме: посвідчувався договір купівлі-продажу 33/100 частин нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ.А) загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Братська, 6, м. Київ, 04070, між товариством з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» (вул. Братська, 6, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 32047377) та товариством з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» (вул. Новопирогівська, 66, м. Київ, 03045, ідентифікаційний код 32486809).

- у товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» - оригінал для огляду в судовому засіданні договору купівлі-продажу 33/100 від 22 липня 2014 року нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ.А), загальною площею 2091,90 кв.м. та оригінал для огляду в судовому засіданні.

- у товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» - оригінали для огляду в судовому засіданні, а належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи, статуту в редакції, яка була дійсна 22 липня 2014 року; контракту з директором, який діяв 22 липня 2014 року; посадової інструкції директора товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» Дяченко П.О . , що була чинною станом на 22 липня 2014 року.

05.03.2020 суд закрив підготовче провадження, призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» подав заяву про застосування строку позовної давності. Заявник клопотання зазначив, що спірний договір укладено більше 3 років тому. Позивачу було відомо про укладення договору, оскільки вона 21.11.2016 зверталась з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» (справа № 910/20495/16), в якому посилалась на спірний договір.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» подав клопотання про витребування у ОСОБА_1 оригіналу Положення про виконавчий орган товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття», затвердженого зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» (протокол № 3 від 01.11.2002) для огляду суду.

Суд відхилив вказане клопотання, про що постановив протокольну ухвалу від 23.07.2020.

Вирішуючи це клопотання суд виходив з того, що воно не відповідає приписам ст. 80 ГПК України. Зокрема, цей документ не є таким, що складений Цівун Софією Анатоліївною, сам факт подання копії не свідчить про наявність у позивача оригіналу, і у клопотанні не наведено підстав, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

22.07.2014 товариство з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» (подавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» (покупець) уклали договір купівлі-продажу 33/100 частин від нежилих будівель (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець передав, а покупець прийняв у власність 33/100 частин від нежилих будівель (літ. А, Б, В, Д, Е, Ж), що складаються з нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А), загальною площею 2091,9 кв.м., який знаходиться за адресою: 04070, м. Київ, вул. Братська, буд. 6. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежилі приміщення № 1, 1а, №№ 2-34; №№ 51-78; №№ 92-120; №№ 132-146; №147 знаходяться на зальній площі 2091,9 кв. м. (надалі за текстом - частина нежилих будівель).

Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур Оленою Михайлівною 22.07.2014 та зареєстрований в реєстрі за № 1704.

05.11.2014 продавець та покупець уклали договір про внесення змін до Договору та виклали п. 1.1. цього Договору в такій редакції: « 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» передало, а товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» прийняло у власність нежилі інженерно-побутового корпусу (в літ. А), загальною площею 2091,9 кв.м., що знаходяться в місті Києві по вулиці Братській під номером 6. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приміщення № 1, 1а, №№ 2-34; №№ 51-78; №№ 92-120; №№ 132-146; № 147 знаходяться на загальній площі 2091,9 кв. м. (надалі за текстом - нежилі приміщення).»

23.07.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» (подавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» (покупець) підписали прийому-передачі нерухомого майна за Договором.

Оскільки позивач не є стороною оспорюваного Договору, вирішення спору перш за все залежить від встановлення обставин порушення цим правочином його суб`єктивних прав, тобто наявності у позивача права на позов.

За загальним правилом юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ст. 4 ГПК України).

Тобто, в контексті цієї норми має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Водночас, необхідною умовою для задоволення позову є підтвердження в результаті розгляду справи суб`єктивного уявлення особи про порушене право об`єктивною дійсністю.

Вирішуючи це питання суд виходить з такого.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (статті 509, 510 ЦК України).

Згідно зі статтями 92, 97 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

За приписами ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди). Учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Отже, за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуває таке товариство як сторона договору. Правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників цього товариства жодним чином не змінюється.

Відповідну позицію щодо права учасника товариства оскаржувати договори, укладені товариством з третіми особами, наведено Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 916/2084/17 від 08.10.2019. Суд не вбачає підстав для відступлення від позиції Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Отже, підписання директором товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» оспорюваного договору без передбаченої статутом згоди загальних зборів цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства, а не корпоративних прав його учасника, оскільки директор діяв саме від імені Товариства, а не його учасників.

Повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи (стаття 239 ЦК України). Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи.

Наведені обставини в цілому є самодостатньою підставою для відмови у позові, у зв`язку з чим суд не оцінює обґрунтованість доводів позивача про перевищення керівником повноважень.

Також враховуючи необґрунтованість заявлених позовних вимог суд не оцінює доводи щодо позовної давності та не вирішує питання застосування наслідків її спливу, передбачених ст. 267 ЦК України.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття» та до товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс».

Покласти судові витрати на ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 03.08.2020.

Суддя С. А. Ковтун