ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2303/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Дібрової Г.І.

секретар судового засідання - Діхтяренко О.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2019 р.

по справі № 916/2303/19

за позовом ОСОБА_1 м. Одеса

до відповідачів:

1) ОСОБА_2 м. Кропивницький;

2) ОСОБА_3 м. Маріуполь;

3) ОСОБА_4 м. Херсон

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові - Технології - Україна" м. Одеса

та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1) ОСОБА_5 м. Одеса;

2) ОСОБА_6 м. Одеса

про визнання недійсними договорів

суддя суду першої інстанції: Д`яченко Т.Г.

час та місце ухвалення рішення: 16.12.2019 р., м. Одеса, пр.-т Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області

за участю представників сторін:

від ОСОБА_1 м. Одеса: Хом`ячук Ю.П.

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові - Технології - Україна" м. Одеса: Стеценко Д.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2019 р. у справі № 916/2303/19 та призначено її до розгляду.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 м. Одеса розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В серпні 2019 р. ОСОБА_1 м. Одеса звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 м. Кропивницький, ОСОБА_3 м. Маріуполь та ОСОБА_4 м. Херсон про:

- визнання недійсним договору дарування від 06.02.2017 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г. В. (зареєстрованого в реєстрі за № 244);

- визнання недійсним договору дарування від 30.06.2017 р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є. С. (зареєстрованого в реєстрі за № 2776);

- визнання недійсними рішень, прийнятих Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», оформлених протоколом від 05.02.2018 р. № 7;

- скасування державної реєстрації змін до установчих документів та внесення змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», здійснених на підставі рішень загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом від 05.02.2018 р. №7, які були зареєстровані 09.02.2018 р. у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, номера записів:

- 2047431 (державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи),

- 3047431 (державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи),

- 4047431 (внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах),

- 5047431 (внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах).

Позовні вимоги ОСОБА_1 , м. Одеса обґрунтовані тим, що договір дарування від 06.02.2017 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не відповідає вимогам ч. 1 - ч. 3 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», оскільки його укладено з порушенням її переважного права на придбання частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові технології - Україна», м. Одеса.

Посилаючись на п. 4.3 Статуту товариства, ОСОБА_1 зазначає, що учасники товариства мають право передати (продати) свою частку іншим учасникам товариства або третім особам виключно за згодою зборів учасників товариства.

Перед укладанням договору дарування від 06.02.2017 р. загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» не проводились, питання про надання ОСОБА_10 згоди на відчуження належної йому частки у статутному капіталі підприємства в розмірі 50 %, що складає 20 000 грн., та відмови інших учасників, в тому числі позивача, від придбання такої частки не вирішувались, що свідчить про відчуження частки у статутному капіталі з порушенням вимог Статуту товариства.

Вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування від 30.06.2017 р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», оформлених протоколом від 05.02.2018 р. № 7, та про скасування державної реєстрації змін до установчих документів та внесення змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», які 09.02.2018 р. були зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, є похідними вимогами.

Так, позивач наполягає на тому, що у разі задоволення позовної вимоги про визнання недійсним укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору дарування від 06.02.2017 р. до спірних правовідносин належить застосувати положення ст. 216 ЦК України, якою врегульовані правові наслідки недійсності правочину.

Визнаний недійсним договір дарування від 06.02.2017 р. не породжуватиме правових наслідків по переходу права власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , тому наступний договір дарування від 30.06.2017 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , також слід визнати недійсним, оскільки ОСОБА_3 не набув права власності на частку у статутному капіталі товариства, а тому не мав права її відчужувати.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.12.2019 р. у справі № 916/2303/19 ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Судове рішення мотивоване тим, що в силу приписів ч. 2 ст. 147 ЦК України (яка була чинною станом на 06.02.2017 р.) ОСОБА_1 , як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», мала переважне право саме купівлі частки. Натомість укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір є договором дарування, а тому положення цієї норми до спірних правовідносин не застосовуються.

Відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні вимоги про визнання недійсним договору дарування від 06.02.2017 р., Господарський суд Одеської області відмовив також і у задоволенні похідних позовних вимог про визнання недійсним договору дарування від 30.06.2017 р. та рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», оформлених протоколом від 05.02.2018 р. № 7, та про скасування державної реєстрації змін до установчих документів та внесення змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна».

Не погодившись з наведеним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до Південно - західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» в поданому відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.08.2019 р., сформованого за запитом Господарського суду Одеської області, державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» відбулась 05.09.2013 р.

01.12.2015 р. рішенням загальних заборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», оформленим протоколом № 01/12-2015/3, затверджено Статут товариства.

Відповідно до п. 4.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» учасниками (засновниками) товариства є громадяни України: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Згідно з п. 5.1. Статуту товариства для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладів учасників створюється статутний капітал у розмірі 40 000 грн.

Пунктом 5.2. Статуту передбачено, що статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» розподіляється на частки, які належать учасникам товариства.

Частка кожного учасника у статутному капіталі товариства складає:

- ОСОБА_1 - 25% - 10 000 грн. грошовими коштами;

- ОСОБА_5 - 25% - 10 000 грн. грошовими коштами,

- ОСОБА_2 -50% - 20 000 грн. грошовими коштами.

06.02.2017 р. між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований) укладено договір дарування, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., за реєстровим номером 244.

За умовами п. 1 цього договору дарувальник безоплатно передає у власність обдарованому належну йому частку у статутному капіталі в розмірі 50%, що складає 20 000 грн. статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна".

Відповідно до п. 3 договору частка статутного капіталу товариства у розмірі 50% на суму 20 000 грн., внесена дарувальником повністю, що перевірено за Свідоцтвом товариства від 06.02.2017 р. № 1. Дарувальник на дату укладення цього договору не має жодних майнових зобов`язань перед товариством, в тому числі за діючими договорами, та не має майнових претензій до підприємства та гарантує, що частка у статутному капіталі товариства, що відчужується, нікому не продана або іншим чином не відчужена, не заставлена, під забороною та арештом не перебуває, не є часткою в статутному капіталі інших юридичних осіб, жодних обмежень щодо неї не існує, обов`язками щодо третіх осіб дарувальник не пов`язаний.

28.04.2017 р. між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдарований) укладено договір дарування, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., за реєстровим номером 1042.

За умовами п. 1 цього договору дарувальник безоплатно передає у власність обдарованому належну йому частку у статутному капіталі в розмірі 25%, що складає 10 000 грн. статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна».

Згідно з п. 3 договору частка статутного капіталу товариства у розмірі 25% на суму 10 000 грн., внесена дарувальником повністю, що перевірено за свідоцтвом товариства від 28.04.2017 р. № 41-04/17. Дарувальник на дату укладення цього договору не має жодних майнових зобов`язань перед товариством, в тому числі за діючими договорами, та не має майнових претензій до підприємства, не претендує на будь - які виплати та гарантує, що частка у статутному капіталі товариства, що відчужується, нікому не продана або іншим чином не відчужена, не заставлена, під забороною та арештом не перебуває, не є часткою в статутному капіталі інших юридичних осіб, жодних обмежень щодо неї не існує, а також прав у третіх осіб як в межах, так і за межами України не має, обов`язками щодо третіх осіб дарувальник не пов`язаний.

30.06.2017 р. між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдарований) укладено договір дарування частки корпоративних прав, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. за реєстровим номером 2776.

Відповідно до п. 1 договору дарувальник безоплатно передає у власність, а обдарований приймає у власність частку корпоративних прав у розмірі 50%, що становить 20 000 грн. у статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна».

Згідно з п. 4 договору з моменту укладання договору до обдарованого переходять права засновника товариства, передбачені Статутом, відповідно до набутої частки.

05.02.2018 р. відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна».

Участь у зборах взяла ОСОБА_5 , яка володіє часткою у розмірі 25 % статутного капіталу товариства, та ОСОБА_12 - представник ОСОБА_4 .

Повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», разом з описом вкладення, направлено ОСОБА_1 05.01.2018 р. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до оголошеного порядку денного, серед інших запропонованих питань, на розгляд учасниками зборів були поставлені питання:

- про зміну складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» на підставі договорів дарування: від 06.02.2017 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; від 28.04.2017 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; від 30.06.2017 р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (питання 2);

- про прийняття (вступ) до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» нового учасника - ОСОБА_4 (замість ОСОБА_2 / ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ) (питання 3);

- про затвердження Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» в новій редакції (питання 4);

- про здійснення державної реєстрації змін до установчих документів (статуту) Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» та державної реєстрації змін до відомостей про товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (питання 6).

Відповідно до рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», оформлених протоколом від 05.02.2018 р. № 7:

- прийнято до відома та виконання інформацію про укладення договорів дарування: від 28.04.2017 р. (між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ) та від 30.06.2017 р. (між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 );

- прийнято до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» ОСОБА_4 замість учасників, які вибули у зв`язку з укладенням договорів дарування: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визначено, що учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» є: ОСОБА_5 , частка якої складає 25 % (розмір внеску 10 000 грн.), та ОСОБА_4 , частка якого складає 75 % (розмір внеску 30 000 грн.);

- затверджено нову редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна»;

- уповноважено ОСОБА_5 на здійснення державної реєстрації змін до установчих документів (статуту) та державної реєстрації змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

09.02.2018 р. на підставі протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» від 05.02.2018 р. № 7 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань внесено відповідні зміни до установчих документів та відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна».

Предметом спору у цій справі є вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування від 06.02.2017 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з підстав його невідповідності вимогам ч. 1 - ч. 3 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства». Всі інші вимоги визначені позивачем як похідні і поставлені в залежність від результату розгляду судом вимоги про визнання недійсним договору дарування від 06.02.2017 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу приписів п. 2 ч. 2 цієї норми одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою і шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства» від 19.09.1991 р. № 1576-XII (зі змінами та доповненнями) товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Учасники товариства несуть відповідальність в межах їх вкладів.

В силу приписів п. «д» ст. 10 Закону учасники товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Порядок переходу частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи на час укладення договору дарування від 06.02.2017 р. регулювався статтею 53 Закону України «Про господарські товариства», положення якої кореспондуються зі змістом ст. 147 ЦК України.

За приписами цих норм учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Отже, виходячи з правової конструкції ч. 1 - ч. 3 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», а також ч. 1 та ч. 2 ст. 147 ЦК України учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки у іншого учасника товариства за наявності у нього наміру здійснити відчуження такої частки саме шляхом укладення договору купівлі - продажу.

У разі відступлення учасником товариства своєї частки іншим чином, відмінним від її продажу, переважне право на її придбання у інших учасників товариства не виникає.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2017 р. між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований) укладено договір дарування, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., за реєстровим номером 244.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Частиною 2 ст. 718 ЦК України передбачено, що дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.

Отже, саме договір дарування став правовою підставою для безоплатного переходу права власності на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , а тому у інших учасників товариства не виникло переважного права на її придбання.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що доводи ОСОБА_1 щодо невідповідності оскарженої угоди вимогам ч. 1 - ч. 3 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» спростовуються матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що оскаржений договір дарування укладено без дотримання п. 4.3. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна» з огляду на наступне.

Так, за змістом цього пункту учасники товариства мають право за згодою зборів учасників товариства передати (продати) свою частку (її частину) одному або декільком учасникам цього товариства або третім особам.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що слово «продати» після слова «передати» в пункті 4. 3. Статуту товариства включене в круглі дужки.

За загальним правилом української пунктуації круглі дужки в тексті ставляться для уточнення попереднього слова або слів.

Отже, за змістом п. 4.3., на який посилається позивач, обов`язкова згода зборів учасників товариства необхідна саме для продажу учасником його частки.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування від 06.02.2017 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому суд першої інстанції цілком правомірно відмовив позивачу і у задоволенні похідних вимог, а саме:

- про визнання недійсним договору дарування від 30.06.2017 р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є. С. (зареєстрованого в реєстрі за № 2776);

- про визнання недійсними рішень, прийнятих загальними зборами Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», оформлених протоколом від 05.02.2018 р. № 7;

- про скасування державної реєстрації змін до установчих документів та внесення змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології - Україна», здійснених на підставі рішень загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом від 05.02.2018 р. №7, які були зареєстровані 09.02.2018 р. у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, номера записів:

- 2047431 (державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи),

- 3047431 (державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи),

- 4047431 (внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах),

- 5047431 (внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах).

Судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2019 р. у справі № 916/2303/19 не виявлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, та не встановлено неправильного застосування норм матеріального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281 - 283 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2019 р. по справі № 916/2303/19 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 м. Одеса - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

В зв`язку з тим, що 29.07.2020 р. у Південно - західному апеляційному господарському суді проводилась санітарна дезінфекція адміністративної будівлі Одеським обласним лабораторним центром МОЗ України з метою запобігання розповсюдження коронавірусної інфекції COVID -19, повний текст постанови підписано 30.07.2020 р.

Головуючий суддя Л. В. Лавриненко

Судді О. Ю. Аленін

Г. І. Діброва