Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" липня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/306/19

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кудряшової Ю.В.,

розглядаючи справу

розглянувши заяву Підприємства облспоживспілки "Коростенський кооперативний ринок" (вх. №02-44/795/20 від 09.06.2020) про постановлення додаткового рішення у справі №906/306/19 за позовом: Фізичної особи-підприємця Алєксєєнко Віктора Федоровича

до 1) Коростенської міської ради

2) Підприємства облспоживспілки "Коростенський кооперативний ринок"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні другого відповідача - Споживчого товариства "Джерело Бест"

про встановлення сервітуту,

за участю представників сторін:

від позивача: Немировський В.І. - адвокат, ордер серія ЖТ №31558 від 28.03.2019;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2 (заявник): не прибув;

від третьої особи: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку Коростенської міської ради, яка перебуває в тимчасовому користуванні Підприємства облспоживспілки "Коростенський кооперативний ринок" з кадастровим номером :02:002:0500 на користь Фізичної особи-підприємця Алєксєєнка Віктора Федоровича з земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0157, для проходу та проїзду на велосипеді.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.05.2020 прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову (вх. №02-44/513/20 від 12.05.2020), відповідно до якої позивач просить встановити земельний сервітут - право проходу та проїзду на велосипеді по земельній ділянці Коростенської міської ради кадастровий номер :02:002:0500, яка перебуває в тимчасовому користуванні у ПО "Коростенський кооперативний ринок" на користь Фізичної особи-підприємця Алєксєєнка В.Ф. загальною площею 5,25 м.кв., згідно запропонованого варіанту, викладеного у висновку судового експерта Горкуші М.Д. №885/08.19 від 31.01.2020 з найменш можливим обмеженням для власника (орендатора) цієї земельної ділянки в описовій формі, наведений в дослідницькій частині цього висновку, а в графічній формі - в додатках №3-а та 3-б до цього висновку в робочі дні та години ПО "Коростенський кооперативний ринок", поклавши на Фізичну особу-підприємця Алєксєєнка В.Ф. проведення всіх робіт пов`язаних з влаштуванням в залізобетонній плиті огорожі Коростенського кооперативного ринку пройми та демонтажу частини тимчасової металевої споруди, що розташована на торгівельному місці №3-103, розташованої безпосередньо навпроти евакуаційного виходу.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.06.2020 в задоволенні позову відмовлено.

09.06.2020 на адресу суду надійшла заява Підприємства облспоживспілки "Коростенський кооперативний ринок" (вх. №02-44/795/20 від 09.06.2020) про постановлення додаткового рішення у справі №906/306/19, відповідно до якої відповідач-2 просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19570,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.06.2020 прийнято розгляду заяву Підприємства облспоживспілки "Коростенський кооперативний ринок" (вх. №02-44/795/20 від 09.06.2020); призначено судове засідання на 10.07.2020 об 11:00.

В обґрунтування вимог заяви відповідач посилався на положення ст.ст. 123, 126, 129 ГПК України.

Представник відповідача-2 (заявник) в судове засідання не прибув.

В матеріалах справи міститься заява відповідача-2 (вх. №16725 від 15.07.2020), в якій просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу та судове засідання проводити без участі їх представника.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги заяви не визнав, вважав заяву не обґрунтованою, оскільки в судовому засіданні 02.06.2020 представник відповідача-2 не заявляв ні усних клопотань та не подавав письмових заяв щодо розподілу судових витрат. Водночас, представник позивача наполягав, що з урахуванням положень ст. 244 ГПК України та ч. 8 ст. 129 ГПК України вимоги відповідача-2 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню.

Також представник позивача відзначив, що заявлена сума судових витрат є явно завищеною та такою, що не відповідає фактичним витратам при розгляді цієї справи. Згідно актів надання послуг до договору про надання правничої допомоги від 22.11.2019 та від 03.06.2020, наданих відповідачем, загальна тривалість судових засідань значно перевищена з 1 год. 27 хв. до 12 год.

Отже, позивач вважає, що ці витрати не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру та відповідності матеріалам справи.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову в прийняття додаткового рішення, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 244 ГПК України унормовано, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

В матеріалах справи міститься копія ордеру серії ЖТ №02640 (а.с. 92 том 1) ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

В матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги від 16.05.2019, укладений між Адвокатським бюро "Миколи Потопальского" в особі Потопальського Миколи Володимировича, відповідно до якого клієнт доручає, а АБ "Миколи Потопальского", приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п.п. 1.1. договору).

Даний договір укладений на час представництва інтересів клієнта в Господарському суді Житомирської області у справі №906/306/19 та набирає чинності з моменту його підписання (п.п. 6.1. договору).

Згідно додаткової угоди до договору від 16.05.2019 про надання правничої допомоги від 16.05.2019, згідно умов якої вартість роботи адвоката буде коштувати 380,00 грн. за одну годину витраченого часу. При складанні даного розрахунку сторони керувалися складністю даної справи, підготовкою до її розгляду, збором доказів, розмірами середньої заробітної плати в регіоні, галузі, законодавства України про працю, нормами Закону України.

Факт наданих послуг підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: актом надання послуг від 22.11.2019, 03.06.2020 (а.с. 17-18 том 2) та платіжними дорученнями №169 від 03.06.2020, №841 від 27.11.2019 (а.с. 19-20 том 2).

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).

Отже, правило ч.1 ст. 124 та ч.3 ст. 126 Кодексу зобов`язує учасника справи у п е р ш і й з а я в і п о с у т і с п о р у ( позовна заява та відзив на позов) подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Водночас згідно правила ч.3 ст. 124 Кодексу, попередній розрахунок розміру судових витрат, в тому числі, на професійну правничу допомогу , не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Конструкція та послідовність викладення процесуальних норм ст.126 Кодексу, зокрема, частини 4, орієнтує учасника справи на те, що у першій заяві по суті спору при визначенні попереднього (орієнтовного) розміру витрат на оплату послуг адвоката , які сторона спору понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, слід враховувати його співмірність із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову;

- значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно актів наданих послуг від 22.11.2019, 03.06.2020 (а.с. 17-18 том 2) адвокатським бюро надано послуги на суму 9690,00 грн. та 9880,00 грн. (загальна сума 19570,00 грн.).

Положеннями ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати (в т. ч. на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються д о з а к і н ч е н н я с у д о в и х д е б а т і в у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, з а у м о в и, щ о д о з а к і н ч е н н я с у д о в и х д е б а т і в у с п р а в і с т о р о н а з р о б и л а п р о ц е в і д п о в і д н у з а я в у.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України: "заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив: заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву".

З огляду на зазначену норму Закону - першою заявою відповідача по суті справи, відповідно до наявних матеріалів справи - є відповідь на відзив від 14.06.19 (т.1, а.с. 112), до якого відповідачем не надано попереднього розрахунку суми судових витрат.

Клопотання від 09.07.20 про стягнення зі сторони на користь відповідача судових не є заявою по суті справи, а також не містить попереднього розрахунку суми судових витрат. Те, що відповідачем в клопотанні зазначено про намір підтвердити судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення, не звільняє останнього від дотримання правил та умов передбачених ст.124, 126, 129 ГПК України.

Таким чином, позивач не скористався своїм правом подати суду, разом з першою заявою по суті спору, попередній розрахунок суми судових витрат, а також до закінчення судових дебатів не зробив заяву про намір подати докази понесених судових витрат по сплаті правничої допомоги після прийняття рішення. Подані суду акти надання послуг від 22.11.2019 та 03.06.2020 подані з порушенням встановленого ГПК України порядку, тому у суду відсутні підстави розглядати дані документи, як належні докази. Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 №755/9215/15-ц. Отже, вищевказане є підставою для відмови у відшкодуванні витрат останнього на професійну правову допомогу та в постановленні відповідного додаткового рішення по справі.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що у постановленні додаткового рішення слід відмовити

Керуючись ст.ст. 234, 235, 244 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Підприємству облспоживспілки "Коростенський кооперативний ринок" у постановленні додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19570,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному ухвала суду підписана: 27.07.2020.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з повід.)

3 - Коростенській міській раді (реком. з повід.)

4 - Підприємству облспоживспілки "Коростенський кооперативний ринок" (рек. з повід.)

5 - третій особі (рек. з повід.)