ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

"28" липня 2020 р. Справа№ 910/7302/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Андрієнка В.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Севтранстрест»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 року

у справі № 910/7302/18 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

до Приватного підприємства «Севтранстрест»

про стягнення 435 000,59 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до Приватного підприємства «Севтранстрест`про стягнення 435 000,59 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Приватного підприємства «Севтранстрест» на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість по кредиту прострочена в розмірі 58 263 грн.. 10 коп., заборгованість по процентах в розмірі 1 138 грн. 13 коп., заборгованість по процентах прострочена за період з 01.06.2015 року по 31.05.2018 року в розмірі 40 201 грн. 59 коп., неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 16 688 грн. 79 коп., неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в розмірі 13 531 грн. 46 коп., індекс інфляції простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 24 577 грн. 62 коп., індекс інфляції простроченої заборгованості по нарахованих процентах в розмірі 208 065. 73 коп., штраф за невиконання відповідачем п. 3.3.12 договору застави в розмірі 72 534. 17 коп. та судовий збір в розмірі 6 525 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «Севтранстрест» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі №910/7302/18 та ухвали нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2020 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді Кропивна Л.В., Андрієнко В.В.

Крім того, звертаючись з апеляційною скаргою, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про його задоволення.

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, статтею 119 Господарського процесуального кодексу України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є пропущення такого строку значним та чи не буде поновлення такого строку втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 256 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з матеріалами справи, оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва прийняте 13.08.2018, тобто останній день встановленого законом 20-ти денного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, у відповідності до ст. 256 ГПК України , припадає на 03.09.2018. Скаржник звернувся з апеляційною скаргою 15.07.2020.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту порушення Господарським судом міста Києва провадження у справі №910/7302/18, та до дати постановлення судом рішення у справі Приватне підприємство «Севтранстрест» було зареєстроване та фактично знаходилось за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, пр.-кт. Генерала Острякова, буд.123, кВ. 29.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» було закріплено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя визначаються тимчасово окупованою територією. Датою початку тимчасової окупації є 20.02.2014 (ч.2 ст.1, ст.3 Закону).

Як наслідок, починаючи з 27.03.2014 поштові відправлення, які направлялись УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймались поштою АР Крим та м. Севастополя та повертались у зворотному напрямку. Вказане підтверджується даними з Інтернет-ресурсу ПАТ «Укрпошта» за посиланням https://ukrposhta.ua/do-uvagi-kliyentiv-6/.

Північний апеляційний господарський суд бере до уваги те, що Приватне підприємство «Севтранстрест» було позбавлене права і можливості вживати залежних від нього заходів щодо з`ясування перебігу розгляду справи в судових інстанціях.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача отримав копію судового рішення лише 25.06.2020, що підтверджується підписом останнього на клопотанні про видачу судового рішення.

Окрім цього суд враховує, що Приватне підприємство «Севтранстрест» об`єктивно не мало можливості отримувати інформацію щодо розгляду господарським судом справи №910/7302/18, оскільки не отримувало і не могло отримувати процесуальних документів, у тому числі ухвали суду та рішення суду в даній справі у зв`язку з перебуванням останнього на території Автономної Республіки Крим.

Що ж до розміщення відповідного повідомлення шляхом опублікування на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) інформації про час та місце проведення судового засідання, то хоча воно і є належним виконанням судом обов`язку щодо повідомлення сторін справи за певних обставин, проте це не виключає обов`язку апеляційного господарського суду з`ясовувати питання належного повідомлення та можливості отримання такої інформації під час розгляду питання про поновлення строків на апеляційне оскарження та оцінки доводів сторони, зокрема за наявності інформації про неможливість отримати доступ до відповідних веб ресурсів.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що Приватне підприємство «Севтранстрест» з об`єктивних причин пропустило строк на апеляційне оскарження у справі №910/7302/18, що є підставою для поновлення такого строку.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина 1 статті 11 ГПК України).

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписівКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 04.12.11995 «Беллет проти Франції» встановлено: «Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права». Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасник Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 19.07.2019 Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/24269/14.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі №910/7302/18 та вважає за можливе поновити його.

Подана апеляційна скарга відповідає вимогам статті 258 ГПК України, підстав для її повернення та відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Керуючись статтями 234, 258, 262, 273 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Поновити Приватному підприємству «Севтранстрест» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі №910/7302/18.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Севтранстрест»» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі №910/7302/18.

3. Призначити справу до розгляду на 02.09.2020 о 13:50 год. Засідання відбудеться в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А, зал судових засідань №14.

4. Встановити учасникам справи строк для надання можливості скористатися наданими ст. 267 Господарського процесуального кодексу України правами не пізніше 31.08.2020 року.

5. Встановити строк учасникам судового процесу для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 31.08.2020 року.

Довести до відома учасників провадження у справі, що у разі подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, до нього додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

6. Всі документи та письмові докази подаються виключно через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 1а (І поверх).

7. Зупинити дію рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі №910/7302/18.

8. Повідомити учасників справи про розгляд справи в судовому засіданні.

9.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями Північного апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.В. Кропивна

В.В.Андрієнко