ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020м. ДніпроСправа № 904/1032/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ПАПІР", м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 62 626,38 грн. за договором № 431/13/128Е про закупівлю товарів від 02.05.2019 року та

за зустрічним позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ПАПІР", м. Київ

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 18 468,00 грн.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Гуменна Ю.Г., довіреність № 18/419 від 20.01.2020 року, юрисконсульт юридичної служби управління.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ПАПІР" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у розмірі у розмірі 63 953,20 грн. за договором № 431/13/128Е про закупівлю товарів від 02.05.2019 року, з яких:

- основний борг у розмірі 61 560,00 грн.;

- індекс інфляції у розмірі 863,36 грн.;

- 3% річних у розмірі 1 529,84 грн..

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (62 626,38 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 25.03.2020 року - відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою - шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 15.03.2020 року - відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою - шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

12.03.2020 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 18/2051 від 10.03.2020 року.

12.03.2020 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява вих. № 18/2050 від 10.03.2020 року, в якій відповідач (позивач за зустрічною позовною заявою) просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ПАПІР" на користь Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" пеню у розмірі 0,5 % - 6 156,00 грн., штраф 20% у розмірі 12 312,00 грн.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/1032/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.04.2020 року о 11:40 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020 року прийнято зустрічну позовну заяву та призначено до спільного розгляду разом з первісним у підготовчому судовому засіданні на 14.04.2020 року о 11:40 год.

30.03.2020 року від позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № 76/юр/20 від 24.03.2020 року.

30.03.2020 року від позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № 76/юр/20 від 24.03.2020 року.

03.04.2020 року від позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву вих. № 82/юр/20 від 30.03.2020 року.

07.04.2020 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи вих. № 18/2733 від 30.03.2020 року.

13.04.2020 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № 18/3114 від 10.04.2020 року.

У підготовче судове засідання 14.04.2020 року представник позивача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 07.05.2020 року о 11:20 год.

17.04.2020 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло пояснення до заяви про збільшення розміру позовних вимог вих. № 18/3125 від 10.04.2020 року.

27.04.2020 року від позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення на відповідь вих. № 104/юр/20 від 24.04.2020 року та заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду вих. № 105/юр/20 від 24.04.2020 року.

04.05.2020 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 18/3586 від 04.05.2020 року про відкладення розгляду справи.

07.05.2020 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли пояснення на заперечення на відповідь на відзив вих. № 18/3629 від 05.05.2020 року.

У підготовче судове засідання 07.05.2020 року представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2020 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 15.06.2020 року включно та підготовче судове засідання відкладено на 04.06.2020 року о 12:00 год.

26.05.2020 року електронною поштою від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 18/4011 від 26.05.2020 року про відкладення розгляду справи.

28.05.2020 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 18/4011 від 26.05.2020 року про відкладення розгляду справи.

02.06.2020 року електронною поштою від позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № 124/юр/20 від 02.06.2020 року про збільшення розміру позовних вимог.

03.06.2020 року електронною поштою від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 18/4182 від 03.06.2020 року про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання 04.06.2020 року представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2020 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження в межах розумного строку та підготовче судове засідання відкладено на 06.07.2020 року о 11:20 год.

09.06.2020 року від позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № 124/юр/20 від 02.06.2020 року про збільшення розміру позовних вимог.

15.06.2020 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення вих. № 124/юр/2018/4359 від 10.06.2020 року.

30.06.2020 року електронною поштою від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 18/4814 від 26.06.2020 року про відкладення розгляду справи.

02.07.2020 року електронною поштою від позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № 143/юр/20 від 02.07.2020 року про збільшення розміру позовних вимог.

03.07.2020 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 18/4814 від 26.06.2020 року про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання 06.07.2020 року представники сторін не з`явились.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 28.07.2020 року о 12:20 год.

20.07.2020 року електронною поштою від позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 145/юр/20 від 17.07.2020 року про участь судовому засіданні з розгляду справи по суті у режимі відеоконференції, проведення якої доручити Оболонському районному суду м. Києва або Шевченківському районному суду м. Києва, або Подільському районному суду м. Києва, або Північному апеляційному господарському суду або Господарському суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено, у зв`язку з відсутністю вільних залів у Господарському суді Дніпропетровської області.

23.07.2020 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 18/5355 від 20.07.2020 року додаткові пояснення, у якому повідомив про часткове погашення суми основного боргу у розмірі 30 000,00 грн.

27.07.2020 року електронною поштою від позивача (відповідача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 161/юр/20 від 27.07.2020 року про участь судовому засіданні з розгляду справи по суті у режимі відеоконференції, проведення якої доручити Оболонському районному суду м. Києва, Шевченківському районному суду м. Києва, Подільському районному суду м. Києва, Північному апеляційному господарському суду, Господарському суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2020 року у задоволенні клопотання ТОВ "Український папір" про участь представника позивача в режимі відеоконференції відмовлено, оскільки клопотання було подане в строк пізніше ніж за п`ять днів до дати судового засідання.

27.07.2020 року електронною поштою від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли додаткові пояснення вих № 18/5513 від 27.07.2020 року.

28.07.2020 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли додаткові пояснення вих № 18/5513 від 27.07.2020 року, у якому повідомив про погашення основного боргу у повному обсязі та просить в цій частині закрити провадження у справі.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) у призначене судове засідання не з`явився.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 28.07.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція позивача за первісним позовом, викладена у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 431/13/128Е про закупівлю товарів від 02.05.2019 року, а саме в частині повної та своєчасної оплати отриманої партії товарів, в порядку та на умовах передбачених п.п. 1.1., 4.2. договору.

Позивач ґрунтує свої вимоги на нормах статей 193, 198, 222 Господарського кодексу України та статей 509, 526, 530, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- копія договору про закупівлю товарів № 431/13/128Е від 02.05.2019 року;

- Специфікація №1 від 02.05.2019 року;

- копія рахунку-фактури № КІ-00004025 від 29.08.2019 року;

- копія видаткової накладної № КІ-00005464 від 29.08.2020 року;

- копія податкової накладної № 100501/1 від 29.08.2019 року;

- копія квитанції № 1 реєстраційний номер ;

- копія рахунку-фактури № КІ-00002202 від 20.05.2019 року;

- копія видаткової накладної № КІ-00003082 від 20.05.2020 року;

- копія товарно-транспортної накладної № КІ-00003082 від 20.05.2019 року;

- копія податкової накладної №100312/1 від 20.05.2019 року;

- копія квитанції № 1 реєстраційний номер ;

- платіжне доручення № 13713 від 02.08.2019 року;

- платіжне доручення № 11459 від 23.08.2019 року;

- акт звірки взаємних розрахунків за період з 02.05.2019 року по 17.02.2020 року;

- копія листа № 3-31.10.2019 від 31.10.2019 року, докази його направлення та вручення (копії реєстру поштових відправлень, фіскального чеку, накладної та опису вкладення в цінний лист, повідомлення про вручення).

Позиція відповідача за первісним позовом, викладена у відзиві.

У відзиві на позов, який надійшов до суду 12.03.2020 року, Відповідач просить відмовити у задоволенні позову зазначає, що ДП "СхідГЗК" не було здійснено оплату, у зв`язку з тим, що підприємство тимчасово знаходиться у простої, що підтверджується наказом ДП "СхідГЗК" № 460 від 28.10.2019 року, але приклав максимум зусиль для погашення заборгованості, але через нестабільне фінансування та затримками у взаєморозрахунках проходять через банківські структури, у Відповідача не було можливості вчасно здійснити розрахунок з Позивачем. Така ситуація склалася у зв`язку із складними фінансовими взаємовідносинами з його контрагентами та укладеними з ними договорами, виплати грошових коштів іншими контрагентам. Також надає довідку за підписом головного бухгалтера у якій відображено, що станом на 01.10.2019 року кредиторська заборгованість ДП "СхідГЗК" за товари, роботи та послуги становила 866 958,00 грн. дебіторська заборгованість станом на 01.10.2019 року -40 669,00 грн.

При укладанні даного договору між Позивачем та Відповідачем були погоджені усі істотні умови договору, Сторони домовились, що відповідно до п 7.1. договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором. Також сторонами було погоджено, що відповідно п. 10.1 договору, у випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішити їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. Відносно нарахування 3% річних між Сторонами погоджено не було. Тому вважає, що нарахування 3% річних недоцільним.

Позиція позивача за зустрічним позовом, викладена у зустрічній позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товарів № 431/13/128Е від 02.05.2019 року, а саме в частині своєчасної поставки товару.

Позивач за зустрічним позовом ґрунтує свої вимоги на нормах статей 525, 526, 610, 629 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- копія договору про закупівлю товарів № 431/13/128Е від 02.05.2019 року;

- копія заявки № 13-14/2281 від 24.07.2019 року;

- копія роздруківки з електронної пошти, що підтверджується направлення заявки на електрону адресу відповідача;

- копія видаткової накладної № КІ-00005464 від 29.08.2019 року.

Позиція відповідача за зустрічним позовом, викладена у зустрічній позовній заяві.

У відзиві на зустрічний позов, який надійшов до суду 03.04.2020 року, Відповідач за зустрічним позовом, зазначає, що згідно з пунктом 5.1. Договору, укладеного між сторонами, поставка Товару здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії Товарів - протягом 10-ти робочих днів після отримання заявки. Заявка може направлятися Відповідачу за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта тощо) з наступним направленням оригіналів документів. Позивач (за зустрічним позовом) додає до Зустрічного позову лист вих.13-14/2281 від 24.07.2019р., який, на думку Позивача, вважається заявкою у розуміння п.5.1. Договору. Також зазначив, що у розпорядженні Відповідача відсутній оригінал даного листа, хоча лист повинен був направлятись Позивачу у відповідності до умов п.5.1. Договору.

Позивачем не додані до Зустрічного позову належні та допустимі докази, які б свідчили про направлення такого листа вих.13-14/2281 від 24.07.2019р. та вручення його Відповідачу. Зокрема, відсутні фіскальні чеки, накладні, реєстри поштових відправлень, які б свідчили про надіслання Відповідачу зазначеного листа через установи поштового зв`язку, а також відсутні рекомендовані повідомлення про вручення Відповідачу поштових відправлень, в яких містився лист вих.13-14/2281 від 24.07.2019р. Отже, жодних доказів надіслання та вручення Відповідачу листа вих.13-14/2281 від 24.07.2019р., Позивачем не надано.

Окрім цього, лист вих.13-14/2281 від 24.07.2019р. підписаний невстановленою особою, оскільки перед найменуванням посади "Начальник СМТЗВ Ю.О. Дрібко". При цьому, до даного листа не додано жодних документів (довіреностей, наказів Позивача), які б підтверджували повноваження Начальника СМТЗВ Дрібко Ю.О. здійснювати замовлення паперу за Договором. Відповідач не розуміє найменування посади у Відповідача "Начальник СМТЗВ" та не може розшифрувати дану абревіатуру.

В той же час, умови Договору не містять окремих вказівок щодо уповноважених осіб Позивача, які мають право здійснювати замовлення товару та формувати заявки (підписувати та направляти листи тощо), а тому повноваження "Начальника СМТЗВ" Дрібко Ю.О. повинні бути підтверджені Позивачем окремим документом. Проте, такий документ ні до листа, ні до Зустрічного позову не додані. Отже, лист вих. 13-14/2281 від 24.07.2019р. за підписом невстановленої особи, не створює для Відповідача жодних правових наслідків, не приймається до уваги та не може вважатись належним та допустимим доказом у даній справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у справі є наступні обставини: укладення між сторонами Договору про закупівлю товарів № 431/13/128Е від 02.05.2019 року; встановлення факту порушення умов договору; протиправність дій позивача та відповідача.

02.05.2019 року між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - "СХІДГЗК", Покупець, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" (ділі - ТОВ "Український папір", Постачальник, Відповідач) укладено договір про закупівлю товарів № 431/13/128Е (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору1.1.Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товари, зазначені в п.1.2. Договору, а Покупець Прийняти і оплатити такі Товари.

Згідно п.1.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити Офісне устаткування та приладдя різне, код 3019 (Папір) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до 4.2. Договору Покупець здійснює оплату отриманої партії Товарів по факту їх поставки з відстрочкою платежу 30-ть календарних днів.

Згідно п. 5.1. Договору поставка Товару здійснюється партіями.

Відповідно до п. 5.2. Договору поставка Товару здійснюється на мовах ББР (склад Відповідача, вул. Першотравнева, 2д, м. Жовті Води, дніпропетровська область) у відповідності з Правилами ІНКОТЕРМС 2010.

Пунктом 5.4. Договору визначено, що датою поставки Товару та переходу права власності вважається дата фактичної поставки Товару на склад Відповідача.

Згідно з пунктом 3.1. Договору, загальна сума даного Договору, відповідно до Специфікації №1, становить 294704,40 грн. х урахуванням ПДВ.

Позивачем було виконане зобов`язання за Договором та поставлено Відповідачу Товар на загальну вартість 123 120,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Отримавши Товар за Договором, у Відповідача перед Позивачем, згідно умов Договору та відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, виникли зобов`язання по оплаті грошових коштів за отриманий Товар на загальну суму 123 120,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідач розрахувався за поставлений Товар по Договору частково на загальну суму 61560,00,00 грн.

Отже, неоплаченим залишається Товар, отриманий Відповідачем за Договором, який був поставлений за видатковою накладною №КІ-00005464 від 29.08.2019 р. на суму 61 560,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 4.2. Договору Відповідач здійснює оплату отриманої партії Товару по факту його поставки з відстрочкою платежу 30 календарних днів.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар згідно Договору про закупівлю товару № 431/13/128Е від 02.05.2020 року у відповідача за первісним позовом утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 61 560,00 грн., що і стало підставою для звернення позивача (за первісним позовом) до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВАОМ.

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Щодо суми основного боргу.

Як встановлено судом, відповідачем за первісним позовом після закриття підготовчого засідання повністю сплачена сума основного боргу в розмірі 61 560,00 грн., про що свідчать виписки з ФДНІПРОПЕТРОВСЬКА О АТОЩАД м. Дніпро на загальну суму 61 560,00 грн.

Станом на день прийняття рішення судом заборгованість відповідача по оплаті вартості товару по договору відсутня.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення 61 560,00 грн. основної заборгованості.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Щодо заперечень відповідача щодо недоцільності нарахування 3% річних, судом до уваги не приймаються, оскільки це не звільняє його від відповідальності, встановленої ст. 625 ЦК України, яка є імперативною і не передбачає жодних винятків незалежно, якщо це зобов`язання не погоджено в договорі.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних за загальний період з 20.06.2019 по 02.07.2020 включно у розмірі 1 681,22 грн. та інфляційних втрат з листопада 2019 року по травень 2020 року у розмірі 1 050,63 грн. заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного, первісний позов підлягає частковому задоволенню, а саме, стягненню з відповідача підлягають 3 % річних у розмірі 1 681,22 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 050,63 грн. В частині стягнення основного боргу в сумі 61 560,00 суд закриває провадження у справі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Також, позивач просив суд про відшкодування на його користь з відповідача витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належними доказами підтверджено понесення витрат на професійну правову допомогу у загальному розмірі 5 000,00 грн. надання позивачу правничої допомоги адвокатом Омельченком О.М. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 02/УП/20 від 17.02.2020 року, укладеного між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" та адвокатом Омельченком О.М., підтверджується актом № 01/УП/20 приймання-передачі наданих послуг від 19.02.2020 року, детальним описом робіт (наданих послуг), платіжним дорученням № 257 від 18.02.2020 року на суму 2 500,00 грн., додатковою угодою № 1 від 23.03.2020 року до договору № 02/УП/20 про надання правової (правничої) допомоги від 17.02.2020 року, актом приймання-передачі наданих юридичних послуг № 02/УП/20-02 від 02.07.2020 року, детальним описом робіт від 02.07.2020 року, рахунком № 02/УП/20 від26.06.2020 року та платіжним дорученням № 1753 від 01.07.2020 року на суму 2 500,00 грн. відтак, вимоги про стягнення з відповідача 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу є співмірними, доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач заперечень щодо вказаного розміру витрат на професійну правничу допомогу суду не надав.

Щодо судового збору.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України та факт оплати суми основного боргу після закриття підготовчого засідання судовий збір, а також витрати позивача на професійну правничу допомогу покладається на відповідача.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ.

В обґрунтування заявленого позову позивач за зустрічним позовом стверджує, що відповідачем прострочено термін поставки товару, оскільки 24.07.2020 року згідно з пунктом 5.1. Договору, укладеного між сторонами, позивачем було направлено на електрону адресу відповідача заявку від 24.07.2020 року № 13-14/2281, кінцевий термін 07.08.2018 року, однак поставка відбулася 29.08.2019 року. Зазначену обставину позивач підтверджує виключно скріншотами з екрану з зображенням надісланих файлів та зазначає про відсутність оригіналу зазначеного листа.

Щодо роздруківки електронної переписки.

Суд зазначає, що роздруківки електронної переписки не є належним доказом вчиненням сторонами дій, спрямованих на виникнення та виконання зобов`язань за цим договором.

Так, на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" адресат - фізична або юридична особа, якій адресується електронний документ; дані - інформація, яка подана у формі, придатній для її оброблення електронними засобами; посередник - фізична або юридична особа, яка в установленому законодавством порядку здійснює приймання, передавання (доставку), зберігання, перевірку цілісності електронних документів для задоволення власних потреб або надає відповідні послуги за дорученням інших суб`єктів електронного документообігу; обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили; автор електронного документа - фізична або юридична особа, яка створила електронний документ; суб`єкти електронного документообігу - автор, підписувач, адресат та посередник, які набувають передбачених законом або договором прав і обов`язків у процесі електронного документообігу.

Статтею 5 зазначеного Закону визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

За змістом статей 6, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Відповідно до статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, правові підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 130, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"(52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 2-Б, ): 1 681,22 грн. - 3% річних, 1 050,63 грн. - інфляційних втрат, 5 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу та 2 102,00 грн. - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 61 560,00 грн. за відсутністю предмету спору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача за зустрічним позовом.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 03.08.2020 року.

Суддя В.Г. Бєлік