СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2020 р. Справа № 922/1350/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В.І. , суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився,

відповідача - адвокат Бартош Р.Г.,

3-ї особи - не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1442Х1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.05.2020 у справі № 922/1350/20, винесену за результатами розгляду заяви про забезпечення позову (вх. №1350/20 від 04.05.2020), повний текст якої складено та підписано у приміщенні господарського суду Харківської області 06.05.2020 суддею Н.А. Новіковою

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ;

до товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома", 61058, м. Харків, вул. Данилевського, буд.18, ;

за участю 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Сбітнєва Ігоря Вікторовича , м. Харків;

про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання забезпечити проведення аудиторської перевірки та зобов`язання надати інформацію та документу,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.05.2020 року у справі №922/1350/20 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. №1350/20 від 04.05.2020 року) відмовлено.

ОСОБА_1 з ухвалою суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 06.05.2020 року у справі № 922/1350/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом заборони директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" Сбітнєву І.В. вчиняти будь-які дії як директора товариства, пов`язані зі здійсненням фінансово-господарської діяльності товариства, в тому числі, але не виключно - укладати, розривати, припиняти правочини, відкликати довіреності та інші подані товариством з обмеженою відповідальністю "Аксіома" документи у будь-які підприємства, установи, організації, за виключенням здійснення нарахування та виплати заробітної плати працівникам, податків, обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством України.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує таке.

ОСОБА_1 є учасником та бенефіціарним власником ТОВ "Аксіома" з розміром статутного внеску 2 750 000 грн. (50% статутного капіталу), втім їй як засновнику та володільцю 50% статутного капіталу не відомо про фінансовий стан товариства та будь-якої іншої інформації щодо його господарської діяльності.

Керівник ТОВ "Аксіома" безпідставно відмовив позивачу в задоволенні вимоги щодо забезпечення проведення аудиторської перевірки товариства, чим порушив права та інтереси позивача як засновника та володільця статутного капіталу товариства.

Згідно з п. 7.10. розділу 7 Статуту ТОВ "Аксіома" та ст. 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" саме виконавчий орган товариства - директор зобов`язаний забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати копії відповідних документів.

У позивача як учасника, якому належить 50% статутного капіталу товариства є законне право вимагати проведення аудиту фінансової звітності товариства відповідно до вимог чинного законодавства України, що свідчить про протиправність бездіяльності з боку виконавчого органу, а саме директора щодо відмови у забезпеченні проведенні аудиторської перевірки.

Господарський суд першої інстанції не взяв до уваги, що керівництво ТОВ "Аксіома" не здійснюється належним чином, управлінські рішення щодо діяльності, подальшого розвитку товариства не приймаються, директор товариства не виконує покладені на нього обов`язки.

Керівник ТОВ "Аксіома", в порушення приписів ст. 40 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та всупереч інтересів товариства, зменшує активи підприємства, вартість його майна, що в подальшому може призвести до утруднення проведення аудиторської перевірки реального фінансового стану підприємства та саме вжиття заходів забезпечення позову буде сприяти гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та в ході виконання судового рішення, що є підставою для забезпечення позову.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року в Україні введений карантин; постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239, від 22.04.2020 року №291, від 11.05.2020 року №349, від 20.05.2020 року №392 до постанови від 11.03.2020 року № 211 внесено зміни, якими дію карантину продовжено до 22.06.2020 року.

Рада суддів України на офіційному сайті 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та листом №9рс-186/20 від 16.03.2020 року до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, в тому числі роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Для запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників суду на період з 13.03.2020 року по 03.04.2020 року наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 за № 04-а встановлено особливий режим роботи суду в умовах карантину; наказами голови суду від 26.03.2020 року № 05-а, від 23.04.2020 року №07-а, від 08.05.2020 року №08-а, від 22.05.2020 року №10-а на період дії карантину суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2020 року, суддею - доповідачем у справі визначено суддю Слободіна М.М. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ; залучено до участі у справі директора ТОВ "Аксіома" Сбітнєва Ігоря Вікторовича як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача; учасникам справи встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 22.06.2020 року; призначено справу до розгляду на 24.06.2020 року.

16.06.2020 року електронною поштою та 18.06.2020 року на адресу суду від представника апелянта - адвоката Семено М.В. надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (вх.№5843, вх.№5944), що долучено до матеріалів справи.

16.06.2020 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№5856), що долучено до матеріалів справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 року №500 до постанови від 11.03.2020 року № 211 внесено зміни, якою дію карантину продовжено до 31.07.2020 року; наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 року №12-а суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2020 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи в режимі відеоконференції, яке відбудеться 24.06.2020 року, у залі судового засідання №115, в режимі відеоконференції; доручено Деснянському районному суду м. Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі.

Листом Деснянського районного суду м. Києва від 22.06.2020 року вих.№11/99/2020 повідомлено Східний апеляційний господарський суд, зокрема, у даній справі, що у зв`язку із складною епідеміологічною ситуацією, спричиненою поширеною на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та внесеними змінами до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" відеозв`язок у Деснянському районному суді міста Києва, до закінчення карантину, здійснюється частково - лише для проведення судових засідань кримінальних проваджень; заявки по справам адміністративного, цивільного та господарського провадження до 31.07.2020 року на Web-порталі "Бронювання системи відеоконференцзв`язку" відхилені (т.1, а.с.141-143).

23.06.2020 року електоронною поштою від представника апелянта - адвоката Семено М.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№6109), в якому останній просив відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з тим, що відеозв`язок у Деснянському районному суді міста Києва, до закінчення карантину, здійснюється частково - лише для проведення судових засідань кримінальних проваджень, а тому судове засідання 24.06.2020 року у справі в режимі відеоконференції не відбудеться, яке долучено до матеріалів справи.

23.06.2020 року на адресу суду від представника апелянта - адвоката Шеїна І.В. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№6110), яку долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання 24.06.2020 року не з`явився, про причини неявки не повідомив, на підтвердження направлення копій ухвал суду від 09.06.2020 року та від 17.06.2020 року позивачу у справі, додано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта" від 22.06.2020 року №012, згідно з яким позивач отримав копію ухвали від 09.06.2020 року - 17.06.2020 року та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта" від 26.06.2020 року №358, згідно з яким позивач отримав копію ухвали від 17.06.2020 року - 24.06.2020 року.

Представник третьої особи в судове засідання 24.06.2020 року не з`явився, про причини неявки не повідомив, на підтвердження направлення копій ухвал суду від 09.06.2020 року та від 17.06.2020 року третій особі у справі, додано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта" від 15.06.2020 року №989, згідно з яким третя особа отримала копію ухвали від 09.06.2020 року - 12.06.2020 року та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта" від 24.06.2020 року №382, згідно з яким третя особа отримала копію ухвали від 17.06.2020 року - 22.06.2020 року

Представник відповідача у судовому засіданні 24.06.2020 року проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 року задоволені клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; оголошено перерву у розгляді справи до "08" липня 2020 року; доручено Солом`янському районному суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі.

24.06.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№6161), в якому останній просив поновити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні апеляційної скарги повністю, що долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує про таке.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність не призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна чи зниження його вартості; заборона керівнику укладати, розривати, припиняти правочини, відкликати довіреності та інші подані ТОВ "Аксіома" документи у будь-які підприємства, установи, організації за виключенням здійснення нарахування та виплати заробітної плати працівникам, податків, обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством фактично призупинить роботу підприємства, адже директор за Статутом є керівним органом та має виключні повноваження для здійснення законної господарської діяльності товариства.

25.06.2020 року електронною поштою від представника апелянта - адвоката Семено М.В. надійшла заявка про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (вх.№6167), яку долучено до матеріалів справи.

Повідомленням Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 року складеним про те, що у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-доповідача Слободіна М.М., який визначений протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2020 року для розгляду справи № 922/1350/20, та відсутністю правових підстав, визначених частиною 9 статті 32 ГПК України, для передачі справи для повторного автоматизованого розподілу, розгляд справи, призначений на 08.07.2020 року на 11:30 год., призначено на іншу дату - 22.07.2020 року о 10:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 року призначено справу до розгляду на "22" липня 2020 року; повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні; доручено Солом`янському районному суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі, розгляд якої відбудеться 22.07.2020 року.

21.07.2020 року електронною поштою від представника апелянта - адвоката Дудій А.І. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№2303), яку долучено до матеріалів справи.

У судове засідання 22.07.2020 року представник третьої особи не з`явився, про причини неявки не повідомив, на підтвердження направлення копії ухвали суду від 13.07.2020 року третій особі у справі, додано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта" від 20.07.2020 року №089, згідно з яким третя особа отримала копію ухвали від 13.07.2020 року - 16.07.2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні 22.07.2020 року підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити; представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

В судовому засіданні 22.07.2020 року, що проводилось в режимі відеоконференції з Солом`янським районним судом міста Києва, після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати, не вдалося встановити відеоконференцзв`язок з Солом`янським районним судом міста Києва та у зв`язку з необхідністю дослідження доказів у справі, з урахуванням наданих учасниками справи пояснень та обмежень, встановлених карантинними заходами, було відновлено стадію розгляду справи.

Також, у зв`язку з неможливістю встановлення відеоконференцзв`язку з Солом`янським районним судом міста Києва, подальше фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг", що слідує з протоколу судового засідання від 22.07.2020 року (т.1, а.с.209-211).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 року оголошено перерву у розгляді справи до "28" липня 2020 року; доручено Солом`янському районному суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі, розгляд якої відбудеться 28.07.2020 року.

28.07.2020 року електронною поштою від Солом`янського районного суду міста Києва надійшла довідка про відсутність інтернет зв`язку в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва з 28.07.2020 року з 09:00 год. до 28.07.2020 року до 14:00 год. через аварію на ТЕЦ м. Києва, яку долучено до матеріалів справи, у зв`язку з чим виявилось неможливим встановити відеоконференцзв`язок за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" з Солом`янським районним судом міста Києва та фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг", що слідує з протоколу судового засідання від 28.07.2020 року (т.2, а.с.43-44).

В судовому засіданні 28.07.2020 року було оглянуто надані за клопотанням представника апелянта, адвоката Бартош Р.Г. - про долучення до матеріалів справи: копії протоколу обшуку та вилученого майна, всього на 36 аркушах, які долучено до матеріалів справи (вх.№7071).

Представник відповідача в судовому засіданні 28.07.2020 року проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник позивача в судове засідання 28.07.2020 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали суду від 22.07.2020 року про відправлення її копії сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Згідно з інформації, розміщеної на офіційному сайті ПАТ "Укрпошта", копія ухвали суду від 22.07.2020 року, яка була надіслана позивачу за належною адресою - відправлення знаходиться у точці видачі/доставки.

Ухвалу суду від 22.07.2020 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Крім того, адвокат Дудій А.І., як законний представник позивача в силу приписів ч. 1 ст. 58 ГПК України, за заявою поданою нею 21.07.2020 року за вх.№2303, була ознайомлена з матеріалами справи 22.07.2020 року, про що свідчить її підпис на відповідній заяві (т.1, а.с.201-202).

Представник третьої особи в судове засідання 28.07.2020 року не з`явився, на підтвердження направлення копії ухвали суду від 22.07.2020 року третій особі у справі, додано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта" від 27.07.2020 року №740, згідно з яким третя особа отримала копію ухвали від 22.07.2020 року - 24.07.2020 року.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції, Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641 до постанови від 11.03.2020 року № 211 внесено зміни, якою дію карантину продовжено до 31.08.2020 року; наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 року №14-а суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

Також, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи та їх законних представників щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з карантинними заходами, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Фізична особа ОСОБА_1 , як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома", в якому просила визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСІОМА" в особі директора Сбітнєва Ігора Вікторовича щодо відмови забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кроу Ерфольг Україна" можливість проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" за 2019 рік на замовлення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" - ОСОБА_1 ; надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Кроу Ерфольг Україна" всю необхідну інформацію та документи, які є необхідними для проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності та балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" за 2019 звітний рік, протягом десяти днів з дати набрання судовим рішенням законної сили; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Аксіома" в особі директора Сбітнєва Ігора Вікторовича забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кроу Ерфольг Україна" можливість проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" за 2019 рік на замовлення учасника ТОВ "Аксіома" - ОСОБА_1 ; надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Кроу Ерфольг Україна" всю необхідну інформацію та документи, які є необхідними для проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності та балансу Товариства з обмеженою відповідальність "Аксіома" за 2019 звітний рік, протягом десяти днів з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви, позивачем додано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив забезпечити позов про визнання протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСІОМА" в особі директора Сбітнєва Ігора Вікторовича щодо відмови забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кроу Ерфольг Україна" можливість проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" за 2019 рік на замовлення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" - ОСОБА_1 та надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Кроу Ерфольг Україна" всю необхідну інформацію та документи, які є необхідними для проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності та балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома", за 2019 звітний рік, протягом десяти днів з дати набрання судовим рішенням законної сили та зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Аксіома" в особі директора Сбітнєва Ігора Вікторовича забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кроу Ерфольг Україна" можливість проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" за 2019 рік на замовлення учасника ТОВ "Аксіома" - ОСОБА_1 та надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Кроу Ерфольг Україна" всю необхідну інформацію та документи, які є необхідними для проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності та балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" за 2019 звітний рік, протягом десяти днів з дати набрання судовим рішенням законної сили шляхом заборони директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" Сбітнєву Ігору Вікторовичу вчиняти будь-які дії як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" пов`язані зі здійсненням фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" в тому числі, але не виключно - укладати, розривати, припиняти правочини, відкликати довіреності та інші подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Аксіома" документи у будь-які підприємства, установи, організації, за виключенням здійснення нарахування та виплати заробітної плати працівникам, податків, обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством України.

В обґрунтування поданої заяви, позивачем вказано на те, що керівництво ТОВ "Аксіома" не здійснюється належним чином, управлінські рішення щодо діяльності, подальшого розвитку товариства не приймаються, що свідчить про те, що теперішній директор ТОВ "Аксіома" не виконує покладені на нього обов`язки; обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, існує зв`язок між вказаним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги за позовом; задоволення заяви може забезпечити ефективний захист порушених прав останнього, у випадку задоволення позову; незастосування заходу забезпечення позову може призвести до прийняття завідомо незаконних рішень щодо фінансово-господарської діяльності товариства, що значно ускладнить ведення господарської діяльності ТОВ "Аксіома" та виконання в подальшому рішення суду.

06.05.2020 року господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Згідно зі ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

За п.2 ч.1 ст. 137 ГПК України позов, зокрема, забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Зі змісту положень ч. 1 ст. 136 та ст. 137 ГПК України слідує, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 ст. 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Отже, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до усталеної судової практики при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна чи зниження його вартості.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної осіб, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Як слідує з заяви про забезпечення позову, ОСОБА_6 просить заборонити директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" Сбітнєву Ігору Вікторовичу вчиняти будь-які дії як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" пов`язані зі здійсненням фінансово-господарської діяльності товариства в тому числі, але не виключно - укладати, розривати, припиняти правочини, відкликати довіреності та інші подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Аксіома" документи у будь-які підприємства, установи, організації, за виключенням здійснення нарахування та виплати заробітної плати працівникам, податків, обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством України.

Разом з тим, в якості підстав звернення з відповідною заявою позивач зазначає про нездійснення належним чином управлінських рішень щодо діяльності, подальшого розвитку товариства директором ТОВ "Аксіома" Сбітнєвим І.В., що на думку заявника підтверджується відмовою директора надати документи для проведення аудиторської перевірки на вимогу учасника товариства; не виконання директором товариства покладених на нього обов`язків щодо прийняття управлінських рішень, що негативно відображається на діяльності товариства.

Також, заявник вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до прийняття завідомо незаконних рішень щодо фінансово-господарської діяльності товариства, що може значно ускладнити виконання судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини, у справі "Надточий проти України" від 15 травня 2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Отже, всупереч приписам ст. 139 ГПК України, заявником лише перелічені нормативні приписи, що регулюють правовий механізм вжиття заходів забезпечення позову, без обґрунтування необхідності забезпечення позову в контексті того, як невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, заява про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника щодо ухилення директора ТОВ "Аксіома" Сбітнєвим І.В від виконання взятих на себе зобов`язань як керівника, а відтак щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання рішення.

Втім, доказів в обґрунтування заяви про забезпечення позову матеріали справи не містять, а аргументи апелянта в цій частині є необґрунтованими та не приймаються.

За таких обставин, позивачем, всупереч вимог ст. ст. 13, 74 ГПК України не доведено належними та допустимими доказами вчинення відповідачем умисних дій, які спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у справі.

Неналежне, на думку заявника, виконання директором ТОВ "Аксіома" обов`язків щодо здійснення управління товариства є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, які не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду у справі.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 року у справі №922/2163/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 та у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №521/8746/18.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, місцевий господарський суд, вірно встановивши, що предметом спору є визнання протиправною бездіяльність директора ТОВ "Аксіома" щодо відмови у наданні документів для проведення аудиторської перевірки діяльності товариства на замовлення учасника товариства - ОСОБА_1 , зобов`язання ТОВ "Аксіома" забезпечити можливість проведення аудиторської перевірки діяльності ТОВ "Аксіома" за 2019 рік та зобов`язання ТОВ "Аксіома" надати всієї необхідної інформації та документів для проведення аудиторської перевірки ТОВ "Аксіома" за 2019 рік, при цьому в якості заходів забезпечення позову заявник просить заборонити директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" Сбітнєву Ігору Вікторовичу вчиняти будь-які дії як директора товариства пов`язані зі здійсненням фінансово-господарської діяльності підприємства, посилаючись на неналежне виконання директором обов`язків щодо здійснення управління товариства, тобто фактично просить заборонити органу управління товариства - директору, здійснювати господарсько-фінансову діяльність передбачену статутом товариства, ГК України та Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", без обґрунтування можливості ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі їх невжиття, що не відповідає приписам ст. 136 ГПК України, а заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є адекватними та співрозмірними з предметом спору та можуть призвести до зупинення господарської діяльності товариства, що є не допустимим, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 06.05.2020 у справі №922/1350/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.07.2020 року.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко