ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31.07.2020 р. Справа № 914/1867/20

Суддя Н.В. Мороз,

розглянувши матеріали позовної заяви: ОСОБА_1 , м.Львів

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія Естейт», м. Львів

до відповідача-2: ОСОБА_2 , м.Львів

про: визнання недійсними рішень загальних зборів, договору купівлі-продажу корпоративних прав та скасування реєстраційної дії

Встановив:

Позовну заяву подано ОСОБА_1 до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія Естейт», до відповідача-2: ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень загальних зборів, договору купівлі-продажу корпоративних прав та скасування реєстраційної дії.

У п.1 прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судом рішення у цій справі.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності підстав, зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначений ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», перелік умов, за яких допускається відстрочення сплати судового збору заявнику при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених ч. 1 ст. 8 цього Закону.

Редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити бо розстрочити, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони.

В свою чергу, наявність таких умов позивачем у позовній заяві не наведено, а склад сторін у справі та предмет позову не свідчить їх поширення на дані правовідносини.

Оскільки, відповідно до ст. 129 Конституції України, як однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від сплати.

Оцінивши доводи, наведені позивачем на обґрунтування вимог заявленого ним клопотання, суд не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які б відповідали зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Зважаючи на вищевказане, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у даній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір», передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ч.7 ст. 12 ГПК України, визначено, що для цілей цього Кодексу, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складає 2102 грн.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір», визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до роз`яснень в п.2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Позивачем заявлено чотири немайнові вимоги, а саме: 1) визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія Естейт», оформлені протоколом №20-8-19 від 20.08.2019; 2) визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія Естейт» оформлені протоколом №06-9-19 від 06.09.2019; 3) скасувати реєстраційний запис №3048452, внесений від 30.09.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Н. І. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 4) визнати недійсним договір купівлі-продажу корпоративних прав - частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія Естейт» від 25.03.2020 та застосувати наслідки недійсності правочину.

Відтак, за подання даного позову, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 8404,00 грн.

Доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі за подання на розгляд Господарського суду Львівської зазначеної позовної заяви ОСОБА_1 не подано.

Відтак, у випадку усунення недоліків позовної заяви, ОСОБА_1 повинен подати належні докази сплати судового збору у розмірі 8408,00 грн за подання позовної заяви до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно вимог ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивачем обгрунтовано свої вимоги обставинами, які не підтверджені доказами. Зокрема, в додатках до позовної заяви відсутні докази про долучення звіту про оцінку нематеріальних активів в формі об`єктів прав інтелектуальної власності №КК/2019/239 від 01.08.2019, посилання на який міститься в тексті позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 172 ГПК України, позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Однак, з долучених описів поштового відправлення не вбачається направлення відповідачам протоколу №20-8-19 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія Естейт» від 20.08.2019, що долучений до позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 25.12.97р. №9-3П, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовної заяви та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 174 ГПК України та надання позивачу строку для усунення вищеперелічених недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судом рішення у справі №914/1867/20.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія Естейт», до відповідача-2: ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень загальних зборів, договору купівлі-продажу корпоративних прав та скасування реєстраційної дії - залишити без руху, надавши позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

3. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Суддя Н.В. Мороз