УХВАЛА

22.07.2020Справа № 910/17623/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» про забезпечення позову у справі

За позовом 1) Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна»,

2) Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна»

до Антимонопольного комітету України

про визнання частково недійсним рішення

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Джей Ті Інтернешнл Україна» (далі-позивач 1) та Приватне акціонерне товариство «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» (далі-позивач-2) звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі-відповідач) в якому просять суд:

- визнати недійсним пункт 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині, що стосується Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна»;

- визнати недійсним пункт 5 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу»;

- визнати недійсним пункт 6 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу»;

- визнати недійсним пункт 11 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині, що стосується Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивачів, Антимонопольний комітет України неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи №126-26.13/18-17, а також невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, що призвело до прийняття незаконного рішення, порушення норм матеріального права, оскільки, на думку позивачів, останні не вчиняли протиправних дій у вигляді антиконкурентних узгоджених дій з іншими виробниками, Комітетом не враховано, що причини виходу з ринку дистриб`юторів у 2010-2011 роках знаходиться поза межами контролю позивачів, відповідачем не обгрунтовано розмір штрафу.

Крім того, разом з позовною заявою Публічне акціонерне товариство «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватне акціонерне товариство «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» подали заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» про вжиття заходів забезпечення позову - відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

14.07.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду Публічне акціонерне товариство «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватне акціонерне товариство «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» подали заяву про забезпечення позову, в якій просять суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

1) зупинення до набрання законної сили рішенням суду у цій справі дії Рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 року «Про порушення законодавства про захист від економічної конкуренції та накладення штрафу», прийнятого у справі № 126-26.13/18-17, в частині, що стосується Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» в частині пунктів 5 та 6 зазначеного рішення щодо стягнення штрафу;

2) заборони до набрання законної сили рішенням суду у цій справі Антимонопольному комітету України вчиняти будь-які дії, пов`язані з виконанням рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 року «Про порушення законодавства про захист від економічної конкуренції та накладення штрафу» прийнятого у справі № 126-26.13/18-17 в частині, що стосується Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», а саме:

- заборони Антимонопольному комітету України до набрання законної сили рішенням суду у цій справі вчиняти будь-які дії, пов`язані із стягненням з Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» штрафу;

- заборони Антимонопольному комітету України до набрання законної сили рішенням суду у цій справі нараховувати пеню за кожен день прострочення сплати штрафу Публічним акціонерним товариством «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватним акціонерним товариством «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна».

Заява обгрунтована тим, що незважаючи на оскарження в судовому порядку рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 в судовому порядку, Комітет звернувся до суду з позовом про стягнення штрафів за вказаним рішенням, за результатами розгляду якого відкрито провадження у справі № 910/9359/20 та частково вжито заходи забезпечення позову.

Крім того, позивачі зазначають, що між прийняттям судом першої інстанції рішення та відкриття апеляційного провадження існує проміжок часу коли відповідач має можливість нарахувати пеню за невиконання рішення Антимонопольного комітету України, при цьому з огляду на визначену Антимонопольним комітетом України в оскаржуваному рішенні суму штрафу (923 291 500, 00 грн), позивачі зазначають, що розмір пені, яка може бути нарахована відповідачем за день складає 13 849 372, 50 грн. Тож, як зазначають позивачі, невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до безпідставного нарахування пені та/або стягнення коштів на підставі оскаржуваного рішення до набрання законної сили рішення у цій справі, що фактично унеможливить ефективний захист порушеного права.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановлено у ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому згідно з ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України (ч. 5 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Так, в силу норм Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України в силу своїх повноважень приймають відповідні рішення, як-от: рішення у заявах про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання (ст. 28 Закону), рішення у справах про узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання (ст. 31 Закону), рішення у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (ст. 48 Закону).

Судом встановлено, що спірне рішення Антимонопольного комітету України прийняте у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції в порядку ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

З огляду на те, що Антимонопольним комітетом України було прийнято спірне рішення, яким визнано, що, зокрема Публічним акціонерним товариством «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватним акціонерним товариством «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» вчинено порушення, передбачене пунктом 5 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються обмеження доступу інших суб`єктів господарювання (покупців) на ринок первинного продажу виробниками сигарет, то за відсутності визначення іншого, оскарження такого рішення до суду (у певній частині) передбачає автоматичне зупинення його виконання в цій частині на час розгляду справи (на відміну від рішень, прийнятих в порядку ст.ст. 28,31 Закону), а отже підстав для повторного зупинення дії рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 немає.

Оскільки оскарження спірного рішення Антимонопольного комітету України до суду (у певній частині) передбачає автоматичне зупинення його виконання в цій частині на час розгляду справи, відсутні обґрунтовані підстави для зупинення дії оскаржуваного рішення в частині, що стосується Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» до набрання рішенням суду у справі законної сили.

При цьому, право суду зупинити дію оскаржуваного рішення органу АМК за заявою, поданою до суду відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», не може розглядатися як підстава для забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 916/492/19 та від 14.11.2019 у справі № 914/938/19, від 01.04.2020 у справі № 912/2156/19, від 15.06.2019 у справі № 910/13158/19.

Крім того, відповідно до ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

З огляду на наведене, норми ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачають автоматичне зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, а тому заява в частині заборони Антимонопольному комітету України нараховувати пеню за кожен день прострочення сплати штрафу Публічним акціонерним товариством «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватним акціонерним товариством «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» також не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивачів в частині заборони до набрання законної сили рішенням суду у цій справі Антимонопольному комітету України вчиняти будь-які дії, пов`язані з виконанням рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 року «Про порушення законодавства про захист від економічної конкуренції та накладення штрафу» прийнятого у справі № 126-26.13/18-17 в частині, що стосується Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», а саме заборони Антимонопольному комітету України до набрання законної сили рішенням суду у цій справі вчиняти будь-які дії, пов`язані із стягненням з Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» штрафу, суд відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів заяви, Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Філіп Морріс Сейлз Енд Дистриб`юшн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бритіш Американ Тобакко Сейлз Енд Маркетинг Україна», Підприємства з іноземними інвестиціями «Імперіал Тобако Юкрейн», Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», Приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна», Приватного акціонерного товариства «Філіп Морріс Україна», Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна», Приватного акціонерного товариства «А.Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС Україна» штрафу, накладеного на відповідачів рішенням АМК від 10.10.2019 №697-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №126-26.13/18-17 (далі - рішення №697-р), а саме: 366 619 800 грн. штрафу з ТОВ «Філіп Морріс Сейлз Енд Дистриб`юшн»; 80 011 400 грн. штрафу з ТОВ «Бритіш Американ Тобакко Сейлз Енд Маркетинг Україна»; 292 490 700 грн. штрафу з Підприємства з іноземними інвестиціями «Імперіал Тобако Юкрейн»; 488 947 700 грн. штрафу з ПрАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна»; 167 120 000 грн. штрафу з ПрАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна»; 814 666 600 грн. штрафу з ПрАТ «Філіп Морріс Україна»; 434 343 800 грн. штрафу з ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна»; 448 329 900 грн. штрафу з ПрАТ «А.Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки»; 3 430 471 100 грн. штрафу з ТОВ «ТЕДІС Україна»; зобов`язання відповідачів припинити порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини рішення №697-р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 (суддя Марченко О.В.) відкрито провадження у справі № 910/9359/20 за позовом Антимонопольного комітету України до вищезазначених відповідачів про стягнення штрафів та зобов`язання відповідачів припинити порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 (суддя Марченко О.В.) у справі № 910/9359/20 заяву Антимонопольного комітету України про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС Україна» у сумі 3 430 471 100 грн., що обліковуються на будь-якому (всіх) рахунку (рахунках), виявленому виконавцем під час виконання даної ухвали. У вжитті решти заходів забезпечення позову відмовлено.

При цьому, у вказаній ухвалі судом зазначено, що в матеріалах справи 910/9359/20 відсутні докази того, що ТОВ «Філіп Морріс Сейлз Енд Дистриб`юшн», ТОВ «Бритіш Американ Тобакко Сейлз Енд Маркетинг Україна», Підприємство з іноземними інвестиціями «Імперіал Тобако Юкрейн», ПрАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», ПрАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна», ПрАТ «Філіп Морріс Україна», ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватне акціонерне товариство «А.Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» мають ознаки неплатоспроможності, ухиляються від виконання якихось інших рішень державних органів (зокрема, АМК), вчиняють дії з виведення активів, реорганізацію, ліквідацію, мають наміри якимось іншим чином припинити діяльність.

Тож, заходи забезпечення позову вжиті судом виключно в частині накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС Україна» у сумі 3 430 471 100 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Враховуючи що судом відкрито провадження у справі за позовом Антимонопольного комітету України про стягнення штрафу у розмірі 6 523 001 000 грн. та зобов`язання припинити порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 10.10.2019 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», у даному випадку вжиття зазначених позивачами заходів забезпечення позову в частині заборони Антимонопольному комітету України до набрання законної сили рішенням суду у цій справі вчиняти будь-які дії, пов`язані із стягненням з Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» штрафу фактично є втручанням у розгляд іншої справи, що призведе до неможливості її розгляду, що є недопустимим.

При цьому, згідно приписів ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відтак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

В той же час, враховуючи що суддя Щербаков С.О. у період з 08.07.2020 по 21.07.2020 перебував у відпустці, ухвала про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі винесена 22.07.2020.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 22.07.2020.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.