РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.07.2020Справа № 910/1488/20

За позовом Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (м. Вінниця)

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (м. Київ)

про стягнення 4.653.256,42 грн

Суддя Ващенко Т.М.

секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Войткова А.Ю.

Від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 4.653.256,42 грн, з яких: 4.539.275,69 грн основного боргу, 103.198,92 грн пені, 10.781,81 грн 3% річних з підстав неоплати відповідачем електричної енергії за Договором електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.20. відкрито провадження у справі № 910/1488/20 та призначено підготовче засідання на 03.03.20.

20.02.20. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву.

03.03.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 09.04.20.

16.03.20. позивачем подано відповідь на відзив.

Сторони в судове засідання 09.04.20. не з`явились.

В судовому засіданні 09.04.20. судом встановлено, що під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України, з огляду на що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.20. закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/1488/20 до судового розгляду по суті на 21.05.20.

Сторони в судове засідання 21.05.20. явку своїх повноважних представників не забезпечили, з огляду на що ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.20. відкладено судове засідання по розгляду справи по суті на 18.06.20.

18.06.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 21.07.20.

Відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлено ухвалою суду в порядку ст. ст. 120-121 ГПК України, яку отримано Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 22.06.20. згідно рекомендованого повідомлення № 733 (арк. справи 128).

В судовому засіданні 21.07.20. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання 21.07.20. явку свого повноважного представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведенян судового засідання повідомлений належним чином.

Наразі, за висновками суду, неявка відповідача в судове засідання 21.07.20. не перешкоджає розгляду справи № 910/1488/20 в судовому засіданні 21.07.20.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 14.07.20. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються засади організації та експлуатації енергосистем.

У відповідності до преамбули Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) він визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності (п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону).

Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" є оператором систем розподілу і відповідає за розподіл електричної енергії.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" є постачальником «останньої надії» на період з 01.01.19. по 01.01.21. у відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1023-р від 12.12.18. «Про визначення державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником "останньої надії"».

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.18. затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила).

Відповідно до п. 2 означеної Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Розділ ІІ Правил регулює розподіл (передачу) електричної енергії на роздрібному ринку.

Пунктом 2.1.15. Правил (в редакції від 14.03.18. чинній станом на 19.12.18. - дату подання відповідачем позивачу заяви-приєднання) визначено, що договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, розробляється оператором системи на основі додатка 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

Відповідачем позивачу подано лист № 44/03,01-924 від 19.12.18. до якого додано заяву-приєднання до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщено на сайті Акціонерного товариства "Вінницяобленерго". Також у вказаному листі викладено клопотання про направлення відповідачу двох примірників договору для подальшого підписання та оформлення.

Листом від 22.12.18. № 35-12043 позивач повідомив відповідача, що не заперечує проти приєднання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до публічного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який опублікований на офіційному сайті Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" http://voe.com.ua, та направив два примірники такого договору для підписання.

Частинами 1, 2 ст. 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Положеннями частини 1 ст. 641 ЦК України унормовано, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

За вказаних підстав є безпідставним посилання відповідача на те, ще є незрозумілим до якого публічного договору він приєднався в грудні 2018 року, оскільки незрозумілим є який договір був викладений на сайті позивача на момент приєднання.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам постачальника (відповідача) як послуги оператора системи (позивача).

Строк дії Договору з дня приєднання постачальника до умов договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

На підставі цього Договору Оператор системи забезпечує недискримінаційний доступ Постачальника до мереж Оператора системи з метою реалізації Постачальником як суб`єктом роздрібного ринку своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності Оператора системи. Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії споживачам Постачальника, які входять в балансуючу групу Постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точками вимірювання. Реєстр ведеться Оператором системи в електронному вигляді. Оператор системи забезпечує інформаційний обмін та контроль за режимами розподілу (передачі) в обсязі, необхідному та достатньому для виконання Постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії. Постачальник здійснює оплату послуг з розподілу (передачі) згідно з умовами глави 3 цього договору та інші послуги Оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком 1 до Договору (пункти 2.1-2.2 Договору).

Оцінюючи представлені позивачем в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин щодо надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії відповідачу докази, суд виходить з наступного.

Між сторонами складено, підписано та скріплено печатками обох сторін Акти прийняття-здачі наданих послуг з розподілу електричної енергії від 31.08.19., 30.09.19., 31.10.19., 30.11.19., 31.12.19. на загальну суму 4.539.277,69 грн.

Жодних заперечень з приводу надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії відповідачем суду надано не було.

Отже, суд при розгляді справи приймає до уваги відсутність у відповідача будь-яких заперечень та претензій щодо належного виконання позивачем прийнятих за Договором зобов`язань з надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, представлені до матеріалів справи акти (арк. справи 14-16, 20-21) є належним доказом надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в серпні-грудні 2019 року відповідачу, а отже виконання позивачем своїх зобов`язань з розподілу (передачі) електричної енергії вартістю 4.539.277,69 грн в межах Договору здійснено належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Постачальник здійснює остаточний розрахунок з оператором системи розподілу за попередній розрахунковий період протягом п`яти банківських днів після отримання акту виконаних робіт (п. 7 Додатку № 1 «Порядок розрахунків» до Договору).

У відповідності до наявних в матеріалах справи рахунків (арк. справи 17-19, 22-23), актів (арк. справи 14-16, 20-21) та рекомендованих повідомлень про вручення (арк. справи 24-28) акт та рахунок за серпень 2019 року на суму 37727,24 грн відповідач отримав 12.09.19., акт та рахунок за вересень 2019 року на суму 709548,31 грн відповідач отримав 15.10.19., акт та рахунок за жовтень 2019 року на суму 30201,36 грн відповідач отримав 11.11.19., акт та рахунок за листопад 2019 року на суму 1331849,09 грн відповідач отримав 12.12.19., акт та рахунок на суму 2429951,69 грн за грудень 2019 року відповідач отримав 13.01.20.

Отже оплата мала була бути здійснена включно до 19.09.19., 22.10.19., 18.11.19., 19.12.19., 20.01.20. відповідно.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За таких обставин, враховуючи наведені вище умови Договору, суд дійшов висновку, що строк оплати послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за серпень-грудень 2019 року є таким, що настав.

Оскільки грошові кошти від відповідача позивачу не надійшли, то вказане зумовило звернення Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" з даним позовом до суду.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відсутність у відповідача грошових коштів, на противагу твердженням Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", не є підставою для відмови в позові.

Відповідачем не доведено його дискримінації в розумінні приписів ч. 1 ст. 31 ГК України, та не доведено того, що Договір має дискримінаційний характер та явно обтяжливі для відповідача умови, з огляду на що означені твердження Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" є безпідставними. Крім вказаного, суд виходив з того, що умовами п. 2.1 укладеного між сторонами Договору чітко вказано, що на підставі цього Договору Оператор системи забезпечує недискримінаційний доступ Постачальника до мереж Оператора системи з метою реалізації Постачальником як суб`єктом роздрібного ринку своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності Оператора системи.

За вказаних підстав твердження позивача з боку відповідача належними та допустимими доказами не спростовані.

З огляду на вказане, за представленими до матеріалів справи документами судом встановлено, що позовні вимоги позивача в частині стягнення 4.539.275,69 грн підлягають задоволенню повністю.

Позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача 10.781,81 грн 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Періодами для нарахування є:

- на суму 37727,24 грн з 20.09.19. по 24.01.20.

- на суму 709548,31 грн з 23.10.19. по 24.01.20.

- на суму 30201,36 з 19.11.19. по 24.01.20.

- на суму 1331849,09 з 20.12.19. по 24.01.20.

- на суму 2429951,69 з 21.01.20. по 24.01.20.

За перерахунком суду розмір 3% річних становить 10.768,26 грн, внаслідок чого вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 3% річних в сумі 13,55 грн нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

Також позивачем пред`явлено до стягнення 103.198,92 грн пені.

У відповідності до положень п. 7 додатку № 1 до Договору у випадку порушення термінів остаточного рахунку ОСР має право нарахувати пеню в розмірі 0,2% від суми прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

За нормами ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За перерахунком суду за вказаними вище періодами розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 101.394,69 грн. Пеню в сумі 1.804,23 грн нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

З підстав викладеного в сукупності суд позов задовольняє частково.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позивних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85; ідентифікаційний код 19480600) на користь Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (21050, м. Вінниця, вул. Магістратська, 2; ідентифікаційний код 00130694) 4.539.275 (чотири мільйони п`ятсот тридцять дев`ять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн 69 коп. основного боргу, 101.394 (сто одну тисячу триста дев`яносто чотири) грн 69 коп. пені, 10.768 (десять тисяч сімсот шістдесят вісім) грн 26 коп. 3% річних, 69.771 (шістдесят дев`ять тисяч сімсот сімдесят одну) грн 58 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 30.07.20.

Суддя Т.М. Ващенко