ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1888/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59)
до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46)
про стягнення 8.124,24грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

15.06.2020 ТОВ "Харківгаз Збут" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по Договору №41ЕВ617-462-19 від 08.02.2019 в сумі 7.495,70грн., пеню - 455,79грн., 3% річних - 69,32грн., інфляційні втрати - 103,43грн. та витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів) від 08.02.2019 №41ЕВ617-462-19 в частині оплати поставленого природного газу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.06.2020 у справі №922/1888/20 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

06.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №15376), в якому вважає позовні вимоги безпідставними та помилковими, посилаючись на такі обставини. Заборгованість перед ТОВ "Харківгаз Збут" виникла у зв`зяку з тим, що договір поставки природного газу на 2020 рік не укладався, так як для цього необхідно провести відповідну процедуру, передбачену Законом України "Про публічні закупівлі", а по Додатковій угоді від 10.03.2020 №10 обсяги природного газу на допустиму суму у співвідношенні 20% суми, визначеної в договорі, вже були спожиті. Незважаючи на те, що відповідач не здійснив повний розрахунок за спожитий газ за лютий 2020 року та не повернув позивачеві один примірник оригіналу Акту приймання-передачі природного газу за лютий 2020 року, ТОВ "Харківгаз Збут" не вжив заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу відповідачеві та не пропонував укласти графік погашення заборгованості.

13.07.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №15996), в якій зазначає, що Додаткова угода від 27.12.2019 №7 є невід`ємною частиною Договору, не отримання відповідачем акту приймання-передачі природного газу не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є прострочення кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а тому укладення нового Договору на 2020 рік, наявність або відсутність актів приймання-передачі не звільняє відповідача від обов`язку сплати вартість фактично поставленого природного газу. Використавши 20% суми, визначеної в договорів, відповідач не був позбавлений можливості припинити споживання природного газу у надлишковому обсязі.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (Постачальник) та Головним управління ДФС у Харківській області (реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Харківській області, Спожзивач) було укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів) від 08.02.2019 №41ЕВ617-462-19 (надалі - Договір, т. I, а.с. 11-18), відповідно до предмету якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу в 2019 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. Код ДК 021:2015-09120000-6 Газове паливо (пункт 1.1. Договору).

У відповідності до пункту 3.2. Договору ціна газу становить 10.428,60грн. за 1000 куб. м, крім того ПДВ 2.085,72грн., всього з ПДВ 12.514,32грн.

Згідно з підпунктом 3.2.1. пункту 3.2. Договору ціна, зазначена в пункті 3.2. Договору, може змінюватись протягом дії Договору згідно до вимог пунктів ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу відповідно до акту приймання-передачі (пункт 4.2. Договору).

Пунктом 4.4. Договору сторони погодили, що у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості газу, Сторони за взаємною згодою можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобов`язань за Договором.

Відповідно до підпункту 5.3.2. пункту 5.3. Договору Споживач має право самостійно припиняти (обмежувати) відбір природного газу для власних потреб з дотриманням вимог чинного законодавства.

Згідно з підпунктом 5.4.5. пункту 5.4. Договору Споживач зобов`язаний самостійно обмежити (припинити) споживання природного газу у випадках: порушення строків розрахунків за Договором; відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного Споживачу; перевитрати добового та/або місячного підтвердження обсягу газу без узгодження з Постачальником; припинення або розірвання Договору; в інших випадках, передбачених Правилами постачання природного газу, іншими актами законодавства.

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання природного газу з 01.02.2019 по 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання (пункт 11.1. Договору в редакції Додаткової угоди від 18.02.2019 №1, т. I, а.с. 19).

Додатковою угодою від 05.12.2019 до Договору (т. I, а.с. 23) Сторони домовились про узгодження ціни на газ за Договором з 01.05.2019 у розмірі 9.298,86грн. за 1000 куб. м, крім того ПДВ 1.859,77грн., всього з ПДВ 11.158,63грн.

Додатковою угодою від 05.12.2019 до Договору (т. I, а.с. 25) Сторони домовились про узгодження ціни на газ за Договором з 01.10.2019 у розмірі 6,365525грн. за 1 куб. м, крім того ПДВ 1,273105грн., а всього з ПДВ 7,63863грн.

Додатковою угодою від 05.12.2019 до Договору (т. I, а.с. 26) Сторони домовились про узгодження ціни на газ за Договором з 01.11.2019 у розмірі 6,823858грн. за 1 куб. м, крім того ПДВ 1,364772грн., всього з ПДВ 8,18863грн.

Додатковою угодою від 27.12.2019 №8 до Договору (т. I, а.с. 29) Сторони домовились внести зміни до Договору у відповідності до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" відповідно до якої дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договору, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку та виклали пункту 11.1. Договору у такі редакції:

"10.1. Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу до 31.03.2020 (включно), в частині розрахунків - до їх повного виконання".

Додатковою угодою від 10.03.2020 №10 до Договору (т. I, а.с. 32-33) доповнено пункт 1.2. розділу I наступним абзацом: "Річний плановий обсяг постачання природного газу з 01.01.2020 по 29.02.2020 (включно) - 1.287,394 куб. м.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору в період січень-лютий 2020 року позивачем було поставлено відповідачеві природний газ на загальну суму 18.037,66грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (т. I, а.с. 36).

При цьому, Акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 №ХО380000625 на суму 9.167,66грн. підписаний уповноваженими представниками та скріплені печатками підприємств. Натомість Акт приймання-передачі природного газу від 29.02.2020 №ХО380003833 на суму 8.870,00грн. підписаний лише зі сторони ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ".

Як зазначає позивач у позовній заяві, заборгованість відповідача перед ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" за спожитий у лютому 2020 року природний газ становить 7.495,70грн.

12.05.2020 ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" звернулося до відповідача з вимогою (про оплату заборгованості) від 12.05.2020 №617-Сл-4443-0520 (т. I, а.с. 34-35), в якій вимагало у 7-денний строк від дня пред`явлення вимоги сплатити заборгованість. Проте, відповідач відповіді на вимогу не надіслав, заборгованість не сплатив.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів абзацу 1 частини першої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

У відповідності до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт споживання поставленого позивачем в лютому природного газу в зазначених обсягах не заперечується і самим відповідачем. Натомість, матеріали справи не містять доказів в підтвердження оплати відповідачем заборгованості за спожитий природний газ у лютому 2020 року в розмірі 7.495,70грн., що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів.

В силу положень статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд критично оцінює заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, з огляду на наступне.

Відповідно до умов підпункту 5.4.5. пункту 5.4. Договору Споживач зобов`язаний самостійно обмежити (припинити) споживання природного газу у випадках: порушення строків розрахунків за Договором; відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного Споживачу; перевитрати добового та/або місячного підтвердження обсягу газу без узгодження з Постачальником; припинення або розірвання Договору; в інших випадках, передбачених Правилами постачання природного газу, іншими актами законодавства.

В порушення зазначеного пункту Договору, відповідач не припинив споживання природного газу, а навпаки, - спожив природний газ та документально підтвердив факт споживання природного газу в лютому 2020 року.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку доказів сплати заборгованості в розмірі 7.495,70грн. не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, згідно з приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Підпунктом 6.2.1. пункту 6.2. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач у відповідності до вищевказаних положень Договору та статті 625 ЦК України за порушення строків виконання зобов`язання за січень-лютий 2020 року, нарахував відповідачу пеню в розмірі 455,79грн., 3% річних у сумі 69,32грн., інфляційні втрати в розмірі 103,43грн. (т. I, а.с. 9).

Перевіривши надані позивачем розрахунки пред`явлених до стягнення заявлених пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що такі розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства, а вказані суми нараховані підставно та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В силу статті 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 2.102,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59, ) заборгованість по Договору №41ЕВ617-462-19 від 08.02.2019 в сумі 7.495,70грн., пеню - 455,79грн., 3% річних - 69,32грн., інфляційні втрати - 103,43грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.102,00грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "03" серпня 2020 р.

Суддя О.В. Бринцев

/справа №922/1888/20/