ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"23" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/195/20
Господарський суд Одеської області
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Кравець В.М.
За участю представників сторін:
Від позивача (заявника): ОСОБА_1
Від відповідача: не з`явився;
Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат (вх.№2-3154/20 від 14.07.2020р.), подану по справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Терешкової 45» про визнання недійсним рішення загальних зборів, -
Рішенням господарського суду Одеської області від 09.07.2020р. по даній справі позовні вимоги ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Терешкової 45» було задоволено шляхом визнання недійсними рішення загальних зборів ОСББ «Терешкової 45», які оформлені протоколом №5 від 30.03.2018р., в частині обрання голови зборів, затвердження річного кошторису надходжень і витрат ОСББ «Терешкової 45», затвердження розміру внеску на утримання будинку, затвердження розміру внесків у фонди ОСББ «Терешкової 45» ; присуджено до стягнення із ОСББ «Терешкової 45» в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 2102,00 грн. згідно ч. 2 ст. 129 ГПК України.

14.07.2020р. до господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл між сторонами судових витрат шляхом присудження до стягнення із відповідача понесених позивачем витрат у загальному розмірі 10 858,46 грн., які складаються із витрат на поштові відправлення у загальному розмірі 76,96 грн., вартості послуг Інтернету (телефонії) у розмірі 750,00 грн., витрат на проїзд у міському транспорті у розмірі 224,00 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., судового збору у розмірі 31,50 грн.

Ухвалою суду від 16.07.2020р. заява ОСОБА_1 була призначена до розгляду у судовому засіданні на 23.07.2020р. о 15:30 год. із визнанням явки представників сторін обов`язковою. Крім того, судом було запропоновано ОСББ «Терешкової 45» надати письмові пояснення щодо поданої позивачем заяви про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 244 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового судового рішення за відсутності представника відповідача, заперечень від якого на подану ОСОБА_1 заяву до суду не надходило.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Господарський суд зазначає, що ОСОБА_1 у поданій до суду позовній заяві було повідомлено, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи орієнтовано складатиме 21350,00 грн.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

ОСОБА_1 з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, у судовому засіданні, яке відбулось 09.07.2020р., до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про подання доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Заява про ухвалення додаткового судового рішення разом із доказами на підтвердження понесення витрат на правову допомогу була подана позивачем до суду 14.07.2020р., а, отже, подана із дотримання встановлених ст. 129 ГПК України строків.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про дотримання позивачем порядку повідомлення та надання суду доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, що свідчить про наявність підстав для вирішення судом питання про їх розподіл у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Господарський суд під час вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009р., справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Підсумовуючи вищенаведене, господарський суд звертає увагу позивача, що приписами процесуального законодавства на учасника судового процесу покладено обов`язок довести суду неминучість понесених судових витрат, а також їх пов`язаність зі справою. В свою чергу, суд, вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат повинен надати обґрунтування про наявність або відсутність правових підстав для відшкодування витрат за кожним із заявлених учасником справи пунктів.

Як вбачається з поданої ОСОБА_1 заяви останнім було заявлено до стягнення витрати на поштові відправлення у загальному розмірі 76,96 грн., до яких позивачем було включено, зокрема, витрати на поштове відправлення у розмірі 19,24 грн., понесене у зв`язку з виконанням вимог ухвали суду від 10.02.2020р., з приводу чого суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 10.02.2020р. позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху із наданням позивачу 10-ти денного строку з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви в частині надання доказів на підтвердження надсилання на адресу відповідача додатків до позовної заяви, надання Статуту ОСББ „Терешкової 45"; а також надання відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за четвертий квартал 2019р., надання довідки форми ОК-7 за 2019р. (для вирішення судом питання про звільнення позивача від сплати судового збору).

Приписами ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Такий самий обов`язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.

Господарський суд зауважує, що надсилання позивачем на адресу відповідача додатків до позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 10.02.2020р., пов`язано виключено із неналежним виконанням позивачем процесуального обов`язку, оскільки як позовна заява, так і додатки мали бути надіслані до подання позовної заяви.

За таких обставин, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для присудження до стягнення із відповідача витрат на поштові відправлення у розмірі 19,24 грн., понесені позивачем у зв`язку з виконанням вимог ухвали суду від 10.02.2020р., що має наслідком необхідність часткового задоволення вимог ОСОБА_1 шляхом покладення на ОСББ „Терешкової 45" витрат на поштові відправлення у розмірі 57,82 грн. (76,96 грн. - 19,24 грн. = 57,82 грн.).

Господарський суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про понесення ним у зв`язку з розглядом справи витрат на оплату послуг інтернету та послуг телефонного зв`язку у загальному розмірі 750,00 грн. Так, оплата послуг отримання доступу до інтернету та послуг телефонного зв`язку, як правило, є фіксованою та оплачується щомісячно. Слід зазначити, що позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження понесення витрат у розмірі 750,00 грн. безпосередньо у зв`язку з розглядом судом даного спору. Наведене дозволяє суду дійти висновку, що ОСОБА_1 було оплачено вартість послуг з метою задоволення власних потреб, а, отже, вказані витрати не пов`язані із розглядом справи та не можуть бути покладені на ОСББ „Терешкової 45".

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для присудження до стягнення із ОСББ „Терешкової 45" на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 31,50 грн., суд виходить з наступного.

04.06.2020. до господарського суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання копій документів, які містяться в матеріалах справи №916/195/20.

Листом від 12.06.2020р. судом було повідомлено позивача, що за виготовлення копій документів, долучених до справи, справляється судовий збір у розмірі 0,003 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний аркуш копії, тобто 6,30 грн. за кожний аркуш копії документу. 16.06.2020р. до господарського суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання копій документів, які містяться в матеріалах справи №916/195/20, до якого позивачем було додано докази сплати судового збору у розмірі 31,50 грн. Вказаний судовий збір і був заявлений позивачем до стягнення із відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Згідно п. п. 7, 8 розділу XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019р. за № 814, копії документів, долучених до судової справи, можуть видаватися за письмовою заявою відповідальними працівниками суду, відповідно до резолюції судді в провадженні якого знаходиться справа, або голови суду, у разі зберігання справи в архіві. Копія такого документа засвідчується як така, що відповідає матеріалам справи, та скріплюється печаткою суду. Копія документа, долученого до судової справи, виготовляється шляхом виготовлення фотокопії (сканованої копії, ксерокопії) з документа.

Враховуючи надане учасником судового процесу право ознайомлюватись із матеріалами справи, суд доходить висновку, що понесені ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору для отримання копій документів, які містяться в матеріалах справи, є правом сторони. При цьому, підстави та мета отримання стороною засвідчених копій документів із матеріалах справи не є предметом оцінки судом, оскільки сторона на власний розсуд реалізує надані їй процесуальній права. Проте, під час вирішення питання про покладення на відповідача понесених позивачем витрат на сплату судового збору для отримання копій документів, суд повинен встановити, що понесені витрати дійсно були необхідними для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В порушення вимог процесуального законодавства ОСОБА_1 не було доведено суду обставин понесення витрат у розмірі 31,50 грн. саме у зв`язку з розглядом даної справи, як і не було доведено їх неминучості та необхідності. За таких обставин суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 у названій частині.

З викладених мотивів судом відхиляються доводи позивача про наявність правових підстав для присудження до стягнення із відповідача витрат на проїзд у розмірі 42,00 грн., понесених у зв`язку з поданням клопотання про надання копій документів, які містяться в матеріалах, а також із отриманням вказаних документів. Наведене має наслідком необхідність часткового задоволення вимог ОСОБА_1 шляхом присудження до стягнення із ОСББ „Терешкової 45" витрат на проїзд у розмірі 182,00 грн. (224 грн. - 42 грн. = 182,00 грн.).

При вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування за рахунок ОСББ „Терешкової 45" витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., господарський суд виходить з наступного.

10.01.2020р. між ОСОБА_1 та адвокатом Гаврилюк Ю.І. було укладено угоду про надання правової допомоги №4-01/20.

10.01.2020р. між ОСОБА_1 та адвокатом Гаврилюк Ю.І. було укладено додаткову угоду №1 до угоди про надання правової допомоги №4-01/20 від 10.01.2020р., відповідно до п. 1 якої дана угода визначає порядок оплати юридичних послуг адвоката за надання правової допомоги у спорі про визнання недійсним рішень загальних зборів ОСББ «Терешкової 45», які оформлені протоколом №5 від 30.03.2018р.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди №1 від 10.01.2020р. адвокатом надаються наступні послуги: первісна консультація клієнта, збір та аналіз інформації, вивчення документів для підготовки позовної заяви до суду, консультація клієнта щодо правової позиції про можливості визнання недійсними рішень загальних зборів ОСББ, вивчення судової практики, формування доказової бази, систематизація групування доказів, додатків до позовної заяви, складання тексту позовної заяви, підготовка для направлення до суду, складання інших процесуальних документів, складання заяви про зміну підстав позову, правовий аналіз відзиву на позовну заяву, формування доказової бази, систематизація групування доказів та складання відповіді на відзив.

Згідно з п. п. 3, 4 додаткової угоди №1 від 10.01.2020р. оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції сплачується Клієнтом у розмірі 10 000, 00 грн. Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється Клієнтом на протязі 1 (одного) місяця з моменту виконання рішення суду в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу в формі, не забороненій законодавством України.

Відповідно до п. 7.1 додаткової угоди №1 від 10.01.2020р. правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується Сторонами.

13.07.2020р. між ОСОБА_1 та адвокатом Гаврилюк Ю.І. було підписано акт приймання-передачі наданих послуг №1 до угоди про надання правової допомоги №4-01/20 від 10.01.2020р., згідно якого адвокатом було надано наступні послуги: первісна консультація клієнта, збір та аналіз інформації, вивчення документів для підготовки позовної заяви до суду, консультація клієнта щодо правової позиції про можливості визнання недійсними рішень загальних зборів ОСББ, вивчення судової практики, формування доказової бази, систематизація групування доказів, додатків до позовної заяви, складання тексту позовної заяви, підготовка для направлення до суду, складання інших процесуальних документів, складання заяви про зміну підстав позову, правовий аналіз відзиву на позовну заяву, формування доказової бази, систематизація групування доказів та складання відповіді на відзив, вартість яких складає 10 000,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 3 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 викладено правовий висновок, згідно з яким за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку, що для вирішення питання про покладення на ОСББ „Терешкової 45" витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., суду необхідно дослідити факт отримання позивачем правової допомоги адвоката та надати правову оцінку умов договору про надання правової допомоги, якими встановлено порядок оплати послуг адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи, всі заяви та клопотання були підписані та подані до суду особисто ОСОБА_1. , в судових засіданнях адвокат участі не приймала, докази на підтвердження факту передання адвокатом позивачу будь-яких проектів процесуальних документів матеріали справи також не містять. Крім того, господарському суду не вбачається за можливе встановити мотиви включення позивачем та адвокатом до додаткової угоди №1 від 10.01.2020р. положення про надання адвокатом послуг зі складання заяви про зміну підстав позову, тобто ще до моменту звернення позивача до господарського суду із позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів. Наведене дозволяє суду дійти висновку про недоведеність ОСОБА_1 факту надання йому правової допомоги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014р. у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями) (п. 269).

Господарський суд зауважує, що положеннями процесуального законодавства з урахуванням висновків наведених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, передбачено право на відшкодування витрат на правову допомогу незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. При цьому, такі витрати у будь-якому випадку мають бути понесені стороною у майбутньому, факт їх понесення не може ставитись в залежність від розподілу їх судом між сторонами. Наведене дозволяє суду дійти висновку, що позивачем та адвокатом у п. 4 додаткової угоди №1 від 10.01.2020р. було передбачено умовний адвокатський гонорар, стягнення якого згідно висновку, викладеному у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04) не є обов`язком для суду.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування за рахунок ОСББ „Терешкової 45" витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат шляхом присудження до стягнення із об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Терешкової 45» витрат на поштові відправлення у розмірі 57,82 грн., витрат на проїзд у розмірі 182,00 грн. В решті вимог заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 123, 126, 129, 221, 236 - 238, 244, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

2. Стягнути з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Терешкової 45" /65072, м. Одеса, вул. Валентини Терешкової, буд. 45, ідентифікаційний код 40518007/ на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 / витрати на поштові відправлення у розмірі 57,82 грн. /п`ятдесят сім грн. 82 коп./, витрати на проїзд у розмірі 182,00 грн. /сто вісімдесят дві грн. 00 коп./.

3. В решті вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.07.2020р.

Суддя С.П. Желєзна