Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" липня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/248/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи заяву про відвід судді Сікорської Н.А у справі

за позовом: ОСОБА_1

до Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс"

про визнання недійсними рішення, оформлені протоколом № 05/09/19 від 05.09.2019р. засідання позачергових загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Плюс" про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Авто" від 05.09.2019.

29.07.2020 адвокатом Дятел В.І., як представником позивача , подано заяву про відвід судді Сікорської Н.А.

Заява мотивована тим, що представники відповідача громадської організації Гаражний кооператив "Світанок Авто" під керівництвом Гарбовського В .В. та адвоката Струкової Л.В. переслідують позивача ОСОБА_1 , учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід війни 2 групи, інвалід 2 групи за захворюванням пов`язаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС, чергують біля його будинку, погрожують фізичною розправою йому та його близьким, збирають інформацію про позивача у сусідів та знайомих.

Заявник вказує, що суддя Сікорська Н.А. маніпулює процесуальними нормами, затягує розгляд справи чим допомагає кримінальним елементам здійснити тиск на позивача ОСОБА_1 через родичів та знайомих.

Крім того вважає, що суддя Сікорська Н.А. безпідставно відмовила у залученні ОСОБА_5. та ОСОБА_4 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача.

До того ж, заявник зауважує, що суддя Сікорська Н.А. ухвалами від 21.04.2020 року та від 07.05.2020 встановила та визначила, що відповідач - громадська організація Гаражний кооператив "Світанок Плюс" відзиву на позовну заяву не подав.

В подальшому суддя Сікорська Н.А., всупереч вказаним вище ухвалам, ухвалою від 04.06.2020 року безпідставно встановила позивачу в строк до 11.06.2020 року подати відповідь на відзив та не реагує на заяви від 04 червня 2020 року, 10 червня 2020 року, 16 червня 2020 року щодо надання копії відзиву.

Також вважає, що суддя Сікорська Н.А. затягує розгляд справи, визнаючи явку позивача - ОСОБА_1. обов`язковою.

Дослідивши заяву про відвід судді Сікорської Н.А., суд дійшов висновку про необгрунтовність заявленого відводу з наступних підстав.

За приписами частини першої статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені положеннями ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу (частина 3 статті 38 ГПК України).

Згідно приписів абзацу 2 частини 3 статті 39 ГПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

Крім того, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності".

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Розглянувши заяву про відвід судді Сікорської Н.А., суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки підстави, визначені ст.ст.35, 36 ГПК України у даній справі відсутні, а доводи заявника ґрунтуються на особистих припущеннях заявника щодо упередженості судді Сікорської Н.А. у розгляді справи, а також фактично зводяться до незгоди заявника з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у справі, що не може бути підставою для відводу судді.

Суд наголошує, що незгода заявника з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у справі можуть бути підставою для оскарження рішення у даній справі, однак не можуть вважатися підставами для відводу судді.

Заявником не наведено жодних обґрунтованих підстав, які б могли свідчити про упередженість та необ`єктивність судді Сікорської Н.А. при розгляді справи № 906/248/20.

За викладених обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід судді Сікорської Н.А.

Керуючись статтями 35-39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про відвід судді Сікорської Н.А. у справі № 906/248/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2,3 -позивачу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )-

рек. ( АДРЕСА_3 ) (рек.)

4- адвокату Дятел В.І.( АДРЕСА_4 ) (рек)