ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.2020 Справа № 920/365/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу №920/365/20

за позовом: Приватного сільськогосподарського підприємства "Комишанське" (42721, Сумська область, Охтирський район, с. Комиші, вул. Київська, буд.1, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" (40007, м.Суми, вул. Харківська, буд. 111, ),

про стягнення 1 663 513 грн. 22 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача: Мальченко Д.В.

від відповідача: Вовк О.В.

Секретар судового засідання Молодецька В.О.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1 663 513 грн. 22 коп., з яких: 1 630 720 грн. 90 коп. - основного боргу, 28 515 грн. 32 коп. - пені, 4 277 грн. 30 коп. - відсотки за користування грошовими коштами, нарахованих відповідно до договору поставки №2020-1601/05 від 16.01.2020, а також просить стягнути з відповідача судовий збір у сумі 24 952,69 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву № 2020-05-12/01 від 12.05.2020 (вх.№3721), в якому проти позовних вимог заперечує і просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову у повному обсязі. При цьому зазначає, що позивачем не вчинено всіх необхідних дій, направлених на належне виконання умов договору, що унеможливило поставку товару. Вимоги в частині стягнення пені та трьох відсотків вважає необґрунтованими.

Позивач подав суду письмові додаткові пояснення (вх.№5285) з додатковим обґрунтування своєї позиції у справі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

20.06.2020 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог (вх.№ 2115 від 20.06.2020), відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 1 514 771 грн. 00 коп., з яких: 1 484 912 грн 14 коп - сума основного боргу за непоставлений товар; 25 965 грн 67 коп - пені, 3894 грн 95 коп - сума процентів за користування грошовими коштами, 24 952 грн 69 коп. витрат по сплаті судового збору.

Крім того, 15.07.2020 позивач подав заяву про зміну підстав позову, в якій вказує, що підставою позову є ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України.

Відповідачем подані додаткові пояснення.

В судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про виклик свідка.

Відповідач заперечив проти виклику свідка у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Клопотання позивача про виклик свідка суд залишає без задоволення, оскільки наявні в матеріалах справи пояснення свідка не викликають сумніву, тому суд не вбачає необхідності у виклику свідка.

16 січня 2020 року між ПСП «Комишанське» (покупець) та ТОВ «Торговий дім «Інтерагростандарт» (постачальник) був укладений договір поставки № 2020-1601/05, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупця хімічну продукцію, а покупець зобов`язався належним чином прийняти та оплатити товар, в сумі та на умовах, визначених договором.

Найменування товару, його кількість, одиниця виміру, асортимент, ціна одиниці товару, вартість партії товару, строки поставки товару та інші умови визначаються сторонами в Додатках до даного договору (п.1.3. договору).

Відповідно до п.5.1. договору, покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно рахунку-фактури у порядку та строки, що визначені у додатках, які є невід`ємною частиною договору.

Додатком 2 до договору сторони узгодили, що постачальник зобов`язується поставити карбамід в біг-бегах у кількості 112 т. на суму 815 360,45 грн згідно правил ІНКОТЕРМС-2010 «СРТ, ст.Гадяч, Південна з/д», оплата товару здійснюється на поточний банківський рахунок повчальника 100% - попередньої оплати вартості товару до 12.02.2020, термін поставки товару до 15.03.2020 на підставі транспортної інструкції покупця, погодженою постачальником, але не раніше виконання покупцем вимог щодо попередньої оплати вартості товару.

Також, згідно Додатку 3 договору, постачальник зобов`язався поставити карбамід в біг-бегах у кількості 112 т. на суму 815 360,45 грн згідно правил ІНКОТЕРМС-2010 «СРТ, ст.Гадяч, Південна з/д», оплата товару здійснюється на поточний банківський рахунок повчальника 100% - попередньої оплати вартості товару до 13.02.2020, термін поставки товару до 15.03.2020 на підставі транспортної інструкції покупця, погодженою постачальником, але не раніше виконання покупцем вимог щодо попередньої оплати вартості товару.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 12.02.2020 ним було надіслано відповідачу письмову заявку на поставку мінеральних добрив ТОВ «ТД «Інтерагростандарт» на електронну адресу: () і здійснено попередню оплату за товар 100%. Однак, в порушення взятих на себе зобов`язань по Договору відповідачем не виконано зобов`язання у встановлений строк та не поставлено товар позивачу у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, на виконання умов договору, згідно виставлених постачальником рахунків № 286 від 11.02.2020 на суму 815 360,45 грн та № 295 від 12.02.2020 на суму 815 360,45 грн, позивач сплатив кошти у загальному розмірі 1 630 720,90 грн; згідно платіжного доручення № 2500 від 12.02.2020 - 815 360,45 грн та платіжного доручення № 2508 від 13.02.2020 - 815 360,45 грн.

Факт оплати товару позивачем в сумі 1 630 720,90 грн підтверджується матеріалами справи і не заперечується відповідачем.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 02.04.2020 відповідач поставив позивачу товар на суму 145600,08 грн, відповідно до товарно-транспортної накладної № ТД 0402 від 02.04.2020, в зв`язку з чим, позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до вимог якої просить суд стягнути з відповідача 1 514 771 грн. 00 коп., з яких: 1 484 912 грн 14 коп - сума основного боргу за непоставлений товар; 25 965 грн 67 коп - пені, 3894 грн 95 коп - сума процентів за користування грошовими коштами, 24 952 грн 69 коп. витрат по сплаті судового збору.

Умовами договору, а саме пунктом 3.5 передбачено, що постачальник зобов`язується передати товар покупцю на умовах, що визначаються в додатках у відповідності до правил «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року. Поставка товару відбувається на підставі транспортної інструкції покупця, яка є невід`ємною частиною виконання договору і документом, що підтверджує наміри покупця в отриманні товару та надається постачальнику в письмовій (електронній) формі за три дні до поставки з обов`язковим зазначенням: номера та дати договору; найменування вантажоодержувача, його місцезнаходження, ідентифікаційного коду та коду по залізниці; найменування, асортимент та кількість товару, вид упаковки; строків (термінів) поставки; адреси місця призначення, куди має бути поставлений товар; автопідприємства та реквізити автотранспорту (в разі перевезення товару за рахунок покупця); назви та коду станції (в разі перевезення товару залізничним транспортом, при умові, що передачу товару перевізникові має здійснити постачальник).

Якщо постачальник протягом семи робочих днів з моменту отримання транспортної інструкції покупця не надав останньому відмову в прийнятті такої транспортної інструкції до виконання, вважається, що транспортна інструкція покупця узгоджена сторонами і постачальник прийняв її до виконання (п.3.6. договору).

В матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_1 , який працює в ПСП «Комишанське» на посаді головного агронома з 01.02.2006 і до обов`язків якого входить формування та подання заявок на закупку мінеральних добрив.

Як вбачається з наданих пояснень, 12.02.2020 ОСОБА_1 підготував заявку на поставку мінеральних добрив ТОВ «ТД «Інтерагростандарт» за договором № 2020-1601/05 на ім`я заступника директора Пересадька А.Л. та направив на електронну адресу представника відповідача - Марини Кириченко ().

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення вказав, що електронна адреса це взагалі інша юридична особа.

В договорі не вказано на яку саме електронну пошту має бути надіслана покупцем транспортна інструкція. Проте з матеріалів справи вбачається, що адреса електронної пошти ТОВ "Торговий дім "Інтерагростандарт": . Також, в договорі зазначено, що покупець має направити транспорту інструкцію із зазначенням необхідних умов, а не заявку, яка не відповідає вимогам, встановленим п.3.5. договору.

Пунктом 3.10 договору передбачено, що у разі ненадання постачальнику транспортної інструкції на відвантаження товару протягом десяти календарних днів з дати надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Постачальник залишає за собою право повернути зазначені грошові кошти покупцеві та відмовитися від поставки.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які підтвердили б виконання саме позивачем п.3.5. договору щодо надсилання транспортної інструкції на підставі якої у відповідача виник обов`язок щодо поставки товару.

Судом встановлено, що кошти в сумі 1 484 912,14 грн були сплачені відповідачу, а товар поставлений не був, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 484 912,14 грн. попередньої оплати товару є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 25 965 грн 67 коп - пені на підставі п.6.2. договору та 3894 грн 95 коп - сума процентів за користування грошовими коштами. Згідно наданого суду розрахунку штрафні санкції нараховані за період з 16.03.2020 по 16.04.2020. В Додатках № 2 та № 3 до договору встановлено строк поставки 15.03.2020.

Однак, суд відмовляє позивачу в стягненні з відповідача штрафних санкцій, оскільки товар не був поставлений відповідачем, як наслідок невиконання позивачем умов договору, а саме п.3.5, який передбачав надсилання постачальнику транспортної інструкції покупця, яка є невід`ємною частиною виконання договору і документом, що підтверджує наміри покупця в отриманні товару та надається постачальнику в письмовій (електронній) формі за три дні до поставки. А тому неможливо визначити дотримання строку поставки та його порушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність нарахування відповідачу штрафних санкції за невиконання умов договору.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 22 267, 14 грн. Надмірно сплачений судовий збір у розмірі 2239,14 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись статтями 5, 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного сільськогосподарського підприємства "Комишанське" задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" (40007, м.Суми, вул. Харківська, буд. 111, ) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Комишанське" (42721, Сумська область, Охтирський район, с. Комиші, вул. Київська, буд.1, ) 1 484 912 грн 14 коп попередньої оплати товару, 22 267 грн 14 коп витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 31.07.2020.

Суддя О.Ю. Соп`яненко