ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

20 липня 2020 року м. ОдесаСправа № 5/112-Б-10
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Гайдук В.С.

за участю представників учасників справи:

від апелянта: Горюшкін С.В. - особисто, паспорт, Карпухін Ю.Ю., ордер;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Акопян Г.Г. - ліквідатор, посвідчення, Мітяєв С.В., довіреність;

інші представники учасників справи про банкрутство в судове засідання не з`явились;

у судовому засіданні присутній вільний слухач Горюшкін В.В., паспорт серія НОМЕР_1 від 28.06.96.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019, ухвалене в межах справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» №5/112-Б-10

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Малого приватного підприємства «Таврія» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Акопян Г.Г.

про: визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа №5/112-Б-10 за заявою Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія».

В липні 2019 року громадянином ОСОБА_2 в межах справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» №5/112-Б-10 подано позов про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю: Автозаправочну станцію №3 за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський р-н., АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачем вчиняються дії щодо повторної реалізації нерухомого майна - Автозаправочна станція №3 за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський р-н., АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41, яке було придбано позивачем у 2007 році на аукціоні по реалізації нерухомого майна, що підтверджується протоколом №041116/7 від 06.06.2007; згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна від 18.06.2007 відповідачем передано вказане нерухоме майно позивачу, однак на момент звернення до суду з даним позовом власником спірного майна, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, значився відповідач.

02.10.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшла заява ОСОБА_2 про зміну підстав позову, відповідно до якої останній просив суд визнати право власності громадянина ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна -Автозаправочна станція №3 за адресою: Херсонська обл. , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41 з підстав, передбачених ст. 392 Цивільного кодексу України.

Протокольною ухвалою від 31.10.2019 Господарським судом Херсонської області заяву ОСОБА_2 про зміну підстав позову прийнято та постановлено здійснювати розгляд справи з урахуванням вказаної заяви.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10 позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомого майна Автозаправочна станція №3, розташований за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41; судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн. покладено на позивача ОСОБА_2 .

Судове рішення мотивоване тим, що позивач, станом на 06.06.2007, у порядку та у спосіб, встановлений чинним законодавством, правомірно набув право власності на спірне майно, а протилежного суду не доведено.

Не погодившись з означеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10 повністю і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, зазначаючи що:

в порушення ч. 1 ст. 177, ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, судом в підготовчому провадженні не було остаточно визначено предмету позову та характеру спірних правовідносин; не визначені обставини справи, які підлягали встановленню, а саме: не витребувані відомості з державного реєстру прав на нерухоме майно, не витребувано технічних даних об`єкта нерухомості, не з`ясовано фактів дійсної реалізації спірного майна з аукціону для встановлення можливих третіх осіб, які мають бути залучені до участі у справі, не перевірені відомості та докази щодо фактів дійсного, безперервного, добросовісного факту володіння спірним майном позивачем, обставини виникнення права власності у відповідача на спірний об`єкт нерухомості, причини відсутності та перешкоди в отриманні позивачем свідоцтва про право власності на спірний об`єкт нерухомості у порядку визначеному законодавством після його придбання з аукціону;

судом не враховано, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом існувало рішення Херсонського окружного адміністративного суду у справі №821/756/17 від 06.10.2017, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського від 21.08.2018, яким визнано недійсним та скасовано рішення державного реєстратора Новоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33041667 від 20.12.2016 та скасовано запис про право власності 18156144 від 14.12.2016 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - автозаправочна станція № 3 з реєстраційним номером 41 за адресою: Херсонська область, Новоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, б. 2. Даним судовим рішенням встановлені факти та обставини проведення державної реєстрації на підставі неналежних документів за наявності вже зареєстрованого права власності на цей об`єкт;

позивач не міг бути власником автозаправочної станції № 3 за адресою: АДРЕСА_2 оскільки за вказаною адресою розташований комплекс будівель та споруд, належний ОСОБА_1 , у тому числі будівля літ. Б, яка і є автозаправочною станцією, що підтверджується висновком експерта № 16/20 від 08.04.2020;

в порушення положень ч.2 ст. 331 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно та їх обтяжень» судом не було досліджено законність набуття права власності позивачем на спірне майно, не надано належну оцінку факту відсутності активних дій позивача щодо реєстрації свого права власності на даний об`єкт, з огляду на судові рішення у справі №821/756/17;

у висновку № 16/20 від 08.04.2016, складеного на замовлення ОСОБА_1 , було встановлено, що об`єкт під літ. «А» як АЗС №3 за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський р-н., АДРЕСА_2 в межах земельної ділянки за такою ж адресою - не розміщено.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.04.2020, для розгляду вказаної справи сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Богацька Н.С., судді Діброва Г.І., Принцевська Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 в межах провадження у справі про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10 залишено без руху; встановлено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів надсилання копій апеляційної скарги і доданих до неї документів, листом з описом вкладення, кредиторам - членам комітету кредиторів, протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; попереджено ОСОБА_1 , що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику.

16.06.2020 від ліквідатора арбітражного керуючого Акопян Г.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить суд закрити апеляційне провадження, у зв`язку з тим, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалися. Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач наголошував, що об`єкт нерухомого майна (комплекс), належний апелянту, не є предметом спору у даній справі, оскільки він є окремим об`єктом, право власності на яке не ставиться під сумнів у даній справі; встановлені судами у справі №821/756/17 обставини стосуються порушення державним реєстратором приписів ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», будь-які висновки, які підтверджують права апелянта на АЗС № 3 відсутні; апелянтом безпідставно обґрунтовано свої вимоги доказами, які є неналежними, зокрема в представленому останнім висновку експерта №16/20 від 08.04.2020 не зазначено про кримінальну відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 77, ч. ч. 5, 6 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, а також позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18, вказаний висновок не може бути доказом у суді.

16.06.2020 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що АЗС №3 та Комплекс є різними та окремими об`єктами нерухомого майна, вказані об`єкти належать різними власниками, а отже судом першої інстанції питання про права та інтереси ОСОБА_1 не вирішувалось; представлені скаржником докази на підтвердження власної правової позиції не є належними та допустимими; об`єкт нерухомого майна - АЗС № 3 за своїми технічними ознаками, характеристикою, експлікацією та планом не відповідає будівлі літ. Б, про яку зазначає скаржник; позивач набув право власності за результатами аукціону з реалізації нерухомого майна відповідача, що підтверджується протоколом № 041116/7 від 06.06.2007, актом затвердження результатів торгів (у формі аукціону) та актом приймання-передачі від 18.06.2007, обраний спосіб захисту відповідає положенням ст. 392 Цивільного кодексу України.

Іншими учасниками справи в межах визначеного апеляційним судом строку відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 справу № 5/112-Б-10 призначено до розгляду на 06.07.2020 о 14:00год.

Ліквідатор, представник відповідача в судове засідання з`явилися, надали усні пояснення, підтримали, викладену у відзиві позицію стосовно невідповідності представленого апелянтом висновку експерта № 16/20 від 08.04.2020 вимогам ст. 77, ч. ч. 5, 6 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України та необхідності закриття апеляційного провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянт, представники апелянта в судове засідання з`явилися, надали усні пояснення, повідомили, що після ознайомлення із відзивом на апеляційну скаргу та долученим до нього технічним паспортом на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами - автозаправочна станція № 3, на замовлення апелянта судовим експертом Малий О.В. підготовлено та складено висновок судової інженерно-технічної експертизи № 26//20 від 03.07.2020, який останні просили долучити до матеріалів справи.

Представники позивача та інших учасників справи про банкрутство в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні згідно ст. ст. 216, 233, 270 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 20.07.2020 о 14:00год., запропоновано учасникам справи подати Південно-західному апеляційному господарському суду письмові міркування відносно призначення у справі судової будівель-технічної експертизи, експертної установи/експерта, якій (якому) може бути доручено проведення експертизи, переліку питань, які можуть бути поставлені на вирішення експерта та розподілу судових витрат, пов`язаних з проведенням експертного дослідження; про що учасників справи повідомлено ухвалою від 06.07.2020.

06.07.2020 апелянтом через канцелярію суду подане клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та заяви, а саме:

висновку судової інженерно-технічної експертизи № 26/20, підготовленого судовим експертом Малим О.В. для подання до суду в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, на замовлення ОСОБА_1 ;

заяви про застосування строків позовної давності, в якому заявник з посиланням на положення ст. ст. 256, 257, 261 Цивільного кодексу України просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 , у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

16.07.2020 від відповідача надійшли письмові міркування відносно призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, експертної установи/експерта, якій (якому) може бути доручено проведення експертизи, переліку питань, які можуть бути поставлені на вирішення експерта та розподілу судових витрат, пов`язаних з проведенням експертного дослідження. Відповідач вказував, що на замовлення апелянта було виготовлено технічний паспорт, який не відповідає об`єкту нерухомого майна за даними правовстановлюючого документа з описом такого об`єкта у технічному паспорті; подавши апеляційну скаргу апелянт порушив ряд питань, вирішення яких потребує спеціальних знань; вважав за можливе призначити у справі експертизу, на вирішення якої слід поставити наступні питання:

1.яка фактична площа та об`єм нерухомого майна, зазначеного у технічному паспорті від 13.02.2017 Каховським бюро технічної інвентаризації як літ. Б (будівля АЗС) та нерухомого майна, зазначеного у технічному паспорті від 14.05.2020 ТОВ «Смарт Інжинірінг» як літ. А (автозаправочна станція № 3)?

2.яке функціональне призначення нерухомого майна, розташованого за адресою: Херсонська обл., Новоронцовський район, АДРЕСА_2, що зазначено у технічному паспорті від 13.02.2017 Каховським бюро технічної інвентаризації як літ. Б (будівля АЗС), та у технічному паспорті від 14.05.2020 ТОВ «Смарт Інжинірінг» як літ. А (автозаправочна станція № 3)?

3.яка кількість Автозаправочних станцій, розташованих за адресою: Херсонська обл., Новоронцовський район, АДРЕСА_2

4.Чи відповідає об`єкт нерухомості, що зазначений у технічному паспорті від 13.02.2017 Каховським бюро технічної інвентаризації як літ. Б (будівля АЗС) технічним характеристикам та цільовому призначенню:

-на теперішній час?

-на час складання технічного паспорту від 13.02.2017 Каховським бюро технічної інвентаризації?

-даним зазначеним у протоколі аукціону № 019/62-16 від 29.12.2016, що складений Товарною біржею «УМТБ»?;

Судові витрати покласти на ОСОБА_1 ;

Проведення експертизи доручити Херсонському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Цієї ж дати відповідачем подане клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: інформаційної довідки № 215038517 від 06.07.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого мана Автозаправочна станція № 3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 41); інформаційної довідки № 215039061 від 06.07.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Комплекс (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 41).

17.07.2020 від апелянта надійшла заява з приводу можливості призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі, за змістом якого останній наполягав на необхідності дослідження та врахування при розгляді справи поданого ним висновку судової інженерно-технічної експертизи № 26/20 від 03.07.2020, як достатнього та належного доказу того, що на за адресою: Херсонська обл., Новоронцовський район, АДРЕСА_2, розташовані об`єкти нерухомого майна, які належать саме ОСОБА_1 . Додатково апелянт також зазначав, що за наявності сумнівів щодо обставин, встановлених судовим експертом, або питань, які суд вважає за необхідне з`ясувати, при вирішенні питання про призначення судової будівельно-технічної експертизи покладається на розсуд суду.

У разі призначення експертизи просив доручити її виконання судовому експерту Малому О.В., свідоцтво № 1494 від 29.04.2011 та № 1871 від 28.04.2017. На вирішення експерта поставити питання, які були предметом дослідження в експертизі № 26/20 від 03.07.2020. Судові витрати покласти на сторону позивача.

20.07.2020 від відповідача надійшли додаткові письмові міркування, відповідно до яких останній доповнив перелік питань, які можуть бути поставлені на вирішення експертної установи, наступними питаннями:

чи було продано нерухоме майно АЗС № 3 за адресою: Херсонська обл., Новоронцовський район, АДРЕСА_2 на аукціоні 06.06.2007 з продажу майна МПП «Таврія»?

чи було продане вказане нерухоме майно на аукціоні 29.12.2016 з продажу майна МПП «Таврія»?

Цієї ж дати відповідачем подане клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: схематичних планів розміщення нерухомого майна АЗС № 3 та Комплекс.

Апелянт, представники апелянта в судове засідання з`явились, надали усні пояснення, наполягали на задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та заяви, підтримали позицію стосовно можливості призначення у справі експертизи, яка викладена письмово та, у випадку призначення експертизи, просили доручити її проведення судовому експерту Малий О.В.

Представники відповідача в судове засідання з`явились, надали усні пояснення, проти клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та заяви заперечили, підтримали позицію стосовно призначення експертизи, яка викладена письмово.

Заслухавши пояснення представників апелянта та відповідача з приводу поданого апелянтом клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів: висновку судової інженерно-технічної експертизи № 26/20 від 03.07.2020, враховуючи наведені апелянтом в судовому засіданні 06.07.2020 обставини, які унеможливили його своєчасне представлення суду, колегія суддів дійшла висновку про можливість його задоволення.

В судовому засіданні від 20.07.2020 на обговорення поставлене питання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, за результатами обговорення питання та з`ясування позицій сторін, судом призначено судову будівельно-технічну експертизу, матеріали справи направлені експертній установі для дослідження та використання у проведення експертизи, про що відповідно до ст.ст. 99-100 Господарського процесуального кодексу України постановлено відповідну ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України в суді апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України встановлене право суду зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення судом експертизи.

Враховуючи, що проведення експертного дослідження потребує певного часу, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228, ст. 229 Господарського процесуального кодексу України зупинити апеляційне провадження на час проведення експертизи, що має наслідком і зупинення перебігу процесуальних строків в порядку ст. 117 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 117, 228, 229, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження у справі № 5/112-Б-10 зупинити до закінчення експертного провадження та повернення матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 27.07.2020.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська