ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2266/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля", м. Харків
до Jalaram Agriexports PVT.LTD., Індія
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Торговий дім "Золота миля" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Jalaram Agriexports PVT.LTD. (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу за зовнішньоекономічним контрактом № ВО-90-190516 від 19.05.2016 в розмірі 5820,75 доларів США та витрат на судовий збір у розмірі 2387,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за зовнішньоекономічним контрактом № ВО-90-190516, укладеним між сторонами 19.05.2016.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/2266/18 до судового розгляду по суті на "21" липня 2020 року о 10:00, постановлено звернутися з судовим дорученням про вручення документів Jalaram Agriexports PVT.LTD., провадження у справі № 922/2266/18 зупинено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.07.2020 провадження у справі № 922/2266/18 поновлено.

Представник позивача в призначене на 21.07.2020 о 10:00 судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання призначене на 21.07.2020 о 10:00 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач про судове засідання був повідомлений належним чином.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів. Будь-яких заяв та клопотань від сторін до суду не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19.05.2016 між Jalaram Agriexports PVT.LTD. (продавець) та приватним підприємством "Торговий дім "Золота миля" (покупець) було укладено контракт № ВО-90-190516 9 (надалі-контракт)

У відповідності до положень пункту 1.1. контракту, продавець зобов`язується поставити товар покупцеві відповідно до специфікацій та умовам контракту, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість відповідно до умов контракту.

01.02.2018 між сторонами було укладено специфікацію № 3 до контракту, згідно якої продавець брав на себе зобов`язання поставити товар за найменуванням: Арахіс сирій в ядрах неочищений 50-60 Болд урожай 2017 за наступним графіком поставок:

- 39 тон товару у строк до 25.02.2018;

- 78 тон товару у строк до 04.03.2018;

- 39 тон товару у строк до 11.03.2018;

- 78 тон товару у строк до 18.03.2018;

- 78 тон товару у строк до 25.03.2018.

Згідно з положеннями пункту 3.2. контракту поставка товару здійснюється партіями.

Згідно положень пункту 7.1. контракту, покупець здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця в обслуговуючому банку у розмірах та у строки, передбачені в укладених специфікаціях до контракту.

Умови оплати за специфікацією були визначені сторонами наступним чином: позивач здійснює попередню оплати 5% від загальної вартості партії товару, а 95% від загальної вартості партії товару позивач сплачує після отримання ним копій документів, що підтверджують факт завантаження товару для відправлення до місця призначення. Тобто, товар, вказаний в специфікації, постачається відповідачем у зазначені в специфікації строки за умови сплати покупцем авансового платежу у розмірі 5% від загальної вартості партії товару по специфікації.

Сторонами після укладення зазначеної специфікації були внесені деякі коригування щодо об`єму товару та строків поставки. Зазначені домовленості узгоджувались між сторонами шляхом електронного листування та укладення контрактів на продаж (Sales сопtrakt), на підставі основного контракту № ВО-90-190516 від 19.05.2016 року в якості додатків до нього (том 1 а.с. 28 - 35).

Так, остаточний узгоджений графік поставок за специфікацію № 3 від 01.02.2018 до контракту передбачав наступні умови:

- 39 тон товару у строк до 25.02.2018;

- 39 тон товару у строк до 04.03.2018;

- 39 тон товару у строк до 18.03.2018;

- 39 тон товару у строк до 25.03.2018;

- 39 тон товару у строк до 01.04.2018;

- 39 тон товару у строк до 22.04.2018;

- 39 тон товару у строк до 29.04.2018;

- 39 тон товару у строк до 05.05.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, продавцем було відвантажено, а покупцем отримано та сплачено перші дві партії товарів, у загальному об`ємі 78 тон, загальною вартістю 77610,00 доларів США (1т = 995 доларів США).

Зазначене підтверджується митною декларацією № UA901010/2018/003232 від 11.04.2018 на розмитнений товар в об`ємі 39000 кг, митною декларацією № UA807190/2018/006747 від 11.04.2018 року на розмитнений товар в об`ємі 39000 кг, платіжним дорученням № 1176 від 19.02.2018 на суму у розмірі 1940,25 доларів США, платіжним дорученням № 1191 від 07.03.2018 на суму у розмірі 1940,25 доларів США, платіжним дорученням № 1213 від 26.03.2018 на суму у розмірі 36864,75 доларів США, платіжним дорученням № 1218 від 02.04.2018 на суму у розмірі 36864,75 доларів США, проформою інвойсом № JAE/G434/2017-18 від 01.02.2018 року, комерційним інвойсом № JAE/G434/2017-18 від 16.02.2018 року, проформою інвойсом № JAE/G435/2017-18 від 01.02.2018 року, комерційним інвойсом № JAE/G435/2017-18 від 27.02.2018 року до Контракту.

Так, за узгодженим із відповідачем графіком позивач повинен оплатити наступні по черговості три партії товару, а саме:

- товар у кількості 39 тон, що повинен бути завантажений у строк до 18.03.2018 року;

- товар у кількості 39 тон, що повинен бути завантажений у строк до 25.03.2018 року;

- товар у кількості 39 тон, що повинен бути завантажений у строк до 01.04.2018 року.

Отже, загальна кількість наступної по черговості поставки партії товару, що повинна була бути поставлена відповідачем, складає 117 тон, загальна вартість партії товару складає 116415,00 доларів США, передоплата у розмірі 5% від загальної вартості партії товару складає 5820,75 доларів США.

На виконання умов специфікації № 3 від 01.02.2018 року до контракту, позивачем було здійснено попередню оплату у розмірі 5% від загальної вартості партії товару, що складає 5820,75 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 1200 від 13.03.2018 року на суму 1940,25 доларів США, сплачених згідно проформи-інвойса № JAE/G436/2017-18 від 01.02.2018 року, платіжним дорученням № 1207 від 20.03.2018 року на суму 1940,25 доларів США, сплачених згідно проформи-інвойса № JAE/G437/2017-18 від 01.02.2018 року, платіжним дорученням № 1213 від 26.03.2018 року на загальну суму 1940,25 доларів США, сплачених згідно проформи-інвойса № JAE/G438/2017-18 від 01.02.2018 року.

Згідно позову позивач вказує, що в призначенні платіжного доручення № 1213 від 26.03.2018 року в графі № 70 "Призначення платежу" зазначено передоплата за арахіс згідно проформи-інвойса № JAE/G438/2017-18 від 01.02.2018 року, оплата за комерційним інвойсом № JAE/G434/2017-18 від 16.02.2018 року згідно специфікації № 3 від 01.02.2018 року за Контрактом № ВО-90-190516 від 19.05.2016 року. Таким чином, частина коштів від загальної суми у розмірі 36 864,75 доларів США була сплачена позивачем за поставлений товар за проформою-інвойсом № JAE/G434/2017-18 від 01.02.2018 року та комерційним інвойсом № JAE/G434/2017-18 від 16.02.2018 року, тобто за отриманий товар у загальному об`ємі 78 тон. Відповідно, решта суми у розмірі 1940,25 доларів США була сплачена позивачем в якості передоплати згідно проформи-інвойса № JAE/G438/2017-18 від 01.02.2018 року за наступні три партії товару (про що зазначено в призначенні платіжного доручення), які повинні були бути поставлені відповідачем, тобто:

- товар у кількості 39 тон, що повинен бути завантажений у строк до 18.03.2018 року;

- товар у кількості 39 тон, що повинен бути завантажений у строк до 25.03.2018 року;

- товар у кількості 39 тон, що повинен бути завантажений у строк до 01.04.2018 року.

Таким чином, підтверджується сплачена позивачем сума авансового платежу у розмірі 5820,75 доларів США (тобто 5% передоплати від загальної вартості партії товару, що повинна була бути поставлена відповідачем, у розмірі 116415,00 доларів США, об`ємом 117 тон).

Відтак, в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов контракту, зокрема положень специфікації № 3 від 01.02.2018 року до контракту, відповідач товар погоджених позицій не експортував, копії документів про відвантаження та експортне митне оформлення позивачеві не надсилав - відповідно, товар до митного кордону України не надходив, митні формальності для імпорту не виконувались, доставка товару у місце призначення та передача його покупцеві місця не мали, тобто поставка товару на умовах СІF: м. Одеса (Україна) у строки до 18.03.2018 року, 25.03.2018 року та 01.04.2018 року відповідачем не була здійснена.

Позивачем було направлено відповідачеві листа від 10.05.2018 року та від 13.06.2018 року із вимогою щодо негайного повернення здійсненої передоплати у розмірі 5820,75 доларів США.

Проте, відповідач станом на сьогоднішній день не повернув сплачену позивачем суму попередньої оплати у розмірі 5820,75 доларів США.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, обслуговуючим банком АТ "Східно український банк "Грант" було надано відповідь вих. № 1959/04-201 від 20.08.2018 на запит позивача, в якій обслуговуючим банком було підтверджено те, що відповідачем не було експортовано, а позивачем імпортовано товар на суму 5820,75 доларів США, що була сплачена позивачем в якості передоплати за платіжним дорученням № 1200 від 13.03.2018 року, платіжним дорученням № 1207 від 20.03.2018 року, платіжним дорученням № 1213 від 26.03.2018 року.

Також, Харківською митницею ДФС, на запит позивача була надана відповідь вих. № 6674/00-1/20-70-62 від 24.09.2018, в якій Харківською митницею ДФС було підтверджено те, що відповідачем не було експортовано, а позивачем не було імпортовано, не було здійснено митне оформлення товару у період з 19.04.2018 року по 30.04.2018 року за зовнішньоекономічним контрактом № ВО-90-190516 від 19.05.2016 року та проформами-інвойсами від 01.02.2018 № JAE/G436/2017-18, № JAE/G437/2017-18, № JAE/G438/2017-18 від 01.02.2018.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Згідно положень статті 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатись судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

У відповідності до положень пункту 10.1. контракту, спір, який виник у зв`язку із виконанням цього контракту, підлягає передачі на розгляд до господарського суду Харківської області з подальшою можливістю оскарження у відповідності до вимог ГПК України.

Згідно пункту 10.3. контракту, до контракту застосовується матеріальне право України.

Отже, даний спір підлягає вирішенню у відповідності до норм ГПК України.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладене, та те, що в матеріалах справи відсутні докази передачі відповідачем позивачу товару на загальну суму 5820,75 доларів США за контрактом та докази повернення відповідачем позивачу грошових коштів у розмірі 5820,75 доларів США, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, та наявність підстав для їх задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 2387,97 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Jalaram Agriexports PVT.LTD. (адреса головного офісу: The Imperial Heights, C-407 4th Floor, 150 Ft. Ring Road, Opposite Big Bazaar, Rajkot-360005, Gujarat, India; адреса місцезнаходження фабрики: Anand Bazaar, B/H Bus station, UNA - 362560 (Dist: GIR SOMANTH), Gujarat, India) на користь Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" (61001, м. Харків, пр. Московський, 135-А; ідентифікаційний код 34470937; р/р НОМЕР_1 у ПАТ "Банк Грант", МФО 351607) суму основного боргу за зовнішньоекономічним контрактом № ВО-90-190516 від 19.05.2016 в розмірі 5820,75 доларів США та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2387,97 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "21" липня 2020 р.

Суддя А.М. Буракова