ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

31.07.2020м. ДніпроСправа № 904/3966/20

за позовом ОСОБА_1 , м. Кам`янське Дніпропетровської області

до Приватного підприємства "Світлана 2000", м.Кам`янське Дніпропетровської області

про стягнення дивідендів у розмірі 775 200,00 грн., 3% річних у розмірі 104 037,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 576 564,50 грн.

Суддя Крижний О.М.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного підприємства "Світлана 2000" заборгованість по виплаті дивідендів за 2013-2016 роки у розмірі 775 200,00 грн., 3% річних у розмірі 104 037,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 576 564,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішеннями єдиного засновника №1 від 04.03.2014, №2 від 03.03.2015, №3 від 02.03.2016, №4 від 02.03.2017 вирішено частину чистого прибутку, отриманого за підсумками 2013-2016 років виплатити ОСОБА_1 в якості дивідендів. Виплату за 2013 рік здійснити у строк до 31.03.2014, за 2014 рік - у строк до 31.03.2015, за 2015 рік - у строк до 31.03.2016, за 2016 рік - у строк до 31.03.2017. Проте, відповідачем не виплачено на користь позивача дивіденди у розмірі 775 200,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020 позовну заяву залишити без руху. Рекомендовано ОСОБА_1 протягом 10 днів з дати отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору у розмірі 21 837,02 грн.

29.07.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту на все нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за Приватним підприємством "Світлана-2000", а також заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії направлені щодо відчуження та реалізації такого майна;

- вжити заходи зустрічного забезпечення позову шляхом накладення арешту на2/3 частки нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії направлені на відчуження та реалізацію такого майна.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її повернення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Частиною 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, до суду надійшла заява про забезпечення позову у ксерокопії.

Суд зауважує, що ксерокопія заяви про забезпечення позову означає, що вона не підписана особою, яка має право її підписувати і підлягає поверненню.

Господарський процесуальний кодекс України не передбачає права подавати заяви про забезпечення позову у ксерокопіях.

Отже, подана заява про забезпечення позову, в розумінні ГПК України, є такою, що не підписана заявником, оскільки не виражає особисту волю особи, яка здійснила такий підпис, про намір захисту порушених прав, що є підставою для її повернення.

Відтак, судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву (ксерокопію) про забезпечення позову (вх.№34464/20 від 29.07.2020) - повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду після усунення недоліків.

Додаток: ксерокопія заяви про забезпечення позову з додатками на 24 арк., в т.ч. оригінал квитанції №5651025 від 24.07.2020 на суму 1051,00 грн.

Суддя О.М. Крижний