УХВАЛА

м. Київ

27.07.2020Справа № 910/10661/20

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», м. Київ

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В», м. Київ

про стягнення 81 773,79 грн, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2020 року Товариство з обмежено відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 20-В» (відповідач) суми заборгованості, з урахуванням фінансових санкцій, в розмірі 81 773,79 грн у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу №44736015ПВ від 22.01.2020 року в частині розрахунку за поставлену елекроенергію.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 102 грн 00 коп.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року №22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Отже, належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Згідно п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Натомість як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем в якості доказів сплати судового збору надано копію платіжного доручення №3402085 від 23.04.2020 року на суму 210,20 грн.

Окрім того, в призначенні платежу у вказаному платіжному дорученні зазначено: суд. збір за подання ТОВ КЕП заяви про видачу суд. наказу.

Означене є порушенням порядку звернення до суду, оскільки в даному випадку позивач звернувся до суду із позовною заявою, а не із заявою про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти, зокрема, копію платіжного доручення №3402085 від 23.04.2020 року на суму 210,20 грн як доказ, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд встановив, що вказана позовна заява не відповідає вимогам ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідачем було частково сплачено суму заборгованості в розмірі 150 000,00 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач не зазначає якими саме доказами підтверджуються сплати та не надано відповідних доказів на підтвердження цього.

З огляду на викладене позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання до матеріалів справи доказів, що підтверджують сплату позивачем судового збору у встановленому порядку;

- подання до суду документів, в належним чином засвідчених копіях, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- копії наданого (-их) на виконання даної ухвали документу (-ів) надіслати на адресу відповідача, докази чого надати суду.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя C.М. Морозов