ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020м. ДніпроСправа № 904/2282/20
за позовом Акціонерного товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 11 572,29 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" і просить суд стягнути вартість недостачі вантажу у розмірі 11 572,29 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання щодо схоронності вантажу під час перевезення.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

28.05.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву.

09.06.2020 позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, а саме під час перевезення відповідачем було частково втрачено вантаж, що підтверджується комерційними актами №466001/349 від 23.09.2019, № 466001/355 від 27.09.2019 та № 466001/354 від 22.09.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на пункти 6, 31, 52, 110, 113, 129 Статуту залізниць України, статті 12, 23 Закону України «Про залізничний транспорт», статті 308, 314 Господарського кодексу України, статті 924, 526, 920, 1166 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів вартості нестачі вантажу, оскільки рахунок-фактура № 92821016 від 19.06.2019 та платіжне доручення № 239131 від 30.10.2019 не можуть бути належними доказами у зв`язку з тим, що надані не вантажовідправником.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що доказів, які б підтверджували інший розмір завданої відповідачем шкоди до матеріалів справи ним не було додано.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" та АТ "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" було укладено договір поставки коксової продукції № 1807835 від 19.12.2018.

На виконання цього договору, ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" та АТ "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" уклали специфікацію № 20/1905446 від 30.08.2019 на поставку горішку коксового.

Пунктом 3 специфікації зазначено, что ціна на умовах СРТ складає еквівалент 267,00 доларів США/тонну сухої маси без врахування ПДВ в національній валюті України по курсу НБУ, діючого на дату оплати.

Відповідно до накладної № 51510584 (арк. с. 11) ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» завантажило коксову продукцію у вагон № 56963473 в кількості 42 830 кг.

Відповідно до накладної № 51643724 (арк. с. 12) ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» завантажило коксову продукцію у вагон № 56255771 в кількості 44 800 кг та у вагон № 62468855 в кількості 36 300 кг.

Залізниця прийняла у ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» на станції Авдеєвка Донецької залізниці коксову продукцію для перевезення та зобов`язалась доставити її на станцію Нікополь Придніпровської залізниці, одержувачем якої є Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ".

На станції Нікополь Придніпровської залізниці були складені комерційні акти № №466001/349 від 23.09.2019, № 466001/355 від 27.09.201 та № 466001/354 від 22.09.2019 (454201/83/354).

Згідно з комерційним актом № 466001/349 від 23.09.2019 (арк. с. 9) при комісійному зважуванні вагону № 56963473 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто 63 450 кг, тара 22 320 кг, нетто 41 130 кг, що менше вантажного документу на 1 700 кг. Навантаження вище бортів 10-15 см, вантаж маркований вапном, крім наявного поглиблення над 7 люком довжиною 150 см, шириною 100 см, глибиною 30 см. Вагон бездверний, люка були зачинені, течі вантажу не було.

Згідно з комерційним актом № 466001/355 від 27.09.2019 (арк. с. 8) при комісійному зважуванні вагону № 56255771 на справних 100-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто 65 200 кг, тара 22 000 кг, нетто 43 200 кг, що менше вантажного документу на 1 600 кг. Навантаження вище бортів 20-30 см, вантаж маркований повздорожньою смугою вапном, що відповідає перевізному документу, крім наявного поглиблення над 1-2 люками довжиною 250 см, шириною на ширину вагон, глибиною 30 см. Вагон бездверний, люка були зачинені, течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом № 466001/354 від 22.09.2019 (арк. с. 10) при контрольному зважуванні вагону № 62468855 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто 58 300 кг, тара 23 200 кг, нетто 35 100 кг, що менше вантажного документу на 1 200 кг. Фактично виявлено виїмки над 1,2 люками, довжиною 3 м, на ширину вагона, глибиною 0.3 м над 7 люком довжиною 1,5 м, на ширину вагона глибиною 0,3 м. Навантаження у вагоні шапкою висота шапки 20-30 см. Вантаж марковано повздорожньою смугою вапном, в місцях виїмки маркування відсутнє. Люка зачинені, течі вантажу немає, при повторному зважування вага вагону підтвердилася. Вантаж якого бракує в вагоні вміститися міг.

ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" виставлено позивачу рахунок № 92821016 від 19.09.2019 (арк. с.15) та рахунок № 92807932 від 10.09.2019 (арк. с. 16) щодо оплати вартості горішка коксового.

За поставлену продукцію, відповідно до вищезазначених рахунків, позивачем була здійснена оплата, яка підтверджується платіжними дорученнями № 2391131 від 30.10.2019 (арк. с.13) та № 239037 від 25.10.2019 (арк. с. 14).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частин 1, 2 статті 307 Господарського кодексу України, що кореспондується зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

В силу частини 3 статті 909 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 307 Господарського кодексу України, статті 6 Статуту залізниць України, наявна у матеріалах справи залізнична накладна свідчить про укладення між ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) та ПАТ "Українська залізниця" (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ".

Накладна це основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

У вагоні № 56963473 вказано, що маса ватажу складає 42 830 кг.

У вагоні № 56255771 вказано, що маса ватажу складає 44 800 кг.

У вагоні № 62468855 вказано, що маса ватажу складає 36 300 кг.

Частиною 2 статті 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Пунктом 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з пунктом 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі, невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

У комерційному акті № 466001/349 від 23.09.2019 зазначено, що навантаження вище бортів 10-15 см, вантаж маркований вапном, крім наявного поглиблення над 7 люком довжиною 150 см, шириною 100 см, глибиною 30 см. Вагон без дверний, люка були зачинені, течі вантажу не було.

У комерційному акті № 466001/355 від 27.09.2019 зазначено, що навантаження вище бортів 20-30 см, вантаж маркований повздорожньою смугою вапном, що відповідає перевізному документу, кім наявного поглиблення над 1-2 люками довжиною 250 см, шириною на ширину вагон, глибиною 30 см. Вагон без дверний, люка були зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 466001/354 від 22.09.2019 зазначено, що навантаження у вагоні шапкою висота шапки 20-30 см. Вантаж марковано повздорожньою смугою вапном, в місцях виїмки маркування відсутнє. Люка зачинені, течі вантажу немає, при повторному зважування вага вагону підтвердилася. Вантаж якого бракує в вагоні вміститися міг.

Маса вантажу у вагоні № 56963473 при зважуванні склала 41 130 кг, відповідно недостача вантажу склала 1 700 кг і є наслідком не збереження вантажу під час його перевезення.

Маса вантажу у вагоні № 56255771 при зважуванні склала 43 200 кг, відповідно недостача вантажу склала 1 600 кг і є наслідком не збереження вантажу під час його перевезення.

Маса вантажу у вагоні № 62468855 при зважуванні склала 35 100 кг, відповідно недостача вантажу склала 1 200 кг і є наслідком не збереження вантажу під час його перевезення.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до пункту 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з пунктом 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за недостачу - у розмірі дійсної вартості недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Суд вказує на те, що підстави звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, передбачені статтею111 Статуту, відсутні.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що рахунок-фактура № 92821016 від 19.06.2019 та платіжне доручення № 239131 від 30.10.2019 не можуть бути належними доказами вартості втраченого вантажу. Вказаний рахунок та платіжне доручення про сплату, а також специфікація № 20/1905446 підтверджують ціну товару, який було перевезено відповідно до залізничної накладної № 51643724. Тому суд приймає ці докази, як належні та достатні на підтвердження вартості перевезеного товару.

Враховуючи викладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок вартості нестачі вантажу, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір позивача у розмірі 2 102,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310; ідентифікаційний код 00186520) вартість недостачі вантажу у розмірі 11 572, 92 та судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Суддя Я.С. Золотарьова

Повне рішення складено 23.07.2020