УХВАЛА

про залишення заяви про видачу судового наказу без руху

м. Київ

04.08.2020Справа № 918/664/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Данилової М.В., розглянувши заяву №16 від 10.06.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» (33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, 27 ) до Фізичної особи-підприємця Присяжнюка Віталія Васильовича ( АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за Договором на постачання теплової енергії №223 від 30.06.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» звернулось до Господарського суду Рівненської області з заявою про видачу судового наказу на стягнення з Фізичної особи-підприємця Присяжнюка Віталія Васильовича заборгованості у розмірі 31 845,70 грн. за Договором на постачання теплової енергії №223 від 30.06.2015 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 07.07.2020 року вказану заяву було передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 заяву було передано на розгляд судді Даниловій М. В.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без руху та надати заявнику час для усунення недоліків, допущених при подані заяви, виходячи з такого.

Частиною 2 статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі статтею 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 ГПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Судом встановлено, що заява про видачу судового наказу не містить відомостей, які передбачені п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, а саме ідентифікаційного коду фізичної особи-підприємця Присяжнюка В. В. в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та вказівки на статус фізичної особи - підприємця.

Суд не може достеменно ідентифікувати особу боржника та визначити в якому статусі був укладений договір боржником (як фізичною особою чи як фізичною особою-підприємцем).

За таких обставин, суд вважає за можливе до заяви про видачу судового наказу застосувати за аналогією положення ст. 174 ГПК України, в частині положень щодо залишення заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає за необхідне залишити вказану заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» не виконало вимоги п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 ГПК України є підставою для залишення заяви без руху, з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 147, 148, 150, 151, 174, 234, 235, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву №16 від 10.06.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про видачу судового наказу залишити без руху.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» у строк не більше п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви про видачу судового наказу без руху, усунути недоліки заяви шляхом подання до Господарського суду міста Києва заяви про усунення недоліків із зазначення правового статусу боржника та відомостями ідентифікаційного коду фізичної особи-підприємця Присяжнюка В. В. в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та вказівки на статус фізичної особи - підприємця.

3. Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою, відповідно п.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 04.08.2020р.

Суддя М. В. Данилова