ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2020м. ДніпроСправа № 904/2460/20

за позовом Державного регіонального геологічного підприємства "ДОНЕЦЬКГЕОЛОГІЯ", м.Бахмут

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград

про стягнення заборгованості в сумі 194 517,99 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Державне регіональне геологічне підприємство "ДОНЕЦЬКГЕОЛОГІЯ" звернулося до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" і просить суд стягнути 155 490,00 грн. - заборгованості, 28 143,69 грн. - пені, 10 884,30 грн. - штраф та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором №835-ПУ-ШУГК/Бт-19-01 від 30.01.2019р. в частині оплати виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

02.07.2020р. Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі, зважаючи на вимоги ст.ст.837, 901 Цивільного кодексу України, сторони не дійшли згоди щодо предмета спору, а тому керуючись ч.2 ст.180 Господарського кодексу України, Договір №835-ПУ-ШУГК/Бт-19-01 є неукладеним, а між сторонами склалися позадоговірні відносини, до яких умови договору не застосовуються.

Відповідач вважає, оскільки договір є неукладеним, то нарахування штрафних санкцій по умовам договору є необґрунтованим.

Крім того, Відповідач зазначає, що здійснив платіж на загальну суму 155 490 грн., погасивши заборгованість заявлену позивачем в повному обсязі, тому і предмет спору між сторонами відсутній, що підтверджується платіжним дорученням №1568993 від 22.05.2020р., №1579208 від 29.05.2020р.

Також 07.07.2020р. Відповідач заявив клопотання і просить суд розглянути справу у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2020р. в задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019р. між Державним регіональним геологічним підприємством "ДОНЕЦЬКГЕОЛОГІЯ" (далі-Позивач, Виконавець) та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (далі-Відповідач, Замовник) укладено Договір №835-ПУ-ШУГК/Бт-19-01 (далі-Договір, а.с.12-22).

Відповідно до п.1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець бере на себе зобов`язання за завданням Замовника виконати наступні роботи: перетампонаж геологорозвідувальних свердловин, зазначених в Додаток №3 на поле ПСП Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «Павлоградвугілля», а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи, якщо вони відповідають вимогам даного Договору.

Код за класифікатором ДК 016:2010 - 71.12 «Послуги інженерні та пов`язані з ними послуги относительно технічного консультування».

Згідно п.2.1. Договору, вартість робіт за Договором узгоджується Сторонами в Договірній ціні, що є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1) і становить 996 450,00 грн., В тому числі ПДВ 20% - 166 075 грн. Вартість 1 метра перетампонажа становить 365,00 грн. без урахування ПДВ.

Пунктом 4.1. Договору, оплата виконаних робіт здійснюється Замовником шляхом грошових коштів на поточний рахунок Виконавця в розмірі 50% від вартості по перетампонажу скважини окремо від початку виконання робіт та залишкову суму 50% протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами Акту здачі-приймання наданих послуг.

Додатковою угодою №1 від 15.03.2019р. сторони внесли наступні зміни до Договору: 1.2. «Додаток №3 до Договору змінити і викласти його в редакції Додатка №3 до цієї Додаткової угоди. При цьому Додаток №3 до Договору в редакції від 30 січня 2019р. втрачає свою силу з моменту набрання чинності цією Додатковою угодою».

Додатковою угодою №2 від 18.06.2019р. сторони внесли наступні зміни до Договору виклавши п.2.1 Договору в наступній редакції: «Вартість робіт за Договором узгоджується Сторонами в Договірній ціні є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1) і становить 547 500,00 грн., В тому числі ПДВ 20% - 91250 грн.

Вартість 1 метра перетампонажа становить 365,00 грн. без урахування ПДВ».

1.4. Додаток №3 до Договору змінити і викласти його в редакції Додатка №3 до цієї Додаткової угоди. При цьому Додаток №3 до Договору в редакції від « 15» березня 2019р. втрачає свою силу з моменту набрання чинності цієї Додаткової угоди.

16.08.2019р. сторонами підписаний Акт №4 приймання виконаних будівельних робіт на свердловині №7881 за 16.08.2019р. на суму 109 500,00 грн. (а.с.51-53).

10.10.2019р. сторони підписали Акт №5 виконаних будівельних робіт на свердловині №22884 за 10.10.2019р. на суму 96 360,00 грн. (а.с.54-56).

Загальна вартість робіт згідно Акту №4 приймання виконаних будівельних робіт за 16.08.2019р. та Акту №5 виконаних будівельних робіт за 10.10.2019р. становить 205 860,00 грн.

Як вказує Позивач, Відповідач перерахував передплату у розмірі 50 370,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №40781 від 21.02.2019р. залишок заборгованості складає суму у розмірі 155 490,00 грн.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 155 490,00 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Станом на час розгляду справи 07.07.2020р. Відповідач зазначає, що здійснив платіж на загальну суму 155 490 грн., погасивши заборгованість заявлену Позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №1568993 від 22.05.2020р., №1579208 від 29.05.2020р., тому і предмет спору між сторонами відсутній.

Судом встановлено, що Відповідач після винесення судом ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 18.05.2020р. сплатив заборгованість за отримані послуги у розмірі 109 500,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1568993 від 22.05.2020р., призначення платежу: «оплата за перетампонаж скважини №7881 в серпні 2019р. за дог №835-ПУ-ШУГК/Вт-19-01 від 08.02.2019р. ПДВ 18250.00 (1568993)» (а.с.79).

Стосовно сплати Відповідачем суми в розмірі 45 990,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1579208 від 29.05.2020р., призначення платежу: «оплата за перетампонаж скважини №22840 в жовтні 2019р. за дог №835-ПУ-ШУГК/Вт-19-01 від 30.01.2019р. ПДВ 7665.00 (1579208)» (а.с.80), судом не приймається, з огляду на те, що згідно Додатку №3 до Договору (а.с. 22) скважина за номером 22840 - відсутня.

Крім того, номер скважини 22840 відсутній у всіх документах до Договору №835-ПУ-ШУГК/Бт-19-01 від 30.01.2019р. наявних в матеріалах справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на викладене, суд вбачає підстави для закриття провадження у справі в частині суми у розмірі 109 500,00 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості в сумі 45 990,00 грн. від представників сторін не надійшло.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.5.3. Договору, за порушення строків оплати робіт Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1% вартості робіт, за які допущено прострочення оплати, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф в розмірі 7% вказаної вартості.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати отриманих послуг, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 28 143,69 грн. за період з 10.11.2019р. по 08.05.2020р.

Перевіривши розрахунок пені, наданий Позивачем, судом встановлено, що Позивач нарахував пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, за які допущено прострочення оплати, за кожен день прострочення за вказаний вище період відповідно до вказаного вище п.5.3. Договору.

Такий порядок та механізм нарахування пені не відповідає вимогам чинного законодавства України.

З сукупності наведених норм вбачається, що пеня обраховується в залежності від вартості несвоєчасно виконаного зобов`язання. При цьому, законодавець надав сторонам дискреційну можливість самостійно визначати розмір пені, але не надав права змінювати порядок та механізм їх обрахування.

Так, відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення будь-яких зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час прострочення.

Згідно з частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між кредитором і боржником щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення зобов`язань за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Такої самої правової позиції дотримується Верховний Суд під час розгляду аналогічних спорів (див. Постанову Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 367/8076/15-ц).

З урахуванням викладеного, суд здійснивши власний розрахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у вказаний період з 10.11.2019р. по 08.05.2020р. від суми основної заборгованості у розмірі 155 490,00 грн. встановив, що сума пені становить суму у розмірі 2 308,67 грн., яка відповідно і підлягає задоволенню. У задоволенні вимоги про стягнення пені у розмірі 25 835,02 грн. - слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково в розмірі сум розрахованих судом.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати отриманих послуг, Позивачем останньому нараховано штраф 7% у розмірі 10 884,30 грн.

Також суд перевірив наданий Позивачем розрахунок штраф 7% у розмірі 10 884,30 грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено вірно, тому вказана вимога підлягає задоволенню у розмірі 10 884,30 грн.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача підлягає задоволенню частково в сумі 45 990,00 грн. - заборгованості, 2 308,67 грн. - пені, 10 884,30 грн. - штрафу.

В частині суми у розмірі 109 500,00 грн. - закрити провадження у справі.

В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 126, 129, 231, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", (51400, м.Павлоград, вул.Соборна, буд.76, ) на користь Державного регіонального геологічного підприємства "ДОНЕЦЬКГЕОЛОГІЯ", (84511, Донецька область, м.Бахмут, вул.О.Сибірцева, буд.17, ) 45 990,00 грн. - заборгованості, 2 308,67 грн. - пені, 10 884,30 грн. - штраф та судовий збір в сумі 2 530,24 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі в частині суми у розмірі 109 500,00 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області в межах строку передбаченого п. 4 Розділу Х «Прикінцевих положень» Господарського процесуального кодексу України з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

27.07.2020р.