ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2020 р. Справа№ 910/811/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат

за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська Залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 31.03.2020

у справі № 910/811/20 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 5 168, 16 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.03.2020 у справі № 910/811/20 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» суму штрафу у розмірі 5 168,16 грн. суму судового збору у розмірі 2 102,00 грн. та суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська Залізниця» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2020 у справі № 910/811/20 залишено без змін.

21.07.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» надійшло клопотання про розподіл судових витрат (направлено поштою на адресу суду 13.07.2020), у якому заявник просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» понесені судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

До вказаного клопотання, зокрема, додано докази його направлення з додатками на адресу Акціонерного товариства «Українська залізниця», яке згідно відомостей з офіційного сайту ДП «Укрпошта», останнім було отримано.

Пунктом 3 частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» у відзиві на апеляційну скаргу повідомив суд про понесення витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом апеляційної скарги, розмір яких буде визначено після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» вчасно та правомірно звернулося до апеляційного суду в порядку п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з заявою про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, у відповіді на відзив Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська Залізниця» заперечило щодо заявлених витрат на правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, оскільки вважає їх завищеними та необґрунтованими і просило їх зменшити.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідач посилається на ч. 3 ст. 126 ГПК України, якою передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому відповідач стверджує, що такого доказу позивачем не долучено до матеріалів цієї справи.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими твердженнями відповідача з наступних підстав.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15.

Колегія суддів також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц, де зазначено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладено правову позицію, згідно з якою у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу до клопотання про розподіл судових витрат Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард», зокрема, додано: АКТ №01-02/72 виконаних робіт (наданих послуг) від 13.07.2020, у якому вказано найменування послуги, дата її надання та термін виконання, зазначено, що вартість послуг становить 2 000,00 грн; рахунок на оплату №01-02/72 від 13.07.2020; платіжне доручення №6 від 13.07.2020 у якому вказано призначення платежу - оплата за юридичні послуги згідно договору про надання правової допомоги №01-02 від 03.02.2020 по рах. №01-02/72 від 13.07.2020.

Зокрема, згідно з актом №01-02/72 виконаних робіт (наданих послуг) від 13.07.2020 адвокат Накоп`юк Я.В. надав, а клієнт отримав юридичні послуги (правову допомогу):

- правовий аналіз апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду м. Києва від 31.03.2020 у справі №910/811/20, послугу надано 19.06.2020, термін виконання - 20 хвилин;

- підготовча робота для складання відзиву на апеляційну скаргу по справі №910/811/20, збір документів, копіювання документів, аналіз законодавства та судової практики, послугу надано 19.06.2020, термін виконання - 20 хвилин;

- складання відзиву на апеляційну скаргу по справі №910/811/20, послугу надано 22.06.2020, термін виконання - 80 хвилин.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» до відзиву на апеляційну скаргу було додано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 22.06.2020, копію свідоцтва про право Накоп`юка Я.В. на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правової допомоги №01-02 від 03.02.2020.

У п. 4.3 вказаного Договору вартість послуг наданих адвокатом, складає 1 000, 00 грн за одну годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні - 2 000,00 грн, але не повинна перевищувати суму у розмірі 30 000, 00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» доведено належними доказами понесення витрат на правничу допомогу адвоката за розгляд справи в суді апеляційної інстанції на суму 2 000,00 грн.

Натомість, відповідачем не доведено не співмірності розміру витрат позивача на оплату послуг адвоката за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про реальність витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а також обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат, у зв`язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статями 86, 123, 124, 126, 129, 169, 221, 244, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙСНВАРД» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А, 3-й поверх; ідентифікаційний код 41564379) 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

4. Матеріали справи № 910/811/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич