ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 903/744/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Стратієнко Л. В., Студенця В. І.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Савченко Г. І., Павлюк І. Ю., Демидюк О. О.

від 24.03.2020

за позовом ОСОБА_1

до: 1) Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, 2) Державного підприємства «Сетам» в особі відокремленого підрозділу Волинської філії Державного підприємства «Сетам», 3) Приватного підприємства виробничої фірми «КМЗ»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Мале підприємство «Стерн»,

про визнання недійсними електронних торгів та скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

за участю представників:

позивача: Багіров Р. А.

відповідача-1: ОСОБА_2

відповідача-2: не з`явилися

відповідача-3: Романюк Л. С.

третьої особи: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Волинської області з позовом до Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Державного підприємства «Сетам» в особі відокремленого підрозділу Волинської філії Державного підприємства «Сетам» та Приватного підприємства виробничої фірми «КМЗ» про:

- визнання недійсними електронних торгів з реалізації 100% статутного капіталу Малого підприємства «Стерн» (), юридична адреса: м. Луцьк, вул. Вороніхіна, 13, фактична адреса: Волинська область, місто Ківерці, вул. Кузнецова, 48, реєстраційний номер лота: 183738, результати яких оформлені протоколом проведення електронних торгів № 218894 від 12.12.2016;

- визнання недійсним акта про проведені електронні торги від 07.02.2017, складеного головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Денисюк Валентиною Сергіївною у зведеному виконавчому провадженні № 48846483, за яким у Приватного підприємства виробничої фірми «КМЗ» виникло право власності на 100% статутного капіталу Малого підприємства «Стерн»;

- скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.08.2017 відносно Малого підприємства «Стерн» () - внесення судового рішення, яке потребує зміни атрибутів суб`єкта, запис № 8002071, реєстратор Маковецький Віктор Михайлович; Департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради;

- скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 06.10.2017 відносно Малого підприємства «Стерн» () - зміна складу комісії з припинення/виділу, запис № 9002071, реєстратор Глущенко Дарина Сергіївна, Департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради;

- скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 09.10.2017 відносно Малого підприємства «Стерн» () - внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, запис № 0002071, реєстратор Глущенко Дарина Сергіївна, Департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради; заміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірні електронні торги з реалізації 100% статутного капіталу Малого підприємства «Стерн» за своєю правовою природою є правочином, який може бути визнаний недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочинів. В якості підстав недійсності спірного правочину позивачка зазначила те, що:

- за цим правочином був реалізований статутний капітал Малого підприємства «Стерн», який не поділяється на частки, не належить боржнику - ОСОБА_1 , а є власністю самого Малого підприємства «Стерн», яке не було та не є боржником у будь-яких виконавчих провадженнях, а відтак, не може бути предметом продажу на електронних торгах,

- був порушений порядок визначення ціни переданого на торги майна (державний виконавець не врахував висновки рецензії на звіт про оцінку майна, не надіслав боржнику звіт про оцінку майна);

- статутний капітал був переданий на торги та реалізований за заниженою ціною, яка не відповідає дійсній ринковій вартості та яка була визначена без урахування вартості нерухомого майна підприємства.

2. Короткий зміст судових рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій по суті спору.

Господарський суд Волинської області рішенням від 12.12.2019 частково задовольнив позов. Визнав недійсними електронні торги з реалізації 100% статутного капіталу Малого підприємства «Стерн», реєстраційний номер лота: 153738, результати яких оформлені протоколом проведення електронних торгів № 218894 від 12.12.2016. Визнав недійсним акт про проведені електронні торги від 07.02.2017, складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Денисюк В. С. у зведеному виконавчому провадженні № 48846483, за яким у Приватного підприємства виробничої фірми «КМЗ» виникло право власності на 100% статутного капіталу Малого підприємства «Стерн». У решті позовних вимог відмовив. Стягнув з кожного відповідача на користь позивача по 1 280,66 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 03.03.2020 скасував рішення Господарського суду Волинської області від 12.12.2019 в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсними електронних торгів з реалізації 100% статутного капіталу Малого підприємства «Стерн», оформлені протоколом проведення електронних торгів № 218894 від 12.12.2016, та про визнання недійсним акта про проведені електронні торги від 07.02.2017, складеного головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Денисюк В. С. у зведеному виконавчому провадженні № 48846483. Прийняв нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову в цій частині. У решті рішення місцевого господарського суду суд апеляційної інстанції залишив без змін. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «КМЗ» 5 763,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

03.03.2020 в судовому засіданні апеляційного господарського суду представник відповідача-3 - Приватного підприємства виробничої фірми «КМЗ» в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України заявив про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та зазначив орієнтовну суму цих витрат у суді апеляційної інстанції у розмірі 8 000,00 грн.

10.03.2020 до Північно-західного апеляційного господарського суду від Приватного підприємства виробничої фірми «КМЗ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

На підтвердження понесених судових витрат відповідач додав до заяви: завірену копію договору про надання правової допомоги № 17 від 04.10.2019, укладеного між Адвокатським бюро «Леонід Романюк» та Приватним підприємством виробничою фірмою «КМЗ», акт прийому-передачі послуг по наданню правової допомоги по договору про надання правової допомоги № 17 від 04.10.2019, складений 04.03.2020, та завірену копію платіжного доручення № 882 від 17.02.2020.

4. Короткий зміст оскаржуваної додаткової постанови апеляційного господарського суду і мотиви її ухвалення.

Північно-західний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 24.03.2020 задовольнив заяву Приватного підприємства виробничої фірми «КМЗ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді апеляційних скарг Приватного підприємства виробнича фірма «КМЗ» та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 12.12.2019 у справі № 903/744/19. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «КМЗ» 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції при ухваленні додаткової постанови виходив з того, що заява відповідача-3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню, оскільки апеляційна скарга відповідача-3 була задоволена, а відтак відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України понесені відповідачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з позивача, розмір цих понесених відповідачем-3 витрат підтверджений належними та допустимими доказами, які містять детальний опис наданих відповідачу-3 послуг, а позивач ні заперечень проти заявленого розміру витрат, ні клопотання про зменшення витрат не надав, що виключає можливість суду самостійно зменшувати їх розмір. При цьому суд апеляційної інстанції послався на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 14.05.2019 у справі № 904/65/18.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі позивачка - ОСОБА_1 просить скасувати додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 повністю та ухвали нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства виробничої фірми «КМЗ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді апеляційних скарг Приватного підприємства виробничої фірми «КМЗ» та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 12.12.2019.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначив про те, що касаційна скарга на додаткову постанову суду апеляційної інстанції подана у зв`язку з оскарженням основної постанови суду апеляційної інстанції.

В якості підстав касаційного оскарження додаткової постанови суду апеляційної інстанції скаржник зазначив пункт 1 абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та послався на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.12.2019 у справі № 924/122/19, щодо застосування статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та критеріїв реальності понесення адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, не врахував, що заявлені відповідачем-3 до стягнення витрати на професійну правничу допомогу цим критеріям не відповідають.

Також скаржник послався на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права при ухваленні додаткової постанови. При цьому скаржник зазначає про те, що суд апеляційної інстанції:

- помилково відхилив клопотання позивача про відкладення розгляду справи з розгляду заяви відповідача-3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та дійшов помилкового висновку про належне повідомлення позивачки про дату, час та місце розгляду цієї заяви, не врахував, що позивачка не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви відповідача-3, не дослідив наявні в матеріалах докази, що свідчать про невручення позивачці ухвали суду від 12.03.2020 про призначення заяви відповідача-3 до розгляду в судовому засіданні у зв`язку з відсутністю адресата за місцем знаходження, та не перевірив, чи була надіслана позивачці та їй вручена заява відповідача-3;

- дійшов помилкового висновку про те, що представники позивачки не були позбавлені права ознайомитися з матеріалами справи, не врахував, що представник позивача дізнався про існування заяви відповідача-3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за добу до призначеного судом судового засідання з розгляду цієї заяви, з огляду на що не мав можливості своєчасно подати клопотання про ознайомлення з матеріалами справи;

- дійшов помилкового висновку про доведеність та обґрунтованість заявленого відповідачем-3 розміру витрат на правничу допомогу, не врахував, що надані відповідачем-3 докази понесених витрат на правничу допомогу є неналежним та недопустимими, оскільки з наданого відповідачем-3 платіжного доручення неможливо встановити, що ним сплачувалися послуги адвоката саме по представництву в суді апеляційної інстанції, а в акті приймання-передачі послуг відсутні відомості про те, що послуги адвоката вже оплачені клієнтом, не врахував, що зазначений у пункті 2 акту час, витрачений на надання послуги, є завищеним та не відповідає дійсності, а в пункті 3 акту взагалі не зазначений час, витрачений адвокатом на надання послуги, а тому і вартість цих послуг є завищеною.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач-3 просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану додаткову постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Інші учасники справи відзиву на касаційну скаргу на додаткову постанову апеляційного господарського суду не надали.

Позиція Верховного Суду

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанцій, викладених в оскаржуваній додатковій постанові.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 315 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За результатом розгляду касаційної скарги позивача на рішення Господарського суду Волинської області від 12.12.2019 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 у цій справі № 903/744/19 Верховний Суд у постанові від 23.07.2020 скасував зазначені судові рішення, а справу № 903/744/19 передав на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

Враховуючи те, що рішення та постанова судів попередніх інстанцій по суті спору у цій справі є скасованими за результатом їх перегляду в касаційному порядку, то за правилами Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат, зокрема і витрат на професійну правничу допомогу, має бути здійснений судом, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково.

З огляду на викладене додаткова постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 у справі № 903/744/19, яка стосується розподілу витрат на професійну правничу допомогу, підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 у справі № 903/744/19 скасувати.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець