ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"27" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2106/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) за вх.суду№2178/20 від 21.07.2020р. про видачу судового наказу до боржника Фірми «ТОРГОВИЙ ДІМ «РІВ`ЄРА» ЛТД у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (65016, м. Одеса, пров. Ванний, 5, ) на суму 4962,55грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фірми «ТОРГОВИЙ ДІМ «РІВ`ЄРА» ЛТД у формі Товариства з обмеженою відповідальністю 931,68грн. 3% річних, 1593,79грн. інфляційного збільшення, 2437,08грн. пені.

В обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» посилається на неналежне виконання Фірмою «ТОРГОВИЙ ДІМ «РІВ`ЄРА» ЛТД у формі Товариства з обмеженою відповідальністю умов укладеного між сторонами договору на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (промислові споживачі та інші суб`єкти господарювання) №008699-ПР від 01.11.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Проте, заявником Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" було заявлено вимоги про стягнення 931,68грн. 3% річних, 1593,79грн. інфляційного збільшення, 2437,08грн. пені.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За змістом положень ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Таким чином, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а являється видом штрафних санкцій, яку сторона зобов`язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором. Відтак, пеня є штрафною санкцією, а вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Враховуючи наведене, вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Тому вказані вимоги підлягають розгляду в порядку позовного провадження, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, підстав таких нарахувань, періодів, тощо. Отже, вимоги в частині стягнення пені не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Вимоги в частині стягнення річних та інфляційних витрат не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на договорі.

Приймаючи до уваги вищевикладене та необхідність розгляду вимог про стягнення пені, річних та інфляційних окремо у позовному провадженні, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, підстав таких нарахувань, періодів, тощо, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" про видачу судового наказу до боржника Фірми «ТОРГОВИЙ ДІМ «РІВ`ЄРА» ЛТД у формі Товариства з обмеженою відповідальністю в частині стягнення 931,68грн. 3% річних, 1593,79грн. інфляційного збільшення, 2437,08грн. пені задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150, п.3 ч.1, ч.2 ст.152, ч. 1 ст. 148, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) у видачі судового наказу про стягнення з Фірми «ТОРГОВИЙ ДІМ «РІВ`ЄРА» ЛТД у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (65016, м. Одеса, пров. Ванний, 5, ) 931,68грн. 3% річних, 1593,79грн. інфляційного збільшення, 2437,08грн. пені.

Ухвала набирає чинності 27.07.2020р. та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Л.В. Степанова