РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.08.2020Справа № 910/4934/20

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман Сіфуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джон Мак»

про стягнення 64 659,04 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Флагман Сіфуд» (надалі - ТОВ «Флагман Сіфуд») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джон Мак» (надалі - ТОВ «Джон Мак») про стягнення 64 659,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати отриманого на підставі договору купівлі-продажу №Д1470/02 від 09.02.2018 товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 64 501,96 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 157,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

25.05.2020 до Господарського суду міста Києва від ТОВ «Джон Мак» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що товар на суму 64 501,96 грн. ним не отримувався, а позивачем не надано доказів такого отримання, при цьому, заявник вказує на те, що долучені до позову видаткові накладні не містять підпису уповноваженого представника та печатки підприємства відповідача.

14.07.2020 через канцелярію суду від ТОВ «Флагман Сіфуд» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позов та просив суд задовольнити позовні в вимоги в повному обсязі, а також долучив належним чином завірені копії видаткових накладних.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

09.02.2018 між ТОВ «Флагман Сіфуд» (продавець) та ТОВ «Джон Мак» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №Д1470/02 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 2.1 якого продавець на протязі терміну дії чинного договору зобов`язується передавати у власність, а покупець зобов`язується приймати товар та сплачувати його вартість у порядку і на умовах визначених цим договором.

Згідно з п. 2.2 Договору найменування, асортимент, кількість і вартість товару визначаються відповідною видатковою накладною, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що момент переходу права власності на товар до покупця і, відповідно, ризиків, яких може зазнати товар, є момент підписання покупцем видаткової накладної, яка підтверджує факт передачі товару.

Покупець зобов`язується повністю сплатити вартість отриманого товару на поточний рахунок продавця протягом 21 (двадцять один) календарного дня з моменту підписання відповідної видаткової накладної (п. 4.3 Договору).

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 64 501,96 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних №0290409 від 29.01.2020 на суму 10 450,78 грн., №0360268 від 05.02.2020 на суму 8 964,76 грн., №04202073 від 11.02.2020 на суму 19 487,45 грн., №0430327 від 12.02.2020 на суму 7 937,62 грн., №0570581 від 26.02.2020 на суму 7 979,32 грн. та №0570664 від 26.02.2020 на суму 9 682,03 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати переданого на підставі Договору товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 64 501,96 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові накладні №0290409 від 29.01.2020, №0360268 від 05.02.2020, №04202073 від 11.02.2020, №0430327 від 12.02.2020, №0570581 від 26.02.2020 та №0570664 від 26.02.2020) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару згідно Договору на загальну суму 64 501,96 грн.

При цьому, наявні в матеріалах справи належним чином завірені копії видаткових накладних №0290409 від 29.01.2020, №0360268 від 05.02.2020, №04202073 від 11.02.2020, №0430327 від 12.02.2020, №0570581 від 26.02.2020 та №0570664 від 26.02.2020, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств, спростовують доводи відповідача про неотримання товару за Договором на суму 64 501,96 грн.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.3 Договору у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за поставлений товар у розмірі 64 501,96 грн., а строк виконання грошового зобов`язання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 64 501,96 грн. за поставлений на підставі Договору товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Флагман Сіфуд» про стягнення з ТОВ «Джон Мак» заборгованості у розмірі 64 501,96 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 157,08 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період з 20.02.2020 по 03.04.2020.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 157,08 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Джон Мак» на користь ТОВ «Флагман Сіфуд» заборгованості у розмірі 64 501,96 грн. та 3% річних у розмірі 157,08 грн.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман Сіфуд» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джон Мак» (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 19; ідентифікаційний код 41625001) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман Сіфуд» (01103, м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, будинок 6-В; ідентифікаційний код 39369112) заборгованість у розмірі 64 501 (шістдесят чотири тисячі п`ятсот одна) грн. 96 коп., 3 % річних у розмірі 157 (сто п`ятдесят сім) грн. 08 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий