РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

29.07.2020Справа № 913/95/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Капішон В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз"

до 1. Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України

2. Міністерства оборони України

про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 151 995,76 грн

за участю представників:
від позивача: не з`явився

від відповідача 1: Малищук І.М.

від відповідач-2: Ліщенко С.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України та Міністерства оборони України про стягнення матеріальної шкоди в сумі 151 995 грн. 76 коп.

Позовна вимога обґрунтована тим, що 09.01.2019 близько 13 год. 20 хв. на території Новоайдарського Державного лісомисливського господарства в смт. Новоайдар, вул. Коваленко, 4 військовослужбовець - водій автомобіля КРАЗ Збройних сил України, держаний номерний знак НОМЕР_3 здійснив наїзд та пошкодив надземний розподільний сталевий газопровід середнього тиску діаметром 76мм. Факт пошкодження майна, що належить Акціонерному товариству "Луганськгаз", зафіксовано посадовими особами Новоайдарського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області та складено матеріали про правопорушення, що скоєно водієм транспортного засобу Збройних сил України у зв`язку з порушенням правил керування транспортним засобом. В результаті пошкодження газопроводу були проведені роботи по його відновленню, розмір яких складає 151 995 грн. 87 коп. Позивач звертався до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України з заявою від 11.04.2019 № 06-01-4/503 про відшкодування збитків, проте на даний час збитки не відшкодовані, тому понесені позивачем матеріальні збитки підлягають відшкодуванню у судовому порядку.

Господарський суд Луганської області ухвалою від 24.02.2020 позовну заяву від 10.02.2020 № 01-02-45/289 Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України та Міністерства оборони України про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 151995,76 грн. разом з доданими до неї документами передав за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

У результаті автоматизованого розподілу матеріали вказаної позовної заяви передано на розгляд судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), клопотання Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" про витребування доказів задоволено, зобов`язано Новоайдарський відділ поліції ГУНП в Луганській області у строк до 10.04.2020 надати суду: копії матеріалів про правопорушення, що були складені 09.01.2019 при порушення правил дорожнього руху на території Новоайдарського Державного лісомисливського господарства в смт Новоайдар, вул. Коваленко,4 водієм ОСОБА_1 транспортного засобу КРАЗ Збройних Сил України д/н 0858 А2

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.03.2020 виправлено описку, допущену у пунктах 5, 6, 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі 913/95/20, а саме у пунктах 5, 6, 8 ухвали.

08.04.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про заміну належного відповідача, оскільки відповідач у даній справі - Військова частина НОМЕР_2 перебуває в безпосередньому підпорядкуванні Військовій частині НОМЕР_1 .

08.04.2020 через відділ діловодства суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про заміну Військової частини НОМЕР_2 на належного відповідача у справі та зазначає, що Військовій частині НОМЕР_2 присвоєно з моменту створення, але без надання статусу юридичної особи та без права ведення самостійно будь-якої фінансово-господарської та договірної діяльності.

10.04.2020 через відділ діловодства суду від Новоайдарського відділу поліції ГУНП в Луганській області на виконання ухвали суду надійшов лист про надання інформації та копії документів для долучення до матеріалів справи.

14.04.2020 до Господарського суду м. Києва на виконання вимог ухвали суду від 19.03.2020 надійшли копії матеріалів перевірки повідомлення про пошкодження газопроводу, яке мало місце 09.01.2020.

15.04.2020 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив від відповідача 2, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що Військова частина НОМЕР_4 організаційно входить до складу Збройних Сил України та не є структурним підрозділом Міністерства Оборони, а також, що Військова частина НОМЕР_4 знаходиться на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 .

Господарський суд м. Києва ухвалою від 17.04.2020 відмовив у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про заміну відповідача 1 у справі на належного відповідача, запропонував позивачу надати суду письмові пояснення щодо обставин викладених у клопотанні Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про заміну належного відповідача 1 у справі №913/95/20.

23.04.2020 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення від позивача.

24.04.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій останній зазначає, що відповідачем 2 не надано належних доказів в підтвердження своїх доводів та заперечує проти пояснень відповідача 2 про відсутність підстав для відповідальності Міністерством оборони України перед позивачем.

27.04.2020 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив на позов, в якому відповідач 1 заперечив проти позовних вимог у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позивачем протиправних дій відповідача 1.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.05.2020 задовольнив клопотання Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, заявлене у відзиві на позов, про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, призначив судове засідання у справі на 27.05.2020.

07.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшли заперечення на позов, в яких відповідач 2 заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Міністерство Оборони України не є належним відповідачем по даній справі, оскільки позивач не довів та не обґрунтував майнові вимоги до Міністерства оборони України.

08.05.2020 через відділ діловодства суду надійшла відповідь на відзив від позивача.

08.05.2020 через відділ діловодства суду надійшло клопотання позивача про заміну відповідача 1 Військової частини НОМЕР_2 належним відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 .

14.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

26.05.2020 через відділ діловодства суду надійшло клопотання від відповідача 1 про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 27.05.2020 судом за клопотанням відповідача 1 відкладено розгляд справи на 16.06.2020.

28.05.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на заперечення на відповідь на відзив.

28.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по суті.

09.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про заміну відповідача 1 Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України належним відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 .

11.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача та відповідача 1 надійшли клопотання про відкладення розгляду справи по суті.

15.06.2020 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по суті.

16.06.2020 через відділ діловодства суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 16.06.2020 суд розглянув заяву представника позивача про заміну відповідача-1 на належного відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 задоволено клопотання позивача - Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз", замінено первісного відповідача-1 - Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України по справі №913/95/20 належним відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України та відкладено судове засідання у справі № 913/95/20 на 08.07.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 призначено судове засідання по справі № 913/95/20 на 29.07.2020, у зв`язку із перебуванням 08.07.2020 судді Гулевець О.В. у відпустці.

07.07.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення позову відповідачу 1.

08.07.2020 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшов відзив на позов, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на не обґрунтованість та не доведеність позивачем протиправності у діях відповідача 1 та розмір заподіяної шкоди.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні 29.07.2020 надав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву на адресу позивача.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні 29.07.2020 надав пояснення по суті своїх заперечень, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 29.07.2020 надав пояснення по суті своїх заперечень, просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання 29.07.2020 представник позивача не з`явився, про розгляд справи був повідомлений ухвалою суду від 03.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №763, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 29.07.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників відповідачів, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначає, що 09.01.2019 року близько 13 години 20 хвилин на території Новоайдарського лісо-мисливського господарства в смт. Новоайдар, вул. Коваленко, 4, водій автомобіля КРАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить Військовій частині НОМЕР_2 , яка перебуває на забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 (надалі відповідач 1), здійснив наїзд та пошкодив надземний розподільний сталевий газопровід середнього тиску 76 мм, що належить Акціонерному товариству "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" (надалі позивач).

За доводами позивача, в результаті дій відповідача 1 було пошкоджено газопровід, що підтверджується Актом технічного обстеження від 09.01.2019, повідомлення про аварію, надзвичайну ситуацію (НС) на підприємствах нафтогазового комплексу від 09.01.2019, відповіддю Новоайдарського відділу поліції ГУНП в Луганській області № 1705/111/41-2019 від 22.02.2019, відповіддю Новоайдарського відділу поліції ГУНП в Луганській області №259/111/41-2019 від 14.01.2019, висновком за результатами розгляду звернення Новоайдарського відділу поліції ГУНП в Луганській області від 11.01.2019.

Позивач вважає, що у зв`язку із пошкодження газопроводу упродовж 40 хвилин відбувався виток газу, в результаті чого позивач поніс матеріальні збитки у розмірі 151 995,87 грн через вчинення протиправних дій водія автомобіля КРАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить відповідачу 1.

В підтвердження визначної до відшкодування шкоди позивач посилається на розрахунок вартості виконаних робіт здійснено на підставі Наказу ПАТ „Луганськгаз від 06 лютого 2014 року № 33 „Щодо затвердження та застосування бланку акта з поточного ремонту основних засобів та додатку № 1, акт виконаних робіт з ліквідації аварії основних засобів власними силами від 09.01.2019 на загальну суму 151995, 76 грн, які складаються:

- вартість матеріалів витрачених при виконані робіт з ліквідації аварії - 536,54 грн;

- вартість трудових витрат при виконані робіт з ліквідації аварії - 1497,64 грн.

- вартість природного газу, який вийшов з труби при її пошкодженні у кількості 11672,4 м 124628, 95 грн (розрахунок об`ємної витрати газу згідно формули Н.Л. Стаскевича, згідно методики визначення питомих виробничо - технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 року № 264).

Позивач направив до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України заяву від 11.04.2019 № 06-01-4/503 про відшкодування збитків.

Листом за вих. №269 від 25.04.2019 Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України повідомила про необхідність проведення службового розслідування щодо встановлення факту події пошкодження газопроводу.

З огляду на наведене, посилаючись на приписи ст. 1174, 1187 ЦК України Акціонерне товариство "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" в особі філії Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства звернулося до суду з позовом про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України матеріальної шкоди в сумі 151 995,76 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

За змістом частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є заподіяння майнової шкоди.

Відповідно до частини 1 статті Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України, якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування збитків.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Стаття 56 Конституції України визначає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування шкоди завданої органом державної влади та посадовою або службовою особою органу державної влади передбачені нормами статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України.

Відповідності до статті 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, органу влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування.

При цьому, з урахуванням положень п.10 ч.2 ст.16, ст.ст. 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами, відшкодовується державою, Автономною республіки Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Таким чином, норма статті 1174 Цивільного кодексу України, на підставі якої заявлені позовні вимоги у даній справі, передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини посадової або службової особи державного органу.

При цьому, суд звертає увагу, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди, згідно приписів ст. 56 Конституції України та ст. 1174 Цивільного кодексу України потрібна наявність таких елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) розміру шкоди; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та шкодою.

При цьому, довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1174 Цивільного кодексу України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 02.03.2018 по справі №916/336/17.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення до відповідальності державного органу у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій посадової або службової особи цього державного органу, наявність шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Поряд з цим, за загальним правилом, відповідальність за шкоду несе особа, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відповідальність покладається на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, навіть якщо ця особа безпосередньо не здійснювала експлуатації цього джерела.

Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 614 та 1166 ЦК України). Однак є винятки з цього загального правила, тобто коли обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на особу без її вини (статті 1173, 1174, 1187 ЦК України).

Отже, предметом доказування у даній справі є факт протиправної поведінки водія автомобіля КРАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить Військовій частині НОМЕР_2 , що перебуває на забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 , у вигляді незаконних дій, заподіяння шкоди такими діями позивачу та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою позивачу шкодою.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Позивач протиправність дій водія автомобіля КРАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 пов`язує із здійснення наїзду на надземний розподільний сталевий газопровід середнього тиску 76 мм, який належить позивачу.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять та позивачем суду не надано належних доказів того, що службова особа відповідач 1 вчинила незаконні дії.

При цьому, доданий до матеріалів позовної заяви висновок від 11.01.2018 дільничного офіцера поліції СП Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції Русінова Р.Ю., який складений за результатами розгляду звернення громадянина ОСОБА_2 не спростовує наведеного, оскільки у вказаному висновку в ході вивчення матеріалів встановлено про відсутність в описаній події складу кримінального правопорушення.

Окрім того, в матеріалах справи наявний лист заступника начальника СВ Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області Комишан М.В., зі змісту якого вбачається про повернення матеріалів (рапорт, пояснення ОСОБА_2 ), зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 09.01.2019 у зв`язку з відсутністю даних, які вказують на наявність кримінального правопорушення.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними.

В той же час, неправомірність дій службової особи органу державної влади може підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Доказів наявності рішення суду щодо визнання неправомірними дій водія автомобіля КРАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить відповідачу 1, з приводу порушення Правил дорожнього руху та пошкодження майна позивача, останнім суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу, що для встановлення протиправності дій особи у вчиненні такого адміністративного правопорушення, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна (стаття 124 КУпАП), має здійснюватися місцевим судом загальної юрисдикції, оскільки відповідно до статті 20 ГПК України розгляд таких справ не віднесено до підвідомчості господарських судів, а тому не можливим є встановлення факту дотримання Правил дорожнього руху згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, факт неправомірності (незаконності) дій водія автомобіля КРАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , які призвели до завдання заявленої позивачем до стягнення шкоди у передбаченому законом порядку (ухвалою, рішенням, постановою, вироком суду) не підтверджений належними доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем пред`явлено позов за відсутності та недоведеності такої обов`язкової підстави для відповідальності, а саме протиправність дій особи у заподіянні шкоди майну позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Поряд з тим, згідно із частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Окрім того, суд зазначає, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У вирішенні вказаного спору, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, яка заподіяна.

Позивач стверджує, що матеріальною шкодою, завданою позивачу є шкода у розмірі 151995, 76 грн, яка складається:

-вартість матеріалів витрачених при виконані робіт з ліквідації аварії - 536,54 грн;

-вартість трудових витрат при виконані робіт з ліквідації аварії - 1497,64 грн.

-вартість природного газу, який вийшов з труби при її пошкодженні у кількості 11672,4 м 124628, 95 грн (розрахунок об`ємної витрати газу згідно формули Н.Л. Стаскевича, згідно методики визначення питомих виробничо - технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 року № 264).

Судом враховано, що дійсно матеріалами справи підтверджується факт пошкодження газопровіду середнього тиску 76 мм, инв.№СРБ1204 в смт Новоайдар по вул Коваленко, що підтверджується Актом технічного огляду від 09.01.2019, складеного комісією у складі начальника Новоайдарського відділу Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" Коцарь А.Ф., майстра Новоайдарського відділу Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" Кравченко В.В. та ОСОБА_3 , представника органу місцевого самоврядування, райдержадміністрації, ГСЧС Новікова Т.

Проте, на підтвердження розрахунку суми завданої шкоди, позивач надав Акт виконаних робіт з ліквідації аварії основних засобів власними силами за січень 2019 року у загальному розмірі 124 628,95 грн, складений філією Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз", розрахунок об`ємної витрати газу та розрахунок трудових витрат планова вартість виробництва за зміну у розмірі 1 497,64 грн.

При цьому, надані позивачем докази про розрахунок понесених витрат, які самостійно складені підприємством, суд не бере до уваги в якості належних та достатніх доказів розміру вартості матеріалів та трудових витрат при виконанні робіт з ліквідації аварії, відповідно до ст.ст. 76, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Проте, як вбачається з матеріалів справи позивачем до суду поданий лише акт виконаних робіт з ліквідації аварії, який містить обмежену інформацію викладену у вигляді таблиці щодо вартості матеріалів.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували той факт, що збитки позивача були дійсно завдані саме в результаті наїзду водія автомобіля КРАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить Військовій частині НОМЕР_2 , а також доказів того, що водій перебував з відповідачем 1 у трудових відносинах та під час події виконував трудові обов`язки.

Таким чином, суд звертає увагу, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не доведено належними та достатніми доказами наявність всіх елементів складу правопорушення (протиправність поведінки, шкода, причинний зв`язок між ними) для застосування такої міри деліктної відповідальності як відшкодування шкоди.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача про наявність матеріальної шкоди в розмірі 151 995,76 грн не доведені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами в розумінні вимог ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, а також і не доведено склад цивільного правопорушення в діях водія автомобіля КРАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить Військовій частині НОМЕР_2 , що перебуває на забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 , як і не доведено розмір шкоди, що в сукупності свідчить про необґрунтованість та недоведеність позивачем своїх позовних вимог до визначених відповідачів, у зв`язку з чим вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 151 995,76 грн задоволенню не підлягають.

Щодо заперечень відповідача 2 Міністерства оборони України, що воно є не належним відповідачем 2 у даній справі та відсутні підстави для вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України встановлено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

За таких обставин, солідарний обов`язок щодо відшкодування завданої шкоди виникає тільки в разі заподіяння даної шкоди кількома особами.

Отже, враховуючи встановлені судом вище обставини щодо не доведеності позивачем неправомірності (незаконності) дій водія автомобіля КРАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та наявності всіх елементів складу правопорушення (протиправність поведінки, шкода, причинний зв`язок між ними), суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення відповідача 2 до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди у сумі 151 995,76 грн.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

З огляду на вищевстановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні позову Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Акціонерного товариства "Оператор газотранспортної системи "Луганськгаз" до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України та Міністерства оборони України про стягнення матеріальної шкоди в сумі 151 995 грн. 76 коп.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 03.08.2020.

Суддя О.В. Гулевець