РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2020 Справа № 910/19019/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Муніципального закладу вищої освіти «Київська академія мистецтв», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"», м. Київ

про визнання недостовірною та спростування інформації.

Представники сторін:

від позивача: Канюк Я.Ю.;

від відповідача: Заянчуковський С.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Муніципальний заклад вищої освіти «Київська академія мистецтв» (далі - МВЗО «КАМ»/позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» (далі - ТзОВ «ТРК "Студія 1+1"»/відповідач) про:

- визнання недостовірною та такою, що наносить шкоду діловій репутації Муніципального закладу вищої освіти «Київська академія мистецтв» інформації, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» у програмі «Гроші» у сюжеті з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» спростувати недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» у програмі «Гроші» у сюжеті з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» у такий самий спосіб, у який поширювалась недостовірна інформація.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сюжет відповідача з назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_1» в програмі «Гроші» містить неперевірену та спотворену інформацію. Журналісти подають глядачам інформацію, яку озвучують батьки, не перевіряючи її, не приймаючи до уваги коментар від представників позивача. Такими діями, журналісти завдають шкоди діловій репутації МВЗО «КАМ», як вищого навчального закладу.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.01.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 17.02.2020.

29.01.2020 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом із клопотанням про залучення до участі у справі третіми особами без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Зокрема, на думку ТзОВ «ТРК "Студія 1+1"», позивач хибно тлумачить засади діяльності журналістів в Україні, з боку відповідача відсутній склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, а також частина інформації, висловлена третіми особами у формі оціночних суджень, а решта інформації є висвітленням фактів, які становлять суспільний інтерес.

14.02.2020 позивачем подано до канцелярії суду заперечення проти клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та письмову відмову від відповідей на запитання.

17.02.2020 суд відхилив клопотання відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору та відклав підготовче засідання на 23.03.2020.

11.03.2020 через канцелярію суду відповідачем подано клопотання про визнання відсутніми підстави для відмови у наданні відповідей на поставлені у відзиві запитання та зобов`язання позивача надати відповіді на питання.

20.03.2020 відповідачем надіслано на електронну пошту суду клопотання про відкладення розгляду справи.

25.03.2020 від позивача до канцелярії суду надійшли відповідь на відзив та заява про зміну предмету позову, в якій МВЗО «КАМ» просить суд:

- визнати недостовірною та такою, що наносить шкоду діловій репутації Муніципального закладу вищої освіти «Київська академія мистецтв» інформації, що ІНФОРМАЦІЯ_2 поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» у програмі «Гроші» у сюжеті з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме: 1) «…Ціна за яку дитина може не здійснити свою дитячу мрію - 17 тис. грн. на рік. Ви скажете це нормально - за навчання повинні платити, але як щодо 57 млн. грн., це те, що влада напряму виділяє Київській академії мистецтв, де навчається ОСОБА_6. Але незважаючи на цю шалену суму із батьків там продовжують виманювати гроші.»; 2) «ОСОБА_7 вирішив розібратися із тими, хто наживається на дітях»; 3) «Платиш або не навчаєшся»; 4) «Хто ділить дітей на правильних та неправильних. Чи буде кінець поборам? «Гроші» розбиралися»; 5) «…Світло вмикають тільки коли проходять вибори в Україні»; 6) «…це школа де мали б навчати майбутню культурну еліту України, розвивати її таланти, але маленькі музиканти, співаки, художники живуть тут у страху»; 7) «Частину дітей виживають із шкоди, бо вони не захотіли платити»; 8) «Договір це додатковий внесок, що легалізує побори у цьому закладі»; 9) «Ми звернулися до ректора аби він пояснив чому замість скасування оплати батькам виставили 17 тисячні рахунки… - ми розписали, що входить в цю послуг…- це не зовсім так, це необов`язкові акції, за які батьки обов`язково мають заплатити 17 тис.грн. на рік»; 10) «Продовжується шантаж, продовжуються погрози»; 11) «За рік Академія отримала 57 млн.грн., ділимо на 250 учнів, з яких 25 отримають вищу освіту, виходить 19 тис.грн. на кожну дитину на місяць»; 12) «А ось і місце, де діти займаються спортом. Тут немає нічого - чисте поле, крім маленького спортмайданчику. Це поставив батько нашої учениці»; 13) «Мистецька освіта відповідно до постанови КМУ з 12.04.2019 безкоштовна, місто виділяє шалені кошти, але треба доплатити ще 17 тис. Тепер зрозуміло чому ректор нікого і нічого не боїться, її підтримує київська адміністрація, але чому? У ОСОБА_1 є своя відповідь на це питання: «Ми підозрюємо, що наша Київська дитяча академія мистецтв на даному етапі є пральнею для відмивання коштів КМДА»; 14) «В Академії багато посад, на декотрих ніхто не працює. Може просто лежати трудова книжка, а заробітна плата комусь іти, на роботу людина не ходить, хтось отримує зарплату, я не знаю хто. Це реальні посади і таких може бути більше 10 осіб.».;

- зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» спростувати недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» у програмі «Гроші» у сюжеті з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» у наступний спосіб - шляхом проголошення в ефірі телеканалу « 1+1» ведучим або іншою уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» наступного тексту: «Редакція Телеканалу « 1+1» просить вибачення за те, що інформація, яка була висвітлена в сюжеті програми «Гроші» у сюжеті з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відповідає дійсності та порочить ділову репутацію Муніципального закладу вищої освіти "Київська академія мистецтв". В судовому порядку було встановлено, що навчання учнів в Академії є безкоштовним. Жодного примусу укладати та підписувати Договори «Про надання додаткових освітніх послуг» немає та не було, відсутній шантаж та погрози з цього приводу. Ніхто в Академії не виманює кошти з батьків дітей. Жоден учень Академії не був відрахований з підстав не підписання батьками Договору «Про надання додаткових освітніх послуг». Укладення Договору «Про надання додаткових освітніх послуг» є цілком правомірним та відповідає вимогам законодавства. Муніципальний заклад вищої освіти "Київська академія мистецтв" здійснює свою діяльність виключно в правовому полі.».

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 №9/рс-186/20, судове засідання, призначене на 23.03.2020, судом перенесено на 14.05.2020, про що повідомлено сторін ухвалами суду.

09.04.2020 до канцелярії суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

12.05.2020 відповідачем надіслано на електронну пошту суду клопотання про відкладення розгляду справи.

14.05.2020 суд у підготовчому засіданні прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зобов`язання позивача надати відповіді на питання з підстав необґрунтованості та відклав підготовче засідання на 11.06.2020.

11.06.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 27.07.2020.

27.07.2020 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача. Представник МВЗО «КАМ» позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову підтримав в повному обсязі. Представник ТзОВ «ТРК "Студія 1+1"» проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22 годині 45 хвилин на телевізійному каналі « 1+1» в програмі «Гроші» оприлюднено сюжет з назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що інформація, поширена ІНФОРМАЦІЯ_2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» в програмі «Гроші» у сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме: 1) «…Ціна за яку дитина може не здійснити свою дитячу мрію - 17 тис. грн. на рік. Ви скажете це нормально - за навчання повинні платити, але як щодо 57 млн. грн., це те, що влада напряму виділяє Київській академії мистецтв, де навчається ОСОБА_6. Але незважаючи на цю шалену суму із батьків там продовжують виманювати гроші.»; 2) «ОСОБА_7 вирішив розібратися із тими, хто наживається на дітях»; 3) «Платиш або не навчаєшся»; 4) «Хто ділить дітей на правильних та неправильних. Чи буде кінець поборам? «Гроші» розбиралися»; 5) «…Світло вмикають тільки коли проходять вибори в Україні»; 6) «…це школа де мали б навчати майбутню культурну еліту України, розвивати її таланти, але маленькі музиканти, співаки, художники живуть тут у страху»; 7) «Частину дітей виживають із шкоди, бо вони не захотіли платити»; 8) «Договір це додатковий внесок, що легалізує побори у цьому закладі»; 9) «Ми звернулися до ректора аби він пояснив чому замість скасування оплати батькам виставили 17 тисячні рахунки… - ми розписали, що входить в цю послуг…- це не зовсім так, це необов`язкові акції, за які батьки обов`язково мають заплатити 17 тис. грн. на рік»; 10) «Продовжується шантаж, продовжуються погрози»; 11) «За рік Академія отримала 57 млн. грн., ділимо на 250 учнів, з яких 25 отримають вищу освіту, виходить 19 тис. грн. на кожну дитину на місяць»; 12) «А ось і місце, де діти займаються спортом. Тут немає нічого - чисте поле, крім маленького спортмайданчику. Це поставив батько нашої учениці»; 13) «Мистецька освіта відповідно до постанови КМУ з 12.04.2019 безкоштовна, місто виділяє шалені кошти, але треба доплатити ще 17 тис. Тепер зрозуміло чому ректор нікого і нічого не боїться, її підтримує київська адміністрація, але чому? У ОСОБА_5 є своя відповідь на це питання: «Ми підозрюємо, що наша Київська дитяча академія мистецтв на даному етапі є пральнею для відмивання коштів КМДА»; 14) «В Академії багато посад, на декотрих ніхто не працює. Може просто лежати трудова книжка, а заробітна плата комусь іти, на роботу людина не ходить, хтось отримує зарплату, я не знаю хто. Це реальні посади і таких може бути більше 10 осіб.» є недостовірною та такою, що наносить шкоду діловій репутації Муніципальному закладу вищої освіти «Київська академія мистецтв», є недостовірною.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 76 та ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 94 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається, що відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Частиною 2 наведеної статті визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Статтею 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Разом з тим, ст. 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України вважається, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною.

Згідно ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно ст. 34 ГК України дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних із особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: - поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; - поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; - поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; - поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно із частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Слід зазначити, що норма частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію», яка встановлює підстави для звільнення від відповідальності за порушення законодавства про інформацію, має оцінюватися в загальному контексті цього Закону, зокрема статті 5, яка визначає право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Так, здійснивши аналіз оприлюдненої інформації в програмі «Гроші» у сюжеті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» у сукупності, судом встановлено відсутність фактичних даних про відповідні події, а також тверджень відповідача про спосіб ведення чи результати господарської діяльності позивача, які порочать ділову репутацію та дискредитують останнього, внаслідок чого суд дійшов висновку, що висвітлена у сюжеті інформація є оціночними судженнями.

За таких обставин, суд визнає заявлені позовні вимоги Муніципального закладу вищої освіти «Київська академія мистецтв» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» про визнання інформації викладеної у сюжеті програми «Гроші» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» недостовірною та такою, наносить шкоду діловій репутації МВЗО «КАМ» необґрунтованими, відповідно задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги, що суд відмовляє у задоволенні цієї вимоги позивача, не підлягає також задоволенню вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити спростування інформації, викладеної у сюжеті відповідача.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 145, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Муніципального закладу вищої освіти «Київська академія мистецтв» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 31.07.2020.

Суддя В.В. Бондарчук