ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" липня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/479/20

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Європа" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Європа"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Р"

про стягнення 1 214 885 грн 43 коп.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Європа" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Р" в якій просить суд стягнути з відповідача 1 214 885 грн 43 коп. заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 29.01.2019 року між ТОВ "Маревен Фуд Європа" та ТОВ "Ковчег Р" був укладений договір поставки № 01-02-19/01 від 29.01.2019 р., за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити товар у відповідності з цим договором. Позивач зазначає, що згідно замовлень відповідача здійснив поставку товару на загальну суму 1 237 364,88 грн, що підтверджується оформленими та підписаними сторонами видатковими накладними. Проте, зобов`язання відповідачем не виконано в повному обсязі, а борг перед позивачем за поставлений товар складає 1 214 885,43 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29.07.2020 року справу № 918/479/20 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на "02" вересня 2020 р.

27.07.2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову відповідно до якої просить суд вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на грошові кошти та операції щодо використання грошових коштів ТОВ "Ковчег Р", які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк", та на будь - яких інших виявлених рахунках у розмірі ціни позову 1 214 885,43 грн на користь ТОВ "Маревен Фуд Європа".

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що існує ряд підприємств, де засновниками та керівниками є ті ж самі особи, які є засновниками ТОВ "Ковчег Р". На думку позивача, зазначене вище спрямовано на створення можливостей ухилення від виконання рішення суду, а саме: юридичні особи - ТОВ "Ковчег-Р", ТОВ "Ковчег-РВ" та ТОВ "Агрі-Інжиніринг" мають однакову адресу місцезнаходження; основним видом діяльності зазначених товариств так само, як і у ТОВ "Ковчег-Р" - є оптова торгівля продуктами харчування. Позивач зазначає, що всі зазначені юридичні особи мають мінімальний розмір статутного капіталу, не мають у власності жодного об`єкту рухомого чи не рухомого майна, здійснюють господарську діяльність за рахунок обігових коштів, отриманих від реалізації товарів постачальників, таким чином, ані засновники, ані безпосередньо товариства не несуть реальної майнової відповідальності у випадку виведення грошових коштів та неможливості виконання фінансових зобов`язань. Відтак, позивач вважає, що дії відповідача, спрямовані на реєстрацію схожої за найменуванням юридичної особи за тією ж самою адресою після виникнення заборгованості перед позивачем свідчить про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Європа" про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

З огляду на викладене, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Поряд з викладеним, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів ст.ст. 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема у вигляді арешту грошових коштів відповідача з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту тощо) права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Враховуючи викладене, суд встановив та виходить з того, що позивачем не обґрунтовано доцільності вжиття заходів забезпечення позову, про якій йдеться у поданій ним заяві, не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду, тому самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 136 - 140, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Європа" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Р.В.