ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"31" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1160/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Рибці Ю. Е. розглянувши справу № 916/1160/20:

Позивач: Приватне підприємство "ЛІРА" (код - 13889920, 65069, м. Одеса, Дніпропетровська дорога, буд. 70)

Відповідач: Фізична особа-підприємець Зедріна Лариса Петрівна (ІН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, код: 26302595).

про стягнення 99754,55 грн.

з підстав неналежного виконання умов договору суборенди

Представники сторін:

від позивача: Гусельщикова М.А. - ордер

від відповідача: Піскун О.В. - ордер, Зедріна Л.П. 0 паспорт

від третьої особи: Вакаренко І.В. - довіреність

СУТЬ СПОРУ: 27.04.2020 року Приватне підприємство "ЛІРА" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Зедріної Лариси Петрівни (далі - відповідач) про стягнення 99754,55 грн., з яких: заборгованість за договором суборенди нежитлового приміщення № 4 від 25.07.2016 року - 51955,50 грн. та 47799,05 грн. - пені.

19.05.2020 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви, суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247- 252 ГПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановити відповідачу строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України та ч.1 ст.251 ГПК України - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

12.06.2020 року суд отримав відзив на позов - відповідач позов не визнав.

15.06.2020 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Департамент комунальної власності Одеської міської ради та призначив справу до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

01.07.2020 року позивач надав суду відповідь на відзив - позивач не погодився із правовою позицією відповідача.

14.07.2020 року третя особа надала суду письмові пояснення - вказав на частково хибні правові позиції та висновки як позивача та і відповідача.

14.07.2020 року суд отримав заперечення відповідача - просить суд в задоволені позову відмовити.

Під час розгляду справи судом оголошувалась перерва у судовому засіданні 02.07.2020р., 14.07.2020р.

Представник Позивача позов підтримав, представник Відповідача проти позову заперечив.

В С Т А Н О В И В :

25.07.2016 року між Позивачем (Орендодавець) та Відповідачем (Суборендар) укладено Договір суборенди нежитлового приміщення, відповідно до п. п. 1.1., 1.2. якого, Орендодавець зобов`язується передати за цим Договором Суборендареві частину нежитлового приміщення 1-го поверху вбудовано-прибудованої будівлі, загальною площею 102,7 кв., м, розташоване за адресою, м Одеса, вул. С. Палія (колишня назва Дніпропетровська дорога), 70, що належить орендарю на підставі Договору оренди №7/004, в стані, що дозволяє його експлуатацію. Зазначене приміщення надається для розміщення в ньому магазину непродовольчої групи товарів.

На виконання умов Договору, між Сторонами, 31.08.2016 року, було укладено Акт приймання - передачі частини нежитлового приміщення, розташованого за адресою Дніпропетровська дорога, 70 в м. Одеса. За умовами якого Позивач передав, а Відповідач прийняла в тимчасове користування частину нежитлового приміщення 1-го поверху вбудовано-прибудованої будівлі, загальною площею 102,7 кв. м, розташоване за адресою: м Одеса, вул. С. Палія (колишня назва Дніпропетровська дорога), 70.

Згідно п. 4.1. Договору, за користування об`єктом суборенди Суборендар сплачує Орендарю суборендар плату, а також оплату наданих послуг в повному обсязі шляхом передоплати на кожен місяць вперед, розмір яких вказано в розрахунку (який є невід`ємною частиною цього договору).

Відповідно п. 4.3. Договору суборенда плата вноситься не пізніше першого числа кожного місяця.

Згідно до п. 5.1 Договору, Договір суборенди нежитлового приміщення укладений строком на 1 (рік) до 22.07.2017 року включно. В подальшому між Сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 від 22.07.2017 року до Договору суборенди нежитлового приміщення № 4 від 25.07.2016 року, в якому було погоджено продовжити термін дії договору на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Також, між Сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 від 21.07.2018 року до Договору суборенди нежитлового приміщення № 4 від 25.07.2016 року, в якому Сторони погодили продовжити термін дії договору на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Вказані додаткові угоди є невід`ємною частиною Договору суборенди нежитлового приміщення № 4 від 25.07.2016 року.

22.03.2019 року, Сторони уклали Додаткову угоду, відповідно до якої Договір суборенди нежитлового приміщення було викладено у новій редакції, так, пунктом 5.1. Договору у новій редакції, встановлено строк дії Договору з 22.03.2019 року по 20.03.2020 року.

Позов ґрунтується на тому, що починаючи з листопада 2018 року Відповідач (Суборендар) неодноразово порушувала умови Договору суборенди, щодо своєчасної сплати платежів за користування нежитловим приміщенням.

Так, за розрахунком Позивача, станом на 06.06.2019 року, розмір заборгованості Відповідача по суборендній платі за період з листопада 2018 року становив 61905,50 гривень.

06.06.2019 року Позивач направив Відповідачу претензію, у відповідності до вимог ст. 222 Господарського кодексу України, якою вимагав погасити заборгованість за Договором за період з листопада 2018 року по 06.06.2019 року у розмірі 61905,50 гривень та 9797,73 пені, нарахованої з 22.03.2019 року по 06.06.2019 року. Також Позивач повідомив Відповідача, що відмовляється від Договору суборенди, а тому Договір є розірваним з моменту одержання вказаного повідомлення.

Відповідач частково оплатив заборгованість, а саме: 07.12.2018 року - 13823,45 грн., 14.06.2019 року у розмірі - 5 000, 00 грн. та 02.09.2019 року - 4950,00 грн. (виписка по рахунку а.с. 134-135).

Тому, Позивач, посилаючись на умови Договору та ст. 202, 509, 526, 530, 692, 759, 774 ЦК України, ст. 173, 174, 175, 286 ГК України просить суд стягнути з Відповідача на свою користь: 99754,55 грн., з яких: 51955,50 грн. боргу за договором суборенди нежитлового приміщення № 4 від 25.07.2016 року та 47799,05 грн. пені.

Відповідач, не погодившись з позовом, зазначив про порушення Позивачем порядку укладання Договору оренди з Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та додатків до Договору, у зв`язку із недотриманням нотаріальної форми правочину, та не отримання Позивачем дозволу на здачу приміщенні в суборенду. При цьому, Відповідач не спростовую позицію Позивача щодо несвоєчасної оплати за орендну плату по Договору. Крім того, Відповідач вказує, що з 19.04.2019 року не використовувала приміщення по Договору, оскільки взяла в оренду інше приміщення за іншою адресою.

Третя особа - Департамент комунальної власності Одеської міської в письмових поясненнях зазначила, що чинним на момент укладання Договору законодавством не було передбачено обов`язкового нотаріального посвідчення договорів оренди комунального майна, а згоду щодо надання відповідачу приміщення у суборенду було надано листом від 22.03.2019 року.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, проаналізувавши чинні норми Законодавства України, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про частково задоволення позову, з огляду на наступне:

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, вмежах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, предметом спору по цій справі є стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості та пені, які виникли внаслідок неналежного виконання Відповідачем умов Договору суборенди нежитлового приміщення від 25.07.2016 року № 4 (із додатковими угодами). Тому, в межах справи № 916/1160/20 Господарським судом Одеської області вирішується спір виключно в межах заявлених вимог щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача 99754,55 грн., з яких: заборгованість за договором суборенди нежитлового приміщення № 4 від 25.07.2016 року - 51955,50 грн. та 47799,05 грн. - пені.

Як було зазначено, відносини, що склались між Позивачем та Відповідачем базуються на Договорі суборенди нежитлового приміщення № 4 від 25.07.2016 року, із додатковими угодами.

Так, 25.07.2016 року між Позивачем (Орендодавець) та Відповідачем (Суборендар) укладено Договір суборенди нежитлового приміщення, відповідно до п. п. 1.1., 1.2. якого, Орендодавець зобов`язується передати за цим Договором Суборендареві частину нежитлового приміщення 1-го поверху вбудовано-прибудованої будівлі, загальною площею 102,7 кв., м, розташоване за адресою, м Одеса, вул. С. Палія (колишня назва Дніпропетровська дорога), 70, що належить орендарю на підставі Договору оренди №7/004, в стані, що дозволяє його експлуатацію. Зазначене приміщення надається для розміщення в ньому магазину непродовольчої групи товарів.

Згідно п. 4.1. Договору, за користування об`єктом суборенди Суборендар сплачує Орендарю суборендар плату, а також оплату наданих послуг в повному обсязі шляхом передоплати на кожен місяць вперед, розмір яких вказано в розрахунку (який є невід`ємною частиною цього договору).

Згідно розрахунку (а.с. 10) сума орендної плати складає 5987,26 грн.

Суд враховує, що 22.03.2019 року Сторони уклали додаткову угоду № 1 до Договору суборенди нежитлового приміщення № 4, якою виклали Договір в іншій редакції. При цьому, п. 4.1. Договору залишився не змінним: «за користування об`єктом суборенди Суборендар сплачує Орендарю суборендар плату, а також оплату наданих послуг в повному обсязі шляхом передоплати на кожен місяць вперед, розмір яких вказано в розрахунку (який є невід`ємною частиною цього договору)».

Оскільки до матеріалів справи не додано відповідного розрахунку до додаткової угоди від 22.03.2019 року про укладення договору суборенди в новій редакції, і в самій додатковій угоді не міститься відомостей про розмір суборендної плати, суд виходить з того, що при укладанні договору в новій редакції, сторони залишили незмінним розмір орендної плати, вказаної у розрахунку до Договору суборенди від 25.07.2016 року - 5987,26 грн.

Позов ґрунтується на тому, що починаючи з листопада 2018 року Відповідач (Суборендар) неодноразово порушувала умови Договору суборенди, щодо своєчасної сплати платежів за користування нежитловим приміщенням. Так, за розрахунком Позивача, станом на 06.06.2019 року, розмір заборгованості Відповідача становила 61905,50 гривень та, враховуючи, часткову оплату боргу Відповідачем, після отриманої претензії Позивача - 51955,50 грн.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог (а.с. 18), Позивач його здійснював виходячи з розміру щомісячної суборендної плати, яка не відповідає умовам Розрахунку розміру такої плати, який є невід`ємною частиною Договору - 5987,26 грн (а.с. 10).

Тому, судом зроблено перерахунок заборгованості, враховуючий вказаний Позивачем період з листопада 2018 року по травень 2019 року включно, та часткові оплати, здійснені Відповідачем у грудні 2018 року, червні та листопаді 2019 року:

5987,26 грн. * 7 місяців = 41910,82 грн. - сума орендної плати за Договором суборенди від 25.07.2016 року, за період з 01.11.2018 року по 31.05.2019 року, яка мала була сплачена Відповідачем.

41910,82 грн. - 13823,45 грн. - 5000 грн. - 4950 грн. = 18137,37 грн. - залишок боргу по орендній платі за вказаний період. Доказів погашення цього боргу з боку Відповідача матеріали справи не містять.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним матеріалами справи, належними та допустимими доказами несплачений борг Відповідача з орендної плати за Договором суборенди від 25.07.2016 року, за період з 01.11.2018 року по 31.05.2019 року на суму 18137,37 грн.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання Відповідача, що вона з 19.04.2019 року не використовувала приміщення по Договору, оскільки взяла в оренду інше приміщення за іншою адресою. Вказані обставини не свідчать про розірвання з вказаної дати договору суборенди, укладеного з позивачем, з огляду на те, що в матеріалах справи не міститься відповідної угоди про дострокове розірвання договору за згодою сторін.

Також, суд не приймає до уваги заперечень Відповідача про те, що додаткові угоди №1 від 22.07.2017р., № 2 від 21.07.2018р. та від 22.03.2019р. до Договору суборенди не житлового приміщення №4 від 25.07.2016р. були укладені між сторонами без погодження з орендодавцем - Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (у справі - Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору), оскільки з вказаних підстав зазначені додаткові угоди - в судовому порядку недійсними не визнавались.

Крім цього, з огляду на те, що чинним законодавством, на момент укладення договору суборенди від 25.07.2016р., не передбачалось нотаріального оформлення таких договорів, то подальше укладення додаткових угод до вказаного договору, також, не потребувало нотаріального посвідчення цих додаткових угод. Відповідно, відсутні підстави вважати нікчемними вищевказані додаткові угоди

Суд вважає опискою відомості, викладені у преамбулі та пункті 1 Додаткової угоди №1 від 22.03.2019р. до Договору суборенди нежилого приміщення №4 від 26.07.2016р. про те, що ця угода стосується Договору суборенди нежилого приміщення №1 від 20.02.2016р., оскільки сторонами підтверджено, що між ними укладався саме Договір суборенди нежилого приміщення №4 від 26.07.2016р. на передачу в суборенду частини нежилого приміщення 1-го поверху вбудовано-прибудованої будівлі, загальною площею 102,7кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. С. Палія, 70. Інших договорі суборенди на вказане приміщення, у т.ч. - Договору суборенди нежилого приміщення №1 від 20.02.2016р. - між сторонами не укладалось.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 18137,37грн. боргу з оплати за суборенду приміщення - підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з Відповідача пені у розмірі заявленому Позивачем - 47799,05 грн., суд зазначає наступне.

Позивачем розраховану пеню, з посиланням на умови Договору (п.4.6., або 4.7. - в додатковій угоді від 22.03.2019 року) за період з 20.10.2019 року по 01.04.2020 року.

При цьому, сам Позивач вказує, що Договір суборенди від 25.07.2016 року є розірваним в односторонньому порядку, відповідно до ст. 782 ЦК України та п. 5.3., 7.3. Договору, з ініціативи Позивача, про що 06.06.2019 року Відповідачу було повідомлено у Претензії від 06.06.2019 року (а.с. 16).

Статтею 782 ЦК України встановлено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Крім того, п. 5.3.4. Договору - Договір підлягає односторонньому розірванню Орендатором (Позивачем), а Суборендатор (Відповідач) підлягає виселенню в разі порушення строків внесення суборендної плати більш ніж на двадцять днів.

Також п. 7.3. Договору передбачено, що в разі відмови Орендатора (Позивача) від Договору суборенди, Договір є розірваним з моменту отримання Суборендатором (Відповідачем) повідомлення про відмову від Договору.

Суд враховує, що матеріали справи не містять доказів дати отримання Відповідачем вказаної Претензії, проте Відповідач і не заперечує щодо отримання Претензії та не наполягає на тому, що Договір є діючим. Крім того, на виконання грошових вимог, відображених у Претензії Відповідачем у червні 2019 року сплачено 5000 грн.

Наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013р. затверджено нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Тому, на думку суду, Договір суборенди слід вважати таким, що розірваний в односторонньому порядку Позивачем з 09.06.2019 року.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договорі або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 22.11.1996 №543/96-ВР „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Та, згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

П. 7.2. Договору суборенди передбачено, нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та припинення такого нарахування через один рік з дня коли зобов`язання мало бути виконане.

П. 4.4. суборендна плата вноситься в порядку передплати один раз кожен наступний місяць наперед, але не пізніше першого числа кожного місяця.

Отже, враховуючи, що першим місяцем за яким з боку Відповідача відбулась прострочка по оплаті суборендної плати є листопад 2018 року - пеня мала нараховуватись з 02.11.2018 року.

Позивачем розраховано основну заборгованість з листопада 2018 року по травень 2019 року включно, а пеню з 20.10.2019 року по 20.04.2020 року.

Тому, при розрахунку пені, слід враховувати наступне:

- встановлена судом сума орендної плати на місяць у розмірі 5987,26 грн.;

- часткова оплата: 07.12.2018 року на суму 3400 грн. за листопад 2018 року;

- часткова оплата: 14.06.2019 року на суму 5000 грн. за березень 2019 року;

- часткова оплата: 02.09.2019 року на суму 4950 грн. за квітень 2019 року;

- першим днем прострочення за кожен місяць є друге число цього місяця;

- період нарахування пені, за домовленістю сторін становить один рік;

- розмір пені - подвійна облікова ставка НБУ за кожен день прострочення;

- позивач скористався своїм правом та почав нараховувати пеню з 20.10.2019 року;

- позивач скористався своїм правом та припинив нарахування пені 20.04.2020 року;

- договір суборенди є розірваним з 09.06.2020 року

З огляду на викладене судом зроблено перерахунок пені.

За листопад 2018 року розмір пені, який підлягає до стягнення з відповідача, визначається, виходячи з наступного розрахунку:

Залишок богу - 2587,26 грн. з 20.10.2019 року по 01.11.2019 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2587.2620.10.2019 - 24.10.2019516.5000 %0.090 %*11.70
2587.2625.10.2019 - 01.11.2019815.5000 %0.085 %*17.58
Всього за період: 29.28 грн.

За грудень 2018 року, виходячи з наступного розрахунку:

5987,26 грн. з 20.10.2019 року по 01.12.2019 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
5987.2620.10.2019 - 24.10.2019516.5000 %0.090 %*27.07
5987.2625.10.2019 - 01.12.20193815.5000 %0.085 %*193.23

Всього за період: 220.30 грн.

За січень 2019 року, виходячи з наступного розрахунку:

5987,26 грн. з 20.10.2019 року по 01.01.2020 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
5987.2620.10.2019 - 24.10.2019516.5000 %0.090 %*27.07
5987.2625.10.2019 - 12.12.20194915.5000 %0.085 %*249.17
5987.2613.12.2019 - 01.01.20202013.5000 %0.074 %*88.58
Всього за період: 364.81 грн.

За лютий 2019 року, виходячи з наступного розрахунку:

5987,26 грн. з 20.10.2019 року по 01.02.2020 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
5987.2620.10.2019 - 24.10.2019516.5000 %0.090 %*27.07
5987.2625.10.2019 - 12.12.20194915.5000 %0.085 %*249.17
5987.2613.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %*217.02
5987.2631.01.2020 - 01.02.2020211.0000 %0.060 %*7.20
Всього за період: 500.45 грн.

За березень 2019 року, виходячи з наступного розрахунку:

Залишок боргу - 987,26 грн. з 20.10.2019 року по 01.03.2020 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
987.2620.10.2019 - 24.10.2019516.5000 %0.090 %*4.46
987.2625.10.2019 - 12.12.20194915.5000 %0.085 %*41.09
987.2613.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %*35.78
987.2631.01.2020 - 01.03.20203111.0000 %0.060 %*18.40
Всього за період: 99.73 грн.

За квітень 2019 року, виходячи з наступного розрахунку:

Залишок боргу - 1037,26 грн. з 20.10.2019 року по 01.04.2020 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1037.2620.10.2019 - 24.10.2019516.5000 %0.090 %*4.69
1037.2625.10.2019 - 12.12.20194915.5000 %0.085 %*43.17
1037.2613.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %*37.60
1037.2631.01.2020 - 12.03.20204211.0000 %0.060 %*26.19
1037.2613.03.2020 - 01.04.20202010.0000 %0.055 %*11.34
Всього за період: 122.98 грн.

За травень 2019 року, виходячи з наступного розрахунку:

5987,26 грн. з 20.10.2019 року по 20.04.2020 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
5987.2620.10.2019 - 24.10.2019516.5000 %0.090 %*27.07
5987.2625.10.2019 - 12.12.20194915.5000 %0.085 %*249.17
5987.2613.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %*217.02
5987.2631.01.2020 - 12.03.20204211.0000 %0.060 %*151.15
5987.2613.03.2020 - 20.04.20203910.0000 %0.055 %*127.60
Всього за період: 772.00 грн.

Отже, загальні сума пені, яка підлягає стягненню з Відповідача за неналежне виконання умов Договору суборенди складає: 29,28 + 220,30 + 364,81 + 500,45 + 99,73 + 122,98 + 772,00 = 2109,55 грн.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню частково, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Зедріна Лариса Петрівна (ІН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного підприємства "ЛІРА" (код - 13889920, 65069, м. Одеса, Дніпропетровська дорога, буд. 70): 18137 гривень 37 коп. боргу; 2109 гривень 55 коп. пені та 426 гривень 71 коп. судового збору.

3. У задоволені решти позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Повний текст складено 03 серпня 2020 р.

Суддя О.А. Демешин