номер провадження справи 28/57/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2020 Справа № 908/869/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової О.В. розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом Фабрики Варіант Товариства з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код 21170203, вул. Шевченка, буд. 325, м. Харків, 61070)

до відповідача: Акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів (ідентифікаційний код 00186542, вул. Діагональна, буд. 11 м. Запоріжжя, 69035)

про стягнення суми

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулася Фабрика Варіант Товариства з обмеженою відповідальністю з позовом до Акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів про стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 159156,00 грн., пені в сумі 19074,30 грн., 3% річних у сумі 3917,49 грн. та інфляційних втрат у сумі 6997,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання договору поставки №690 від 08.10.2018, укладеного сторонами, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 522576,00 грн. за видатковими накладними №ВА-0001494 від 01.08.2019 та №ВА-0001532 від 05.08.2019. Відповідач не оплатив поставлений товар у встановлений договором строк. У зв`язку з цим позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 159156,00 грн., а також нарахованих за прострочення оплати пені в сумі 19074,30 грн., 3% річних у сумі 3917,49 грн. та інфляційних втрат у сумі 6997,88 грн.

Позов заявлено на підставі норм ст. ст. 11, 526, 530, 546, 549, 551, 610, 612, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173 175, 179, 193, 216, 231, 265 Господарського кодексу України.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.04.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений строк від позивача надійшла уточнена позовна заява та докази на виконання вимог суду.

Відповідно до уточненої позовної заяви позивач уточнив розрахунок позовних вимог та ціну позову, просить стягнути з відповідача суму боргу за поставлений товар у розмірі 159156,00 грн., пеню в розмірі 19073,68 грн., інфляційні втрати в розмірі 6997,75 грн., 3% річних у розмірі 3917,46 грн., всього 189144,89 грн.

Оскільки позивач уточнив позовні вимоги на виконання вимог суду, а також усунув виявлені судом недоліки позовної заяви, про що повідомив відповідача у встановленому порядку, суд прийняв до розгляду уточнені позовні вимоги. У зв`язку з цим ціна позову становить 189144,89 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/869/20; присвоєно справі номер провадження 28/57/20; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання; встановлено відповідачу строк для надання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 15.06.2020.

Позивач отримав копію ухвали суду 18.05.2020, відповідач 19.05.2020, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 18.05.2020 та від 20.05.2020.

Від відповідача 01.06.2020 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. Зауважив, що за умовами п. 3.4 договору поставки термін оплати збільшується на термін прострочення надання первинних документів. Крім того, зазначив, що розмір пені за прострочення оплати товару сторонами не узгоджений, тому нарахування пені відповідач вважає безпідставним.

17.06.2020 від позивача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні для підготовки заперечень на відзив відповідача, посилаючись на те, що позивач не отримав відзиву відповідача на позов.

Суд залишив дані клопотання без задоволення, оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. яке не передбачає проведення судових засідань у справі, тому підстави для відкладення розгляду справи та оголошення перерви в судовому засіданні відсутні.

Також 15.06.2020 від позивача надійшла заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами судової справи №908/869/20, зокрема з відзивом відповідача. Заява судом задоволена та 16.06.2020 надіслано позивачу відсканований відзив відповідача з матеріалів справи №908/869/20.

18.06.2020 до суду надійшла заява позивача про поновлення строку подання відповіді на відзив, посилаючись на те, що позивач не може надати відповідь на відзив на позов у встановлений судом строк у зв`язку з неотриманням відзиву позивачем.

Також 18.06.2020 позивач надав відповідь на відзив, відповідно до якої вважає заперечення відповідача проти позову безпідставними. Посилається на те, що відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Також послався на висновки Верховного суду, викладені в постанові від 28.01.2019 у справі №922/3782/17, відповідно до яких у разі, якщо відповідний розрахунок пені здійснено позивачем неправильно, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання. Також позивач зауважив, що розмір неустойки може бути зменшений з рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Звертає увагу суду, що в уточненій позовній заяві, крім суми пені, вказані також основна сума боргу, інфляційні втрати, 3% річних та судові витрати. У зв`язку з цим вважає вимогу відповідача про відмову в задоволенні позову необґрунтованою.

Відзив та відповідь на відзив прийняті судом до розгляду.

Щодо строку розгляду справи по суті суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Провадження у даній справі відкрито 13.05.2020. Отже, суд мав розпочати розгляд справи по суті 12.06.2020 та закінчити 12.07.2020.

Разом із цим, Законом України № 540-IХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» доповнено розділ Х «Прикінцеві положення» ГПК України пунктом 4, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду справи по суті продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин, дія якого неодноразово продовжувалася та наразі не припинена.

17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

З урахуванням викладеного, строк розгляду справи по суті був продовжений судом на період дії карантину і справу розглянуто по суті 31.07.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 між Акціонерним товариством Запорізький завод феросплавів (покупець, відповідач) та Фабрикою Варіант Товариства з обмеженою відповідальністю (постачальник, позивач) укладено договір поставки №690 з протоколом узгодження розбіжностей від 11.01.2019 (далі договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити а покупець прийняти та оплатити продукцію (далі по тексту товар), в асортименті та за цінами. вказаними у додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 договору детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься в додатках (специфікаціях) та додаткових угодах до цього договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар на умовах та у спосіб, зазначеними у додатку (специфікації) до цього договору. Умови поставки визначаються згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2020 (далі Правила Інкотермс).

За умовами п. 3.2 договору постачальник зобов`язується поставити товар покупцеві у строки, визначені в п. 3.3 цього договору.

Відповідно до п. 3.3 договору поставка товару здійснюється постачальником згідно з п.3.1 даного договору тільки після отримання покупцем письмового підтвердження про готовність товару до відвантаження, рахунку, видаткової накладної. Поставка товару повинна бути здійснена однією партією в одному автотранспортному засобі.

У п. 12.1 договору визначено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх печатками. Термін дії договору закінчується 31.12.2019, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами.

У додатку №1 до договору сторони погодили специфікацію №1, відповідно до якої постачальник зобов`язується передати покупцеві товар у строки та за номенклатурою згідно з погодженим переліком (ролики конвеєрні) на загальну суму 71688,00 з ПДВ.

Сторони погодили у специфікації, що покупець здійснює оплату за фактом поставки товару шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника через 30 календарних днів тільки за умови виконання постачальником п. 3.4, п. 4.1.1 4.1.5 цього договору. Термін оплати збільшується на термін прострочення надання первинних документів відповідно до п. 3.4 даного договору.

Додатковою угодою №3 від 15.04.2019 до договору сторони передбачили, що постачальник зобов`язується передати покупцеві товар у строки та за номенклатурою згідно з наведеним переліком (ролік конвеєрний) на загальну суму 522576,00 грн. з ПДВ.

Визначили, що загальна сума договору змінюється на суму даного переліку і становить 1080816,00 грн. з ПДВ. Термін постачання усього обсягу роликів конвеєрних не пізніше за 25.07.2019. Умови поставки: DDP, склад покупця, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11. Виробник товару: ТОВ «Фабріка «Варіант».

Умови оплати товару згідно з даною додатковою угодою: покупець здійснює оплату за фактом поставки товару шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника через 30 календарних днів тільки за умови виконання постачальником п. 3.4, п. 4.1.1 4.1.5 цього договору. Термін оплати збільшується на термін прострочення надання первинних документів відповідно до п. 3.4 даного договору.

На виконання договору позивач на підставі додаткової угоди №3 до договору поставив відповідачу товар (ролік конвеєрний) на загальну суму 522576,00 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- №ВА-0001494 від 01.08.2019 на суму 363420,00 грн.;

- №ВА-0001532 від 05.08.2019 на суму 159156,00 грн. (на підставі рахунку-фактури №ВА-0000687 від 05.08.2019).

Відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару на загальну суму 363420,00 грн., що підтверджується випискою банку по рахунку позивача за 16.10.2019 на суму 50000,00 грн., 17.10.2019 на суму 50000,00 грн., 18.10.2019 на суму 50000,00 грн., 21.10.2019 на суму 50000,00 грн., 22.10.2019 на суму 50000,00 грн., 23.10.2019 на суму 50000,00 грн., 24.10.2019 на суму 63420,00 грн. Оплати здійснені на підставі рахунку №ВА-0000677 від 01.08.2019.

Позивач надав рахунок-фактуру №ВА-0000687 від 05.08.2019 на суму 159156,00 грн., на підставі якого була здійснена поставка за видатковою накладною №ВА-0001532 від 05.08.2019.

Виходячи з цього, оплачена була тільки перша поставка за 01.08.2019 на суму 363420,00 грн., а залишилась повністю неоплаченою друга поставка за 05.08.2019 на суму 159156,00 грн.

Оскільки відповідач не оплатив товар на суму 159156,00 грн., позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача (згідно уточнених вимог) суми боргу за поставлений товар у розмірі 159156,00 грн., пені в розмірі 19073,68 грн., інфляційних втрат у розмірі 6997,75 грн., 3% річних у розмірі 3917,46 грн., всього 189144,89 грн.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані умовами договору поставки №690 від 08.10.2018.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Додатковою угодою №3 від 15.04.2019 до договору сторони передбачили, що покупець здійснює оплату за фактом поставки товару шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника через 30 календарних днів тільки за умови виконання постачальником п. 3.4, п. 4.1.1 4.1.5 цього договору. Термін оплати збільшується на термін прострочення надання первинних документів відповідно до п. 3.4 даного договору.

Згідно з п. 3.4 договору разом з поставкою товару постачальник зобов`язаний надати покупцю оригінали документів:

- рахунок-фактура (оригінал);

- видаткова накладна на відпуск товару (оригінал);

- акт приймання-передачі товару (за згодою сторін);

- сертифікат якості або паспорт виробника товару (оригінал на мові країни-виробника, а також копія на державній мові покупця/або російській мові, завірені печаткою постачальника);

- копію сертифікату відповідності;

- інші документи, надання яких обумовлено в додатку (специфікації) до договору;

- супровідних документів: залізнична накладна (оригінал) за умови поставки залізничним транспортом; товарно-транспортна накладна (оригінал) за умови поставки автотранспортом.

За умовами п. 4.1.2 договору постачальник зобов`язаний разом із поставкою товару надати покупцеві оригінали документів, передбачені п. 3.4 договору, оформлені державною мовою, з відображенням повних реквізитів, які характеризують товар і є даними цього договору, додатків (специфікацій) до договору.

Пунктом 5.7 договору передбачено, що термін оплати збільшується на термін прострочення надання первинних документів та реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних.

Статтею 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Правові наслідки невиконання продавцем обов`язку передати документи, що стосуються товару встановлені статтею 666 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідач прийняв увесь товар без зауважень та не заперечує факту поставки товару. Поставка товару за видатковою накладною №ВА-0001532 від 05.08.2019 на суму 159156,00 грн. була здійснена позивачем на підставі рахунку-фактури №ВА-0000687 від 05.08.2019, на який міститься посилання у даній видатковій накладній.

Отже, відповідач отримав разом із даною видатковою накладною також і рахунок, на підставі якого здійснюється оплата.

Щодо решти супровідних документів на товар, зазначених у п. 3.4 договору, відповідач не надав суду доказів звернення до позивача із претензіями щодо відсутності будь-яких товаросупровідних документів на товар. Також відповідач не вказує у відзиві, які конкретно супровідні документи на товар не були передані йому позивачем.

Отже, відповідач не довів, що з боку позивача були порушені умови договору щодо поставки товару або надання належних товаросупровідних документів на товар.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем виконано зобов`язання з поставки товару та передачі супровідних документів на товар, визначених у п. 3.4 договору.

Отже, відповідач мав оплатити товар відповідно до умов додаткової угоди №3 від 15.04.2019 до договору, тобто через 30 календарних днів з моменту поставки. Для товару, поставленого 05.08.2019 на суму 159156,00 грн. цей строк спливає 04.09.2019.

У встановлений строк відповідач не здійснив повну оплату поставленого товару на суму 159156,00 грн.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач не надав суду доказів оплати заборгованості в розмірі 159156,00 грн.

Враховуючи викладене, суд визнав обґрунтованими та задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 159156,00 грн.

За порушення строків розрахунку за поставлений товар позивач нарахував відповідно до уточнених позовних вимог пеню в розмірі облікової ставки НБУ за загальний період з 11.09.2019 по 24.10.2020 в сумі 19073,68 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Виходячи з викладених положень законодавства, розмір пені має бути визначений законом або погоджений сторонами в договорі.

Пунктом 10.7 договору передбачено, що в разі порушення термінів оплати за поставлений товар згідно даного договору більше 10-ти календарних днів покупець сплачує постачальнику пеню згідно діючого законодавства України від суми несплаченого товару за кожний день прострочення, починаючи з 11-го календарного дня прострочення.

В договорі сторони не погодили конкретний розмір пені, який підлягає застосуванню у випадку прострочення оплати товару покупцем.

Законодавством також не визначено розмір пені для спірних правовідносин.

Норма ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, на яку посилається позивач, не встановлює конкретну ставку пені, а тільки визначає порядок обчислення пені для грошових зобов`язань в обліковій ставці Національного банку України.

Статтею 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» також не визначена конкретна ставка пені, а тільки обмежено максимальний розмір пені при її стягненні подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Отже, вимоги про стягнення пені в сумі 19073,68 грн. є безпідставними.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував 3% річних на суму боргу 159156,00 грн. за товар, поставлений 05.08.2019, за період з 16.09.2019 по 31.03.2020 в розмірі 2603,18 грн. та на суму боргу 363420,00 грн. за товар, поставлений 01.08.2019, за період з 11.09.2019 по 24.10.2019. Всього позивач просить стягнути 3% річних у сумі 3917,46 грн.

Як встановлено судом, строк оплати товару, поставленого 05.08.2019 на суму 159156,00 грн., сплив 04.09.2019, отже прострочення плати виникло з 05.09.2019.

За розрахунком суду 3% річних від суми боргу 159156,00 грн. за період з 16.09.2019 по 31.03.2020 складають 2586,85 грн.

Позивач здійснив розрахунок із 365 днів у році, у той час як в 2020 році 366 днів, що призвело до завищення суми 3% річних.

Строк оплати товару, поставленого 01.08.2019 на суму на суму 363420,00 грн. сплив 02.09.2019, оскільки відповідно до положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Відповідач оплатив цей товар повністю в період з 16.10.2019 по 24.10.2019.

Отже, прострочення оплати товару на суму 363420,00 грн. виникло 03.09.2019 та існувало до 15.10.2019. У зв`язку з частковою оплатою товару 16.10.2019 на суму 50000,00 грн. сума прострочення становила 313420,00 грн. (за 16.10.2019). У зв`язку з частковою оплатою товару 17.10.2019 на суму 50000,00 грн. сума прострочення становила 263420,00 грн. (за 17.10.2019). У зв`язку з частковою оплатою товару 18.10.2019 на суму 50000,00 грн. сума прострочення становила 213420,00 грн. (в період з 18.10.2019 по 20.10.2019). У зв`язку з частковою оплатою товару 21.10.2019 на суму 50000,00 грн. сума прострочення становила 163420,00 грн. (за 21.10.2019). У зв`язку з частковою оплатою товару 22.10.2019 на суму 50000,00 грн. сума прострочення становила 113420,00 грн. (за 22.10.2019). У зв`язку з частковою оплатою товару 23.10.2019 на суму 50000,00 грн. сума прострочення становила 63420,00 грн (за 23.10.2019), яка була оплачена 24.10.2019.

Таким чином, позивач невірно розрахував 3% річних на всю суму боргу 363420,00 грн. за період з 11.09.2019 по 24.10.2020.

За розрахунком суду 3% річних за прострочення оплати товару, поставленого 01.08.2019, слід розраховувати в межах заявленого періоду з 11.09.2019 по 23.10.2019 наступним чином:

- від суми боргу 363420,00 грн. з 11.09.2019 по 15.10.2019 (35 днів) 3% річних складають 1045,45 грн.;

- від суми боргу 313420,00 грн. за 16.10.2019 (1 день) 3% річних складають 25,76 грн.;

- від суми боргу 263420,00 грн. за 17.10.2019 (1 день) 3% річних складають 21,65 грн.;

- від суми боргу 213420,00 грн. за період з 18.10.2019 по 20.10.2019 (3 дні) 3% річних складають 52,62 грн.;

- від суми боргу 163420,00 грн. за 21.10.2019 (1 день) 3% річних складають 13,43 грн.;

- від суми боргу 113420,00 грн. за 22.10.2019 (1 день) 3% річних складають 9,32 грн.;

- від суми боргу 63420,00 грн. за 23.10.2019 (1 день) 3% річних складають 5,21 грн.,

всього 1173,44 грн.

Таким чином, всього за розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в сумі 3760,29 грн. (2586,85 грн. + 1173,44 грн.). У стягненні 3% річних в сумі 157,17 грн. (3917,46 грн. - 3760,29 грн.) суд відмовляє.

Крім того, позивач нарахував інфляційні втрати від суми боргу 159156,00 грн. за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року в розмірі 1909,87 грн. та від суми боргу 363420,00 грн. за період з вересня 2019 року по жовтень 2020 року в розмірі 5087,88 грн. , всього 6997,75 грн.

В пунктах 3.1, 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» роз`яснено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

У листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р роз`яснено, що при застосуванні індексу інфляції слід враховувати, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому умовно слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок здійснюється з наступного місяця червня.

Виходячи з наведених роз`яснень, індекс інфляції застосовується тільки за повні місці прострочення, а за весь період прострочення, протягом якого існувала сума боргу, визначається середній індекс інфляції шляхом перемноження індексів інфляції за місяці, що входять до періоду розрахунку.

В порушення даних вимог позивач здійснив розрахунок інфляційних втрат окремо за кожний місяць прострочення та підсумував дані суми, замість визначення середнього індексу інфляції за відповідний період.

За розрахунком суду інфляційні втрати від суми боргу 159156,00 грн. за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року (середній індекс 101,2%) складають меншу суму - 1912,07 грн.

Від суми боргу 363420,00 грн., яка існувала в період з 11.09.2019 по 15.10.2019 суд розрахував інфляційні втрати за вересень 2019 року (індекс 100,7%), що склало 2543,94 грн.

За жовтень 2019 року суд не враховував інфляційні втрати за прострочення оплати товару, поставленого 01.08.2019, оскільки сума боргу існувала менше місяця.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 4456,01 грн. У стягненні інфляційних втрат у сумі 2541,74 грн. суд відмовляє.

Таким чином, позовні вимоги задоволені судом частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Так, згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за розгляд майнових вимог складає 1,5% ціни позову, що від суми позовних вимог 189144,89 грн складає 2837,17 грн.

Позивач оплатив судовий збір платіжним дорученням №13880 від 31.03.2020 у сумі 2837,20 грн, тобто переплата судового збору становить 0,03 грн.

Пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі: 167372,30 грн. (задоволені вимоги)/189144,89 грн. (заявлені вимоги) х 2837,17 грн. (судовий збір за розгляд заявлених вимог) = 2510,58 грн.

Судовий збір у сумі 326,59 грн. покладається на позивача.

Керуючись 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів (ідентифікаційний код 00186542, вул. Діагональна, буд. 11 м. Запоріжжя, 69035) на користь Фабрики Варіант Товариства з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код 21170203, вул. Шевченка, буд. 325, м. Харків, 61070) основний борг у сумі 159156,00 грн. (сто п`ятдесят дев`ять тисяч сто п`ятдесят шість грн.), 3% річних у розмірі 3760,29 грн. (три тисячі сімсот шістдесят грн. 29 коп.), інфляційних втрат у розмірі 4456,01 грн. (чотири тисячі чотириста п`ятдесят шість грн. 01 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 2510,58 грн. (дві тисячі п`ятсот десять грн. 58 коп.).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 19073,68 грн., 3% річних в сумі 157,17 грн. та інфляційних втрат у сумі 2541,74 грн. відмовити.

Судовий збір у сумі 326,59 грн. покласти на позивача.

Набрання рішенням законної сили, строк на апеляційне оскарження та порядок подачі апеляційної скарги визначені статтями 241, 256, 257 ГПК України з урахуванням положень пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 31.07.2020.

Суддя О.В.Федорова