ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р. Справа №926/2643/19

Західний апеляційний господарський суд в складі:

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Л.С. Данко

- Н.М. Кравчук

секретаря судового засідання: О. Кобзар

Розглянувши апеляційну скаргу ФОП Курущака Андрія Васильовича

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 04.02.2020

у справі № 926/2643/19

за позовом: Департаменту розвитку Чернівецької міської ради

до: ФОП Курущака Андрія Васильовича

про: стягнення заборгованості по орендній платі та пені в сумі 9722,28 грн., розірвання договору оренди та звільнення приміщення

за участю представників:

від позивача - не з`явився.

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 04.02.2020, суддя Швець М.В., позов Департаменту розвитку Чернівецької міської ради було задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Курущака Андрія Васильовича на користь департаменту розвитку Чернівецької міської ради заборгованість по орендній платі в сумі 9722,28 грн. (у тому числі пеня в сумі 760,02 грн) та судовий збір в сумі 5763 грн. Розірвано договір оренди №193 від 21.09.2015 укладений між департаментом економіки Чернівецької міської ради та фізичною особою-підприємцем Курущаком Андрієм Васильовичем на нежитлове приміщення, розташоване в місті Чернівці, вулиця Донбасівська, 5 , загальною площею 38,9 кв.м. Зобов`язано фізичну особу-підприємця Курущака Андрія Васильовича звільнити приміщення, розташоване за адресою: м. Чернівці, вулиця Донбасівська, 5 , загальною площею 38,9 кв.м. Стягувач - департамент розвитку Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 3; код 42843402).

З даним рішенням не погодився відповідач - ФОП Курущак Андрій Васильович і оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи. Зокрема, у нього немає заборгованості по орендній платі, оскільки ним проводились покращення орендованого приміщення. На думку апелянта позивач повинен зменшити йому орендну плату на розмір вартості цих покращень. Апелянт не був присутній в суді першої інстанції, оскільки фактично проживає за іншою адресою ніж та, що зазначена в реєстраційних документах.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 справу №926/2643/19 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л., Данко Л.С., Кравчук Н.М.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 було відновлено апелянту пропущений строк для подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Курущака Андрія Васильовича на рішення Господарського суду Чернівецької області від 04.02.2020 у справі №926/2643/19. Зупинено дію рішення Господарського суду Чернівецької області від 04.02.2020. Витребувано з Господарського суду Чернівецької області матеріали справи №926/2643/19. Зобов`язано позивача у справі до 07 липня 2020 подати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу ФОП Курущака Андрія Васильовича.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 було призначено справу до розгляду на 03.08.2020.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду. Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 04.02.2020 у справі №926/2643/19 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Департамент розвитку Чернівецької міської ради звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця Курущака Андрія Васильовича про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 9722,28 грн., в т.ч. пені в сумі 760,02 грн., розірвання договору оренди №193 від 21.09.2015 року з фізичною особою-підприємцем Курущаком А.В. на нежитлове приміщення, розташоване в місті Чернівці, вул. Донбасівська , 5, загальною площею 38,9 кв.м, та звільнення вищезазначеного приміщення.

Згідно матеріалів справи 21.09.2015 року між департаментом економіки Чернівецької міської ради та фізичною особою-підприємцем Курущаком Андрієм Васильовичем було укладено договір оренди нерухомого майна №193.

Рішенням Чернівецької міської ради від 22.12.2018 року №1604 "Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради" департамент економіки Чернівецької міської ради ліквідовано з 28.02.2019 року та створено департамент розвитку Чернівецької міської ради з 01.03.2019 року.

Рішенням міської ради від 18.02.2019 року №1620 "Про внесення змін до рішення міської ради VII скликання від 22.12.2018 року №1604 "Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради" внесено зміни в дату утворення департаменту розвитку міської ради та визначено його утворення з 21.02.2019 року та затверджено Положення "Про департамент розвитку Чернівецької міської ради", яким визначено, що департамент розвитку є правонаступником департаменту економіки по діючим договорам оренди приміщень.

На підставі договору оренди нерухомого майна №193 від 21.09.2015 року орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.09.2015 року №476/17 та заяви від 03.08.2015 року №К-823/0-02/01 передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежиле приміщення (літ. Б), загальною площею 38,9 кв.м. розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Донбасівська, 5, з метою використання під кафе з влаштуванням літнього майданчика на даху будівлі (п. 1.1. договору).

Відповідно до п.п. 2.1. договору орендар за користування об`єктом оренди сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Положення про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці, затвердженого міською радою, та на дату укладення цього договору, місячний розмір якої з врахуванням орендної плати, що є додатком до договору на дату його укладення з врахуванням ПДВ становить 993,60 грн.

Згідно п.п. 2.4., 2.5. договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що визначається Державною службою статистики України. Орендар щомісячно самостійно розраховує орендну плату з урахуванням податку на додану вартість та сплачує її впродовж поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до п.п. 4.1.3 договору орендар повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Вказаний договір укладено строком на два роки і одинадцять місяців та діє з 21 вересня 2015 року до 20 серпня 2018 року включно (п. 1.5. договору).

Відповідно до додаткового договору №1 від 09.09.2016 року, орендна плата змінилась у зв`язку із укладенням договору суборенди з фізичною особою-підприємцем Ковалюком І.В., який розірвано з 22.02.2018 року згідно з додатковим договором № 2 від 26.02.2018 року.

Згідно з додатковим договором №3 від 25.07.2018 року термін дії договору оренди продовжено до 20.07.2021 року.

Однак, відповідач свої зобов`язання за договором зі сплати позивачу орендної плати систематично не виконував, що призвело до виникнення заборгованості по орендній платі за період з березня 2019 року по жовтень 2019 року в розмірі 8962,26 грн.

Згідно з ч.3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Так, відповідно до приписів ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. ст. 762, 763 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 ст. 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Пунктом 5.4 договору оренди нерухомого майна № 193 від 21.09.2015 року передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежі за кожний день прострочки.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року в сумі 760,02 грн., суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що він є вірним, а тому пеня в сумі 760,02 грн. підлягає стягненню.

Отже, станом на день розгляду справи у суді першої інстанції за відповідачем рахувалася заборгованість перед позивачем по орендній платі за приміщення за період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року в розмірі 9722,28 грн., у тому числі 8962,26 грн. основного боргу та 760,02 грн пені, що підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню.

Згідно із п. 3.2.3 договору оренди нерухомого майна № 193 від 21.09.2015 року орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до договору або його розірвання у разі невиконання та/або неналежного виконання орендарем обов`язків, передбачених цим договором.

Несплата орендної плати протягом трьох місяців із дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору на вимогу орендодавця (п. 5.5. договору).

Частиною 1 статті 782 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Положеннями п. 4.1.17. договору встановлено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів передати орендодавцю за актом приймання-передання об`єкт оренди у належному стані не гіршому ніж на момент передачі майна в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцю збитки, в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що відповідач з травня 2019 року по жовтень 2019 року не сплачував орендну плату, тобто більше трьох місяців, що є підставою для розірвання договору оренди нерухомого майна №193 від 21.09.2015 року.

Відповідно, враховуючи розірвання договору оренди нерухомого майна №193 від 21.09.2015 року та відсутність правових підстав для використання відповідачем приміщення, яке є об`єктом оренди за вказаним договором, суд першої інстанції обґрунтовано вважав цілком обґрунтованими вимоги позивача щодо звільнення приміщення, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Донбасівська, 5, загальною площею 38,9 кв.м., а тому позов в даній частині також підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідач явку своїх представників в судове засідання 04.02.2020 року не забезпечив, відзиву на позовну заяву не направив.

Відповідачу за, вказаною у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою його місцезнаходження (58002, м. Чернівці, вул. Руська, 267/32) Господарським судом Чернівецької області надсилалися рекомендованими листами з повідомленнями про вручення ухвали від 21.11.2019 року, від 10.12.2019 року, від 20.12.2019 року та від 21.01.2020 року, проте листи з повідомленнями про вручення ухвал від 21.11.2019 року, від 10.12.2019 року, від 20.12.2019 року та від 21.01.2020 року були повернуті до господарського суду 08.01.2020 року, 21.01.2020 року, 30.01.2020 року та 31.01.2020 року з відмітками пошти "за закінченням терміну зберігання".

Згідно приписів п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частиною 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

За приписами ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України уразі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Сам апелянт в своїй скарзі підтверджує, що проживає фактично за адресою: АДРЕСА_2 ., тобто не за місцем, вказаним ним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, суд першої інстанції правомірно розглянув справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Що стосується тверджень апелянта про невірно встановлено обставини справи, то колегія суддів відхиляє їх як необґрунтовані. Сторони договору оренди не вносили до цього правочину жодних змін та доповнень щодо зменшення орендної плати на розмір вартості покращень орендованого приміщення.

З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 04.02.2020 по справі №926/2643/19 винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 269,270,271,275,276,281,282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ФОП Курущака Андрія Васильовича залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Чернівецької області від 04.02.2020 року у справі №926/2643/19 залишити без змін.

Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: Л.С. Данко

Н.М. Кравчук