ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

28.07.2020 року м. Дніпро Справа № 904/5076/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "ЦЕСІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020р. (суддя Бєлік В.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 23.03.2020 р.) у справі

за позовом Приватного підприємства "ЦЕСІЯ", м. Дніпро

до Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання недійсним та скасування рішення № 32217358 від 04.11.2016 року, та запису від 04.11.2016 року про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, та поновлення запису № 1272292 від 12.06.2013 року про право власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Цесія" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Дніпровської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення про скасування державної реєстрації прав, індексний номер: 32217358 від 04.11.2016 року, прийняте державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Александрук Ганною Вікторівною, та скасувати внесений на його підставі запис від 04.11.2016 року про скасування державної реєстрації права власності Приватного підприємства "ЦЕСІЯ" () на нежитлове приміщення, № 15, за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський (колишня назва - проспект Газети "Правда"), будинок 42, приміщення 15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1), і поновити у Державному реєстрі речових прав нерухоме майно запис про право власності номер: 1272292; дата, час державної реєстрації : 12.06.2013 12:49:21.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство "ЦЕСІЯ" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду скасувати, та прийняти рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 256 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення суду першої інстанції оголошена у судовому засіданні 11.03.2020р., а повний текст рішення складено - 23.06.2020р.. Відповідно, кінцевою датою для подачі апеляційної скарги було 13.07.2020р.

Апеляційна скарга Приватного підприємства "ЦЕСІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020р. подана апелянтом до суду 21.07.2020р., про що свідчить відбиток календарного штемпелю місцевого суду на апеляційній скарзі, тобто з пропуском строку, встановленого для апеляційного оскарження рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З положень ст. 119 ГПК України випливає, що суд поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, виключно за заявою учасника справи, в якій зазначаються причини пропуску цього строку з обґрунтуванням їх поважності. Отже, суд у кожному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його поновлення, та самостійно зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Приватне підприємство "ЦЕСІЯ" звертаючись з апеляційною скаргою, не порушує питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 р. у справі № 904/5076/19.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2019р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921, 00 грн.

Пунктами 2.1., 2.2. частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання позовної заяви) визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 11 190,10 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги у даному випадку становить 16 785,15 грн. ( 11 190,10 грн. х 150%).

Скаржником не додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору, що підставерджується Атом Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020р. № 479/2020.

Відповідно до ст. 174, ч. ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, залишається без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без руху із наданням апелянту строку для усунення вищезазначених недоліків.

Якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЦЕСІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020р.у справі № 904/5076/19 залишити без руху.

Приватному підприємству "ЦЕСІЯ" усунути недоліки апеляційної скарги та надати до апеляційного господарського суду письмову заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020р. у справі № 904/5076/19, з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та поновлення такого строку, докази сплати судового збору у розмірі 16 785,15 грн..

Надати Приватному підприємству "ЦЕСІЯ" строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв