Справа № Б-11/45-3/270-21/145 (909/174/20)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості

про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, виплату вихідної допомоги при звільненні з підприємства та відшкодування моральної шкоди,

в межах справи № Б-11/45-3/270-21/145 про банкрутство Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

від відповідача: Грици Юрія Юрійовича ,

ліквідатор Седлецький Олександр Валентинович: в судове засідання не з`явився.

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

2. Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

І. СУТЬ СПОРУ

4. У березні 2020 року ОСОБА_1 , в межах справи про банкрутство № Б-11/45-3/270-21/145, звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (надалі - Івано-Франківське ОДОСП) про встановлення факту перебування у трудових відносинах з Івано-Франківським обласним державним об`єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 21.08.2017; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 11.10.2016 по 08.05.2018 в загальній сумі 48 225, 03 гривень; вихідної допомоги при звільненні з підприємства в сумі середнього місячного заробітку - 5 153, 82 гривень; моральної шкоди в розмірі 5 000, 00 гривень.

ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

5. 05.03.2020 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення допущених недоліків.

6. 13.03.2020 подано заяву про усунення недоліків.

7. 17.03.2020 суд відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 14.04.2020, встановив сторонам строк на подання заяв по суті спору.

8. 14.04.2020, у зв`язку із запровадженням на території України карантинних заходів, спричинених поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, судове засідання не відбулося.

9. 10.06.2020 суд призначив підготовче засідання на 07.07.2020, за наслідком якого було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.07.2020.

10. 21.07.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН

11. Позиція позивача. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на порушення відповідачем норм трудового законодавства, як наслідок просила суд встановити факт перебування у трудових відносинах з Івано-Франківським обласним державним об`єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 21.08.2017.

12. Вказувала, що їй не виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 48 225, 03 гривень за період з 11.10.2016 по 08.05.2018 та вихідну допомогу при звільненні з підприємства в сумі середньомісячного заробітку 5 153, 82 гривень. Крім цього, просила стягнути моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 гривень, як компенсацію за затримку всіх виплат, врахування підвищення мінімальної заробітної плати та інфляційних процесів.

13. Позиція відповідача. Правом на подачу відзиву на позов не скористався. У судовому засідання щодо задоволення позову заперечив, позицію не мотивував.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. 10.10.2016 Тисменицький районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення у справі № 352/851/16-ц, відповідно до якого ОСОБА_1 було поновлено на роботі на посаді комірника матеріально-технічного складу Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 02.06.2016; стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.06.2016 по 10.10.2016 в розмірі 15 952, 30 гривень та моральну шкоду в розмірі 800, 00 гривень.

15. На виконання вказаного рішення суду, 21.08.2017, відповідно до наказу т.в.о. генерального директора Івано-Франківського ОДОСП ОСОБА_4 № 5к ОСОБА_1 було поновлено на роботі.

16. 21.08.2017 до державної фіскальної служби ДПІ в м. Івано-Франківську відповідачем подано повідомлення про прийняття позивача на роботу.

17. Позивачка вказувала, що з 22.08.2017 відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 не являлась керівником підприємства, однак, діяла як керівник Івано-Франківського ОДОСП на підставі наказу про її призначення до 25.10.2017.

18. Також посилалася на те, що з 10.11.2017 т.в.о. генерального директора Івано-Франківського ОДОСП був призначений ОСОБА_5, який вважав, що ОСОБА_4 незаконно прийняла на роботу працівників, а відтак не допускав останніх до їх робочих місць. На підтвердження цього позивачка надала суду акти недопуску працівників на роботу, які містяться у матеріалах справи.

19. 29.11.2017 працівники Івано-Франківського ОДОСП, у тому числі і позивачка, звернулись з колективним зверненням до Управління Держпраці в Івано-Франківській області щодо роз`яснення законності прийому їх на роботу.

20. На звернення працівників Івано-Франківського ОДОСП, 06.12.2017 Управління Держпраці в Івано-Франківській області у листі № 16-07/15-10/7175 роз`яснило, що якщо трудові договори з працівниками було оформлено належним чином ОСОБА_4, яка виконувала обов`язки керівника Івано-Франківського ОДОСП відповідно до наказу про призначення (до 25.10.2017), то вони являються законними працівниками.

21. Позивачка посилалася на те, що з 11.10.2016 по 08.05.2018 знаходилась у вимушеному прогулі. Відтак просила суд стягнути 48 225, 03 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також 5 153, 82 гривень вихідної допомоги при звільненні. Разом із цим, просила стягнути моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 гривень, як компенсацію за затримку всіх виплат, врахування підвищення мінімальної заробітної плати та інфляційних процесів, які мали місце у вказаний період.

22. Такі обставини стали підставою звернення позивачки з цим позовом до суду.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

23. Як встановлено судом, 10.10.2016 Тисменицький районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, відповідно до якого ОСОБА_1 було поновлено на роботі на посаді комірника матеріально-технічного складу Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості.

24. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (стаття 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

25. Відповідно до частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

26. На виконання вказаного рішення суду 21.08.2017 ОСОБА_1 поновлено на роботі (наказ № 5к) та, відповідно до частини 1 статті 24 КЗпП України, з нею було укладено трудовий договір у письмовій формі.

27. Наказ про поновлення ОСОБА_1 на роботі був виданий, а трудовий договір укладений за підписом т.в.о. генерального директора Івано-Франківського ОДОСП Гаргат З.В. Як встановлено судом, ОСОБА_4 виконувала обов`язки керівника Івано-Франківського ОДОСП відповідно до наказу про її призначення до 25.10.2017. Відтак вказані документи є законними і дійсними та свідчать про перебування з 21.08.2017 позивачки у трудових відносинах з відповідачем. Крім того, про цей факт також свідчить і повідомлення відповідача про прийняття працівника на роботу (оформлене за зразком Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413).

28. З огляду на наведене, суд встановив факт перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з Івано-Франківським обласним державним об`єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості у період з 21.08.2017.

29. Водночас 08.05.2018 Господарський суд Івано-Франківської області прийняв постанову, відповідно до якої Івано-Франківське обласне державне об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості визнав банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначив Седлецького В. О. Постанова набрала законної сили.

30. Отже, з 08.05.2018 відповідач перебуває в процедурі ліквідації, яка у спірний період здійснювалась відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон). Під ліквідацією розуміється припинення суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимог кредиторів шляхом продажу майна. Банкрут - це боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов`язання встановлена господарським судом.

31. Згідно частиною 2 статті 41 Закону, ліквідатор з дня свого призначення здійснює ряд повноважень, зокрема, з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту.

32. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

33. Суд встановив, що позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 21.08.2017 (дата поновлення її на роботі) по 08.05.2018 (дата визнання відповідача банкрутом). За таких обставин заявлена позивачем вимога про встановлення факту перебування у трудових відносинах з 21.08.2017 по 08.05.2018 підлягає задоволенню.

34. Щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 11.10.2016 по 08.05.2018 в сумі 48 225, 03 гривень, вихідної допомоги при звільненні з підприємства в розмірі середнього місячного заробітку 5 153, 82 гривень та моральної шкоди в сумі 5 000, 00 гривень суд вказує на таке.

35. Обставини справи та акти про недопущення працівників Івано-Франківського ОДОСП, які містяться у матеріалах справи, свідчать про вимушений прогул. Тобто, з 11.10.2016 по 08.05.2018 позивачка з вини керівника була позбавлена можливості працювати.

36. Розмір середньої заробітної плати у випадку вимушеного прогулу визначається відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (надалі - Порядок). Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата визначається, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення працівника. При цьому згідно з пунктом 5 Порядку основою для визначення загальної суми середнього заробітку є середньоденна заробітна плата.

37. З матеріалів справи вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 122, 71 гривень. Кількість днів вимушеного прогулу становить 393 робочих днів (період з 11.10.2016 по 08.05.2018). Відтак середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача становить 48 225, 03 гривень, які відповідають розміру заявлених.

38. В статті 44 КЗпП України вказано, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

39. Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день його звільнення.

40. З урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення 5 153, 82 гривень вихідної допомоги при звільненні з підприємства в сумі середньомісячного заробітку.

41. В свою чергу порядок відшкодування моральної (немайнової) шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику та провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

42. Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснив, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

43. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

44. Суд, враховуючи допущене відповідачем порушення трудових прав позивачки на працю, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя та завдавало моральних страждань, дійшов висновку про часткове задоволення вимоги та стягнення 2 000, 00 гривень на відшкодування моральної шкоди.

45. Відповідно до статті 73 Господарського кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

46. Кожна сторона, згідно із статтею 74 Господарського кодексу України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Висновок суду

47. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати

48. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

49. Враховуючи часткове задоволення позову судовий збір в розмірі 4 095, 98 гривень належить стягнути з відповідача на користь держави (за одну немайнову вимогу в розмірі 2 102, 00 гривень та вимоги майнового характеру в розмірі 1 993, 98 гривень пропорційно до розміру задоволених).

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, виплату вихідної допомоги при звільненні з підприємства та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

2. Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) у трудових відносинах з Івано-Франківським обласним державним об`єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (вул. Княгинин, 44, м. Івано-Франківськ, 76003, ідентифікаційний код: 00375409) у період з 11.10.2016 по 08.05.2018.

3. Стягнути з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (вул. Княгинин, 44, м. Івано-Франківськ, 76003, ідентифікаційний код: 00375409) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ):

- 48 225, 03 гривень (сорок вісім тисяч двісті двадцять п`ять гривень три копійки) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11.10.2016 по 08.05.2018;

- 5 153, 82 гривень (п`ять тисяч сто п`ятдесят три гривні вісімдесят дві копійки) вихідної допомоги при звільненні з підприємства;

- 2 000, 00 гривень (дві тисячі гривень) моральної шкоди.

4. Стягнути з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (вул. Княгинин, 44, м. Івано-Франківськ, 76003, ідентифікаційний код: 00375409) в дохід Державного бюджету (Отримувач коштів: УК у м.Ів.-Фр./ОТГ м.Ів.-Фр./ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37952250; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998, Рахунок отримувача: UA3009612; Код класифікації доходів бюджету: 22030101) - 4 095, 98 гривень (чотири тисячі дев`яносто п`ять гривень дев`яносто вісім копійок) судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

6. У задоволенні позовних вимог про стягнення з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості 3 000, 00 гривень моральної шкоди - відмовити.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повний текст рішення складено 24.07.2020.

Суддя В. В. Михайлишин