ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2970/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 3 414,91 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 3 414,91 грн. збитків.

Ухвалою суду від 04.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

17.06.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано договір поставки №820/2019 від 02.05.2019, в якому сторонами є ПрАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та АТ «Запорізький завод феросплавів», а за ст. 115 Статуту позивач повинен надати довідку про вартість вугілля від відправника, а відправник за накладною № 45409539 є ПрАТ «Дніпровський металургійний комбінат». Однак правочинів, а також супроводжуючих бухгалтерських документів (рахунків, податкових накладних) позивачем в якості доказів вартості недостачі кокосового горішку надано не було. Також звертає увагу суду, що в позовній заяві позивач зазначив нестачу у вагоні, але взагалі не надав ніяких довідок про підтвердження вартості нестачі вантажу у вагонах. Позивач додав до позовної заяви довідку про вартість кокосового горішку, яку підписав «Інженер комерційно-претензійного бюро» АТ «Запорізький завод феросплавів», а відповідно до ст. 115 Статуту повинен надати довідку про вартість від відправника. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2019 між Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» (покупець) та Приватним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний завод» (постачальник) було укладено договір поставки № 820/2019 (договір).

Постачальник зобов`язується поставити продукцію коксохімічного виробництва (далі - товар) на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору (п. 1.3. договору).

Кількість Товару згідно з даним договором визначається в сухих тоннах, якщо інше не вказано в додаткових угодах - специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору (п. 1.4. договору).

Товар поставляється покупцеві залізничним транспортом у справних відкритих піввагонах (далі - вагони) (п. 3.1. договору).

Умови та місце поставки згідно з Інкотермс 2010, термін, обсяг та графік поставки товару вказуються в додаткових угодах - специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору (п. 3.2. договору).

Ціна на товар встановлюється в національній валюті України (п. 4.1. договору).

Ціна на погоджений обсяг за певний період поставки товару вказується в додаткових угодах - специфікаціях до цього договору (п. 4.2. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від виконання порушеного зобов`язання та від відповідальності за таке порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 11. договору).

02.10.2019 сторони підписали специфікацію 11 до договору (а.с. 29), в якій визначили товар, що підлягає поставці: найменування товару: горішок коксовий ГК-1, ГК-2, ГК-3 10-25 мм; кількість сухих тонн: 3 200,00 +/- 5%; ціна без ПДВ за суху тонну: 6 384,38 грн. Вантажовідправником (виробником) відповідно до специфікації № 11 від 02.10.2019 виступало ПрАТ «ДМЗ».

Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод» виставило Акціонерному товариству «Запорізький завод феросплавів» рахунок фактуру № ДМЗ00014002 від 03.11.2019 на оплату горішку коксового марки ГК-2 фр. (10-25 мм) у кількості 509,450 т вартістю 3 301 928,00 грн. з ПДВ, ціна за 1 т без ПДВ - 6 452,96 грн.

Платіжним дорученням № 341629 від 13.12.2019 позивач сплатив Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» 3 301 928,00 грн., з призначенням платежу: «отрим. горішок коксовий марки ГК-2 фр.10-25мм зг.дог. № 820/2019 від 02.05.2019, рах. № ДМЗ00014002 від 03.11.2019».

На виконання умов договору поставки та специфікації № 11 від 02.10.2019 ПрАт «Дніпровський металургійний завод» на адресу Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (вантажоодержувач) направлена партія горішку коксового у вологому стані у вагоні № 61582912 за залізничною накладною № 45409539.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 2 ст.307 Господарського кодексу України договір перевезення викладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням сторонами перевізного документа.

Отже, між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору перевезення.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). (ст.920 Цивільного кодексу України).

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. (ч.1 ст.924 Цивільного кодексу України).

Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає (ч.1-3 ст. 314 Господарського кодексу України).

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. (ст.2 Статуту залізниць України (далі - Статут), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457).

Відповідно до ст.6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

На кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) (п.1.1. Правил оформлення перевізних документі)

Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни (п.1.3. Правил оформлення перевізних документі)

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі недостачі вантажу в розмірі вартості вантажу, якого не вистачає (ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України).

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. (п.129 Статуту).

Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р. затверджено Правила складання актів (стаття 129 Статуту) (далі - Правила складання актів).

При перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми (п. 1. Правил складання актів).

Комерційні акти складаються для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин (п. 2. Правил складання актів).

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала (п. 3. Правил складання актів).

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів (п. 8. Правил складання актів).

Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці (п. 10. Правил складання актів).

З вищевикладеного вбачається, що підставою для матеріальної відповідальності залізниці є належним чином складений станцією залізниці комерційний акт або акт загальної форми.

Відповідно до накладної № 45409539 маса вантажу в вагоні № 61582912 - 45 350 кг, тара - 24 050 кг.

Вагон № 61582912, який прибув по залізничній накладній № 45409539, виданий вантажоотримувачу - АТ «Запорізький завод феросплавів» зі складанням комерційного акта № 460005/1497 від 04.11.2019 .

Згідно з комерційним актом № 460005/1497 від 04.11.2019 (а.с. 13) видача вантажу відбулась зі зважуванням на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 0120 повірка 04.09.2019. Згідно перевізного документа значиться вага : нетто 45 350 кг, тара перевірена 24 050. Фактично виявилась вага: брутто 67 960 кг, тара з документа 24 050 кг, нетто 43 910 кг, що менше документа на 1 440 кг. В комерційному відношенні навантаження шапкою, вище бортів 10 см, марковане двома повздовжніми смугами, що відповідає документу. Порушене маркування, виїмки над 1-2 люками довжиною 250-300 см, шириною 280 см, глибиною 20-30 см, над 6-7 люками довжиною 200 см, шириною 280 см, глибиною 20-30 см. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка закриті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінились. Відсутній вантаж вмститися міг.

Позивач вважає, що недостача вантажу виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вантажу із вирахуванням норми природної втрати в сумі 3 414,91 грн., що і є причиною спору.

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає:у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає (ч.1-3 ст.314 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.23 Закону України від "Про залізничний транспорт" перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. (ст.110 Статуту).

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за недостачу - у розмірі дійсної вартості. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення (п.114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (п. 115 Статуту).

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

Отже, з урахуванням норми природної втрати (2 %), відповідальна недостача горішку коксового у вологому стані під час перевезення у вагоні № 61582912 становить (1440-907) 533 кг.

Відповідно до розрахунку позивача недостача горішку коксового під час перевезення у вагоні № 61582912 становить 0,441 грн. (у сухому стані).

Згідно з рахунком фактурою № ДМЗ00014002 від 03.11.2019 вартість 1 тони відвантаженого горішку коксового становить 6 452,96 грн. без ПДВ.

Враховуючи викладене, вартість недостачі, виявленої у вищезазначених вагонах, з урахуванням норми природної втрати, складає 3 414,91 грн.

Відповідно до ст. 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення відповідача щодо неналежності доказів про вартість втраченого вантажу судом не приймаються, оскільки позивачем до позовної заяви в підтвердження вартості вантажу надано специфікацію № 11 до договору поставки № 820/2019 від 02.05.2019, виставлений Приватним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний завод» Акціонерному товариству «Запорізький завод феросплавів» рахунок-фактуру № ДМЗ00014002 від 03.11.2019.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2 102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код ВП 40081237) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, ідентифікаційний код 00186542) 3 414,91 грн. збитків, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Мілєва