ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"27" липня 2020 р. Справа№ 910/10451/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Шляхово-будівельне управління №41"

на рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2020 року

у справі №910/10451/19 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Шляхово-будівельне управління №41"

до акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк"

про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41" звернулось з позовом до АТ "Український будівельно-інвестиційний банк " про визнання договору недійсним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.12.2020 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач - публічне акціонерне товариство "Шляхово-будівельне управління №41" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2020 року у справі №910/10451/19 повністю та ухвалити нове рішення, яким визнати договір №BG/UA/03-2-0954 про надання гарантії, укладений 20.03.2018 року, недійсним з моменту його укладення.

Разом з апеляційною скаргою позивачем було надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження позивачем було зазначено, що копію повного тексту судового рішення від 17.12.2019 року скаржником отримано не було. Про прийняте судове рішення скаржнику стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, лише під час дії карантинних обмежень. Таким чином позивач просить поновити строк на подання апеляційної скарги, в зв`язку з послабленням карантину.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41", а також аргументи позивача стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, колегією суддів встановлено, що копію повного тексту оскаржуваного рішення представником позивача отримано 02.01.2020 р. (а.с.95), а не як зазначає скаржник взагалі не отримував.

Приймаючи до уваги зазначене ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 910/10451/19 залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом звернення до суду з обґрунтованою заявою про поновлення строку.

Копію зазначеної ухвали отримано скаржником 20.07.2020 р., доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.110)

До суду 21.07.2020 р. від ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41" на виконання вимог ухвали від 13.07.2020 р. надійшло клопотання про усунення недоліків.

У поданому клопотанні позивачем зазначено, що відповідно до наказу голови правління ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41" від 27.12.2019 р., О.В. Лучковський (голова правління) у зв`язку з проходженням лікування знаходився у відпустці без збереження заробітної плати з 30.12.2019 по 30.03.2020р. У період з 30.03.2020 року під час початку карантинних обмежень, представник скаржника Лучковський О.В. перебував на самоізоляції за місцем постійного проживання на виконання запроваджених місцевою владою карантинних обмежень та не мав можливості виконувати свої статутні повноваження.

Проте, проаналізувавши доводи скаржника, викладені у поданому клопотанні, а також дослідивши матеріали справи, колегія судів зазначає, що наведені ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41" аргументи не можна визнати поважними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України сторони, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. (ч. 3 ст. 56 ГПК України у редакції закону № 390-IX від 18.12.2019 р.).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Колегія суддів зазначає, що представництво інтересів ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41" у суді першої інстанції, відповідно до протоколу судового засідання від 29.10.2019 року здійснював адвокат Самойленко В.В. на підставі ордеру серія КВ № 765218 від 29.10.2020 р. (а.с.72), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4498 (а.с.73)

При цьому, доказів припинення відносин представництва між ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41" та адвокатом суду не надано.

Окрім того, як вбачається з наказу №5 від 27.12.2019 року , яким було надано до клопотання про усунення недоліків, обов`язки голови правління ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41" на період лікування О.В. Лучковського покладено на головного інженера Лазаренка О.А.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що звертаючись з заявою про поновлення процесуального строку на оскарження позивачем не наведеного поважних причин не звернення в встановлений законом строк з апеляційною скаргою, оскільки останній мав можливість звернутись з апеляційною скаргою своєчасно через уповноваженого представника.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що повний текст рішення господарського суду м. Києва від 17.12.2019 року позивач згідно поштового повідомлення (а.с. 95) отримав 02.01.2020 року.

З огляду на вищевикладені встановлені обставини, доводи позивача, що останнім не було отримано повного тексту рішення, спростовуються доказами які містяться в матеріалах справи, а саме поштове повідомлення про вручення №52508308 судового рішення. Окрім того, доводи, що останній не міг в строк звернутись до суду апеляційної інстанції, в зв`язку з перебуванням голови правління на лікарняному, спростовуються, наявністю уповноваженого представника позивача адвоката Самойленко В.В., який приймав участь у справі, що підтверджено протоколом судового засідання від 29.10.2019 року, а також тим що на період перебування голови правління на лікарняному, наказом №5 від 27.12.2019 було призначено виконуючого обов`язків голови правління ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41" інженера Лазаренко О.А. Отже, як було зазначено вище, доказів протилежного позивачем суду не надано.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що останньому про прийняття рішення стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень, лише під час дії карантинних обмежень запроваджених у зв`язку з карантинними заходами затвердженими Протоколом №9 від 11.03.2020 року .

Так, спростовуючи доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2019 року, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, було оприлюднено 26.12.2019 року.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, слід врахувати, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведені положення, колегія суддів зазначає, що позивач не був позбавлений права та можливості самостійно ознайомитись з рішенням від 17.12.2019р., яке розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) ще з 26.12.2019 року.

З вищевикладеного вбачається, що карантинні обмеження відповідно до Протоколу №9 були введені 11.03.2020 року, в свою чергу рішення господарського суду міста Києва, представник позивача отримав 02.01.2020 року, отже з моменту отримання повного тексту рішення по дату введення карантинних обмежень минуло понад 2 місяці (69 діб), а отже апелянтом не доведено належними та допустимими доказами неможливість звернення з апеляційною скаргою у встановлений ч. 1 ст. 256 ГПК України 20 денний строк.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Колегія суддів зазначає, що відповідно до з ч. 1 ст. 119 ГПК України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, положеннями п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суд зауважує на тому, що зазначеною процесуальною нормою встановлено механізм гарантування однієї із засад (принципів) господарського судочинства, визначених ч. 3 ст. 2 ГПК України, а саме забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Особам, які бажають реалізувати своє право на апеляційне оскарження судових актів суду першої інстанції, надається можливість для поновлення пропущеного процесуального строку такого оскарження не лише з моменту проголошення чи складення повного тексту оскаржуваного документу, а й з моменту фактичного ознайомлення зі змістом та мотивами такого документу, тобто вручення судового рішення.

Проте, у ситуації, що склалася, позивач звернувся з апеляційною скаргою до суду з пропуском встановленого законом строку, а також і поза межами строку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України, а саме впродовж двадцяти днів з дня вручення скаржникові рішення суду. Тому апеляційним судом було надано заявникові можливість виправити недоліки його апеляційної скарги та додатково обґрунтувати підстави пропуску строку. Проте, наведені ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41" у поданому клопотання аргументи стосовно поважності причин пропуску строку визнані судом необґрунтованими, про що зазначено вище.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України).

Про вказані наслідки позивача було повідомлено ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 р. про залишення без руху поданої апеляційної скарги. Разом з цим заявником не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Шляхово-будівельне управління №41" на рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2019 р. у справі № 910/10451/19 слід відмовити на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 ГПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Шляхово-будівельне управління №41" на рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2020 р. у справі № 910/10451/19.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

3. Скаржнику надіслати копію даної ухвали та апеляційну скаргу з доданими документами.

4. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко