ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2020 р. м. Київ Справа № 911/502/20

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/502/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе-Ленд», м. Київ

до Науково-виробничого приватного підприємства «А.В.Нові технології»,

м. Ржищів

про стягнення 35 091,57 грн.

представники:

від позивача: Войцех В.І. довіреність від 26.05.2020;

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кофе-Ленд» (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Науково-виробничого приватного підприємства «А.В.Нові технології» (надалі - відповідач) про стягнення 35 091,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 2/1420 від 05.06.2019, в частині своєчасної оплати отриманого товару та просить стягнути з відповідача 27 491,86 грн. основної заборгованості, 371,80 грн. інфляційних нарахувань, 4 044,39 грн. пені, 3 183,52 грн. 24% річних та судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 02.03.2020 відкрито провадження у справі № 911/502/20, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 01.04.2020.

Однак, судові засідання, призначені на 01.04.2020, у тому числі судове засідання з розгляду справи № 911/502/20, господарським судом Київської області у складі судді Христенко О.О. не проводились з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» № 211 від 11.03.2020, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України № 9/рс-186/20 від 16.03.2020.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2020 призначене підготовче засідання у справі № 911/502/20 на 27.05.2020.

В підготовче засідання 27.05.2020 представник відповідача не з`явився, відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 27.05.2020 відкладено підготовче засідання на 15.06.2020.

Через канцелярію суду (вх. № 11313/20 від 09.06.2020) відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача відповідачем не визнаються, оскільки основна заборгованість погашена відповідачем в сумі 27 491,68 грн. повністю починаючи з 03.04.2020 по 25.05.2020 (до відзиву надано виписку з банківського рахунку відповідача).

Через канцелярію суду (вх. № 11716/20 від 15.06.2020) позивачем надано заяву від 10.06.2020 про зменшення позовних вимог, в якій позивач зазначає, що відповідачем після подання позовної заяви до суду сплачено суму основної заборгованості 27 491,86 грн., тому позивач зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 371,80 грн. інфляційних нарахувань, 4 044,39 грн. пені, 3 183,52 грн. 24% річних та судові витрати.

Вказану заяву позивача про зменшення позовних вимог прийнято судом, тому розглядаються вимоги позивача про стягнення з відповідача 371,80 грн. інфляційних нарахувань, 4 044,39 грн. пені, 3 183,52 грн. 24% річних.

Ухвалою суду від 15.06.2020 закрито підготовче провадження у справі № 911/502/20 та призначено справу до розгляду по суті на 27.07.2020.

Через канцелярію суду (вх. № 15417/20 від 24.07.2020) від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про зменшення позовних вимог, в яких відповідач не погоджується із позовними вимогами позивача про стягнення з відповідача 371,80 грн. інфляційних нарахувань, 4 044,39 грн. пені, 3 183,52 грн. 24% річних, оскільки позивачем не зроблено розрахунок вказаних сум, що унеможливлює здійснення відповідачем перевірки вказаних нарахувань.

Однак, вказані заперечення відповідача на заяву позивача про зменшення позовних вимог не містять підпису особи, яка повинна їх підписати, а саме директора відповідача Євлах Л.О., про що канцелярією суду складено акт № 07-13/189/2020 від 24.07.2020.

Також через канцелярію суду (вх. № 15411/20 від 24.07.2020) від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

В судових засіданнях 27.05.2020, 15.06.2020 та 27.07.2020 представником позивача підтримані позовні вимоги, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові та у заяві про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 27.07.2020 не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справі документами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кофе-Ленд» (позивач, постачальник) та Науково-виробничим приватним підприємством «А.В.Нові технології» (відповідач, покупець) укладений Договір поставки № 2/1420.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору позивач зобов`язується поставляти відповідачу товари народного споживання на умовах DDP, або EXW, або FCA (в редакції міжнародних правил «Інкотермс» 2010 року) в залежності від узгодженого сторонами замовлення (письмового або усного), а відповідач зобов`язується приймати їх та оплачувати на умовах цього Договору.

Згідно п. 1.3 Договору асортимент та кількість товарів визначається сторонами та узгоджується в замовленні з урахуванням потреб відповідача в товарах та можливостей позивача у порядку, передбаченому п. 1.1 та п. 1.2 цього Договору, і дублюється у видаткових накладних (рахунках) на поставку. Замовлення та накладні (рахунки) є невід`ємними частинами цього Договору. У разу відсутності письмового замовлення відомості, передбачені п. 1.1 та п. 1.2 цього Договору, зазначаються у видаткових накладних (рахунках) на поставку.

Відповідно до п. 2.3 Договору момент виконання позивачем зобов`язання по поставці, та передача права власності на товар вважається: - момент здачі товарів органу транспорту при самовивозі (FCA); - момент підписання видаткової накладної, акту прийому-передачі або розписки при отриманні товарів при здачі на складі покупця (DDP) або постачальника (EXW); - іншій момент, погоджений сторонами цього Договору у замовленні.

Згідно п. 3.1 Договору ціни на товар та загальна сума кожної поставки вказуються у видаткових накладних (рахунках), по яким вони виставляються.

Відповідно до п. 3.2 Договору за поставлені товари відповідач зобов`язаний сплатити позивачу грошові кошти протягом 14 календарних днів з дня поставки (п. 2.3 Договору) у розмірі, що зазначений у видатковій накладній (рахунку), на підстав якої (якого) поставляється товар.

Умовами п. 8.1 Договору визначено, що Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2019. В разі відсутності письмової заяви будь-якої із сторін на протязі одного місяця до закінчення строку дії Договору про припинення або зміну Договору, строк дії Договору продовжується на умовах, передбачених цим Договором.

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконував взяті на себе, згідно з умовами Договору зобов`язання, поставивши відповідачу товар, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії видаткових накладних № Бц-0031428 від 07.06.2019 на суму 7 608,22 грн., № Бц-0034832 від 28.06.2019 на суму 10 618,68 грн., № Бц-0035771 від 05.07.2019 на суму 779,83 грн., № Бц-0035820 від 05.07.2019 на суму 6 517,09 грн., № Бц-0036885 від 12.07.2019 на суму 1 372,79 грн., № Бц-0037022 від 12.07.2019 на суму 7 995,71 грн., № Бц-0038216 від 19.07.2019 на суму 1 937,11 грн., № Бц-0038417 від 19.07.2019 на суму 4 856,71 грн., № Бц-0039340 від 26.07.2019 на суму 869,70 грн., № Бц-0039533 від 26.07.2019 на суму 3 363,73 грн., № Бц-0040385 від 02.08.2019 на суму 3 995,17 грн., № Бц-0040584 від 02.08.2019 на суму 9 817,28 грн., № Бц-0042837 від 16.08.2019 на суму 5 348,19 грн., № Бц-0043825 від 23.08.2019 на суму 1 390,67 грн., № Бц-004405 від 23.08.2019 на суму 5 421,31 грн., № Бц-0045222 від 30.08.2019 на суму 3 450,47 грн., на загальну суму 75 342,66 грн.

Вказані видаткові накладні підписані в двосторонньому порядку та скріплені печатками юридичних осіб.

Крім того, поставка товару відповідачу також підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними підписаними та скріпленими печатками зі сторони вантажовідправника - ТОВ «Кофе-Ленд» та вантажоодержувача - Науково-виробничого приватного підприємства «А.В.Нові технології».

Однак, в порушення умов Договору відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання за умовами Договору, а саме здійснював оплату товару не в строк, встановлений умовами Договору, заборгованість в сумі 27 491,86 грн. сплатив позивачу після звернення останнього з позовною заявою до суду.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 17.01.2020, направлення та отримання якої підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист та рекомендованим повідомленням, в якій вимагав від відповідача сплатити наявну заборгованість в сумі 27 491,86 грн.

Майнові зобов`язаня, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманого товару в строк, передбачений Договором поставки, позивач, просить сятгнути з відповідача 4 044,39 грн. пені за період з 22.06.2019 по 06.02.2020, розрахованої по кожній накладній окремо.

Згідно п. 4.3 Договору за прострочення оплати поставлених товарів (п. 3.2 Договору), відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період прострочення, від несплаченої в строк суми за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 4.5 Договору сторони цього Договору прийшли згоди не обмежуватись шестимісячним строком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за цим Договором, що передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України. За згодою сторін нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання цього Договору припиняється через 3 роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Також, на підставі ст. 625 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача 371,80 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період вересень 2019 - листопад 2019, нарахованих по кожній накладній окремо.

Також, на підставі ст. 625 ЦК України та умов Договору поставки позивач просить стягнути з відповідача 3 183,52 грн. 24% річних за період з 22.06.2019 по 06.02.2020, нарахованих по кожній накладній окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 4.3 Договору поставки сторони відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановили, що за порушення грошового зобов`язання відповідач на вимогу позивача зобов`язаний сплатити 24% річних.

Відповідач проти стягнення пені, інфляційних втрат та 24% річних заперечував, оскільки позивачем не зроблений розрахунок пені, інфляційних втрат та 24% річних, що унеможливлює перевірку відповідачем нарахування вказаних сум.

Однак, розрахунок пені, інфляційних втрат та 24% річних є додатком до позовної заяви, про що зазначено в п. 1 додатків до позовної заяви. Відповідно до опису вкладення у цінний лист з відміткою підприємства зв`язку від 20.02.2020 позивачем направлено відповідачу позовну заяву з додатками на 70 аркушах.

Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості надати свій контррозрахунок пені, інфляційних втрат та 24% річних, чого відповідачем зроблено не було.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що доданий до матеріалів позовної заяви розрахунок пені, інфляційних нарахувань та 24% річних є арифметично вірним, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 4 044,39 грн. пені, 371,80 грн. інфляційних втрат та 3 183,52 грн. 24% річних.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Науково-виробничого приватного підприємства «А.В.Нові технології» (09230, Київська область, м. Ржищів, вул. Соборна, 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе-Ленд» (03124, м. Київ, провулок Радищева, 3, ) 4 044 (чотири тисячі сорок чотири) грн. 39 коп. пені, 371 (триста сімдесят одну) грн. 80 коп. інфляційних втрат, 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 52 коп. 24% річних та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 30.07.2020.

Суддя О.О. Христенко