номер провадження справи 28/63/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 Справа № 908/1281/20

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (69098, м.Запоріжжя, вул. Полякова, буд. 13-В)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Коло-Плюс» (69120, місто Запоріжжя, вул. Мікояна (Богдана Завади), буд. 14)

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 26.05.2020 звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Коло-Плюс» про стягнення заборгованості у розмірі 17420,24 грн.

Підставою для звернення з позовом позивачем зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг з управління багатоквартирним будинком за період з травня 2019 по 30.03.2020 року (включно) в рамках договору №311-нж/18 від 08.05.2019, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 17420,24 грн. Позов обґрунтовано ст. ст. 1, 5, 8, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 525, 526, 360 ЦК України, ст. ст. 7, 11, 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». В прохальній частині позову позивач просив суд справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/63/20. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Відповідачу запропоновано подати відзив у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 01.07.2020. Також сторін було повідомлено, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення необхідно подати у строк до 01.07.2020 (включно).

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

16.06.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про надання додаткових доказів та пояснення по суті спору. До заяви додані копії договорів № 311-нж/18 від 08.05.2019 з протоколом розбіжностей, №К-838/Р від 30.03.2020, докази направлення актів звірки взаєморозрахунків за договором №311-нж/18 відповідачу, докази часткової оплати відповідачем вартості наданих послуг (копії платіжних доручень) та довіреність представника позивача.

18.06.2020 судом отримано відзив №10 від 15.05.2020 на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивач належних та допустимих доказів порушення його прав та законних інтересів діями та бездіяльністю відповідача в рамках договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №К-838 від 06.079.2017 та надання відповідачу відповідних послуг з 01.11.2017 по 30.03.2020 не надав, просив в позові відмовити. В обґрунтування своєї правової позиції посилався на те, що ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» послуги за договором не надавала. Будь-яких доказів виконання зобов`язань за договором не довела. Договір №311-нж/18 від 08.05.2019, на який посилається позивач, між сторонами укладено не було, оскільки запропоновані відповідачем зміни в протоколі розбіжностей погоджені не були, про що свідчить лист керівника позивача від 03.06.2019. Також відповідач посилався на те, що неодноразово звертався до позивача з проханням надати конкретний перелік послуг, які він повинен надавати, втім необхідну інформацію так і не було отримано. Зауважував, що через приміщення магазину ТОВ «Коло-Плюс», що розташований на першому поверсі обслуговуючого житлового будинку проходить труба загальнобудинкової каналізації, яка на протязі всього періоду управління будинком ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», перебуває в аварійному стані, про що неодноразово були письмові звернення до позивача з проханням її заміни або полагодити. Письмові звернення з цього питання залишені позивачем без уваги та реагування. Зазначав, що договір №К-838 від 06.09.2017 укладено між позивачем та уповноваженою особою виконавчого комітету Запорізької міської ради. Доказів, які б свідчили про уповноваження представника Запорізької міської ради Бородая О.М. на укладення з управителем правочинів щодо нежитлових приміщень, які знаходяться в житлових будинках, що передані в управління, але перебувають у приватній власності, позивачем не надано.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду відзив з додатками був наданий в установлений судом строк.

Позивач не скористався правом надати заперечення на відзив, як то передбачено нормами чинного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 27.07.2020.

Приймаючи до уваги той факт, що головуючий суддя перебувала у відпустці з 02.07.2020 до 29.07.2020 та враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 29.07.2020.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Прикінцевими положеннями Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-УПІ визначено, що у разі неприйняття рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої він розташований.

Згідно з вимогами п. 5 ст. 13 вищевказаного Закону у разі якщо протягом одного року з дати набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої влади, на території якої розташований багатоквартирний будинок... У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Відповідно до п. 1 рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» признано управителем будинків у м. Запоріжжі, згідно з додатком №1 до цього рішення, за об`єктом конкурсу (група будинків) №1 товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія».

В пункті 5 вказаного рішення зазначено, що Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради спільно з Департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради підготувати проект договору з надання послуг з управління багатоквартирними будинками міста Запоріжжя, що має бути укладений від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу уповноваженою особою виконавчого комітету Запорізької міської ради, строком на один рік, з обов`язком управителя розпочати надання послуг з управління багатоквартирними будинками з 01 листопада 2017 року.

Також зазначеним рішенням (п. 6) уповноважено заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бородая О.М. укласти договір з надання послуг з управління багатоквартирними будинками міста Запоріжжя від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу.

У відповідності до п. 7 рішення Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради зобов`язано забезпечити доведення до відома співвласників багатоквартирних будинків інформації про управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія»), з яким укладено договір, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської влади та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема, на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них, відповідного оголошення, що має містити інформацію про повне найменування управителя, його контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги.

Позивач у позові зазначає, що 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою вул. Чарівна, буд. 163 в м.Запоріжжя, від імені яких діє заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М., який уповноважений на укладання цього договору рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520, згідно з Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (Управитель) укладено договір № К-838 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (надалі договір).

Згідно умов вказаного договору Управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом.

Пунктом 5 договору сторони погодили, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі: 4,40 гривень на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги, - 3,89 грн/м.кв; 2) винагорода управителеві - 0,51 грн/м.кв. Для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах: 5,83 грн на місяць за 1 квадратний метр загальне площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги, - 5,32 грн/м.кв.; 2) винагорода Управителеві 0,51 грн/м.кв.

Згідно з п. 18 цього договору, він набрав чинності з моменту його підписання і діє до 05.09.2018 року. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01 листопада 2017 року. В силу приписів Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме п. 6 ст. 11 договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору.

Згідно з актом прийняття-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу) (додаток 1 до договору) будинок №163 по вулиці Чарівна переданий в управління ТОВ «Керуюча компанія «Мрія».

Як свідчать матеріали справи товариство з обмеженою відповідальністю «Коло-Плюс» (відповідач у справі) починаючи з 01.01.2018 є орендарем вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення загальною площею 999,9 кв.м., яке розташоване за адресою місто Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 163, про що свідчить договір оренди нерухомого майна № 01/02/18 від 01.01.2018.

Відповідно до п. 4.1 договору оренди строк його дії складає з 01.01.2018 до 27.12.2020.

08 травня 2019 товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (управитель, позивач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю «Коло-Плюс» (споживач, відповідач у справі) уклали договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком№311-нж/18 з протоколом розбіжностей від 14.05.2019 (надалі договір).

Предметом цього договору є забезпечення Управителем надання послуги з управління багатоквартирним будинком у житловому будинку № 163 по вул. Чарівній у м. Запоріжжі, а споживачем забезпечення своєчасної оплати такої послуг за встановленою вартістю у строк та на умовах, що передбачені цим договором (п.1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору встановлено, що споживач є користувачем наступного нежитлового приміщення в будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Чарівна, будинок 163, приміщення LXXXIV, поверх 1, (літ. А-12, А-1, А-2), загальною площею 999,9 кв.м. Строк дії договору до 27 грудня 2020 року.

Згідно з п. 1.3 договору Управитель діє відповідно до рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» та договору про надання послуги з управління багатоквартирного будинку №К-838 від 06.09.2017 укладеного між Управителем та уповноваженою особою від імені співвласників будинку Бородаєм О.М. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

Пунктом 1.4. договору (в редакції протоколу розбіжностей) встановлено, що плата за послуги для споживача складає 4,40 гривень на місяць, в т.ч. ПДВ, за 1 квадратний метр загальної площі приміщення.

Тобто плата за послуги за приміщення за місяць складає: 4,40 грн./м кв., в т.ч. ПДВ, /плата за Послуги за 1 м кв./ х 999,9 м2 /загальна площа Приміщення/ = 4399,56 грн. /чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять/ грн. 56 коп., в т.ч. ПДВ.

Згідно з п. 1.5. (в редакції протоколу розбіжностей) договору послуга з управління багатоквартирним будинком (надалі - Послуга) включає в себе утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, зокрема прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування ліфтів (у разі їх наявності), технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, дератизація, дезінсекція, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових газових мереж а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (у разі їх наявності); купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; винагорода управителю.

Пунктом 2.2.4 договору узгоджено, що споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надану послугу за ціною встановленою цим договором у строк до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Оскільки відповідач є користувачем об`єкта нерухомості, що є невід`ємною частиною багатоквартирного будинку 163 по вул. Чарівній в м. Запоріжжя, позивачем за період з травня 2019 по березень 2020 року нараховано споживачу (відповідачу) оплату за послуги з управління багатоквартирного будинку на загальну суму 48.395,16 грн. (4.399,56 грн. х 11 місяців).

Як зазначає позивач, відповідач належним чином не виконував зобов`язання щодо оплати наданих послуг, сплатив лише частину наданих послуг у розмірі 30.974,92 грн., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 17.420,24 грн.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана вимога вих. №020-02/404 від 23.03.2020 про погашення заборгованості.

Вимога залишена без відповіді, борг відповідачем в добровільному порядку не погашено.

Наявність заборгованості за договором №311-нж/18 про надання послуг з управління відповідним багатоквартирним будинком від 08.05.2019, стало підставою для звернення позивача до суду з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Оцінивши представлені документальні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. (ч. 1 ст. 2 Закону)

Як зазначено в п. 31 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який чинний з 01.05.2019, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до п. 2, 11-14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону виконавець комунальної послуги це суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Плата за абонентське обслуговування платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач. Управитель багатоквартирного будинку фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Виходячи з наведених вище норм права слідує, що житлово-комунальні послуги, які включають в себе, зокрема, послуги з утримання багатоквартирним будинком повинні відбуватися та надаватися виключно на підставі договору, укладеного між управителем (або виконавцем цих послуг) та споживачем.

Як вже зазначалося судом позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем (споживачем) зобов`язань, а саме не внесення оплати за надані послуги ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» з управління, обслуговування будинку і прибудинкової території за адресою вул. Чарівній, буд. 163 на підставі Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 311-нж/18 від 08.05.2019, які останній не оплатив за період з травня 2019 по березень 2020 включно.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 202, ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній формі). Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 208 ЦК України передбачено, що правочин між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ч. 1 ст. 628 ЦК України,)

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Частинами 1 та 2 ст. 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються ст. ст. 13-15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Частиною 1 ст. 13 цього ж Закону визначено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідач у відзиві вих. № 10 від 15.06.2020 посилався на те, що договір №311-нж/18 від 08.05.2019, на підставі якого позивач просить стягнути заборгованість, між сторонами не було укладено, оскільки не досягнуто згоди щодо всіх істотних умов.

Здійснивши аналіз наданих суду документів, суд дійшов висновку про помилковість доводів відповідача виходячи з наступного.

Матеріали справи містять договір №311-нж/18 від 08.05.2019, учасниками якого є сторони у справі. Зазначений договір містить на кожній сторінці печатку та підпис відповідача. Також суду наданий протокол розбіжностей до вказаного договору, відповідно до змісту якого відповідач (споживач), керуючись приписами діючого законодавства виклав пункти 1.4, 1.5, 4.2.1, 5.1 в своїй редакції. Зазначив про виключення з договору пунктів 2.2.7, 2.3.5-2.3.6, 2.3.10-2.3.13, 4.1,3, 4.2.2.

В протоколі зазначено, що даний протокол є невід`ємною частиною договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №311-нж/18 та укладений у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу. Сторонами приймається у якості узгодженої редакція споживача.

Пунктом 7 ст. 181 ГПК України встановлено, що у разі якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Враховуючи наведену норму прав та той факт, що відповідач скористався наданим законом правом та направив на адресу позивача протокол розбіжностей щодо умов договору, а останній в свою чергу не передав у двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиція відповідача вважається прийнятою.

Зазначену обставину позивач не заперечив, тобто погодився з пропозицією споживача (відповідача у справі).

Крім того, зі змісту договору, який надано суду слідує, що учасниками правочину дотриманні положення ч. 3 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та узгоджено істотні умови для такої категорії правочину, а саме узгодили перелік послуг (п. 1.5 договору); вимоги до якості послуг (п. 2.4); права і обов`язки сторін (розділ 2 договору); відповідальність сторін за порушення договору (розділ 4 договору); ціна послуг (п. 1.4 договору); порядок оплати послуг (п. 2.2.4 договору); порядок і умови внесення змін до договору (п. 5.4 договору); строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору (пункти 5.1, 5.2, 5.5 договору).

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність між сторонами господарських правовідносин, які регулюються умовами договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №311-нж/18 від 08.05.2019 з протоколом розбіжностей та правомірне нарахування позивачем вартості послуг в рамках зазначеного договору за період з травня 2019 по березень 2020 (включно) у розмірі 17.420,24 грн.

До того ж суд зауважує, що як в проекті договору позивача, так і в протоколі розбіжностей відповідача вартість плати за послуги за місяць є однаковою, строки внесення платежів також співпадають, отже при укладанні правочину споживач погодився з пропозицією Управителя та надав свою згоду на укладення правочину із викладенням деяких пунктів в іншій редакції.

Також матеріали справи містять докази часткової оплати відповідачем вартості наданих позивачем послуг.

Відповідач доказів наявності іншого правочину з Управителем суду не надав, отже надані платіжні доручення підтверджують факт добровільної сплати споживачем послуг.

Щодо посилань відповідача про неналежне та неякісне виконання позивачем зобов`язань за договорами №К-838 від 06.09.2017, №311-нж/18 від 08.05.2019 суд зазначає наступне.

Умовами пунктів 2.1.2 та 2.1.3 договору № 311-нж/18 від 08.05.2019 передбачено право споживача на усунення виявлених недоліків у наданні послуги та на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за послугу у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості.

Постановою Кабінету Міністрів України № 482 від 05.06.2019 затверджено Порядок здійснення перерахунку вартості послуги з управління багатоквартирним будинком за період її ненадання, надання невідповідної якості.

В пункті 4 наведеного Порядку зазначено, що перерахунок здійснюється у разі надходження від споживача акта-претензії визначеної форми, складеного за результатами перевірки якості послуги згідно з Порядком проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 4, ст. 133), та прийняття управителем рішення про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або у разі, коли претензія споживача вважається визнаною управителем, перерахунок здійснюється протягом місяця, що настає за місяцем, у якому отримано управителем акт-претензію, або дати, коли претензія споживача вважається визнаною управителем.

Таким чином умова договору та приписами діючого законодавства передбачено право споживача на звернення до Управителя з вимогою про перерахунок вартості наданих ним послуг.

Втім, відповідач не надав суду відповідних доказів, які б підтверджували факт звернення споживача до Управителя з актом-претензією про здійснення перерахунку вартості послуг у зв`язку з їх невиконанням або неякісним виконанням.

Надані до відзиву листи підтверджують про наявність проблеми з каналізаційною трубою, яка проходить через приміщення відповідача, а не про вимогу здійснити перерахунок.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом статті 210 Господарського процесуального кодексу України, якою унормовано дослідження доказів, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Письмові, речові і електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам.

У розумінні наведених положень процесуального законодавства рішення з господарського спору може ґрунтуватися лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 02.04.2019 у справі № 911/737/18.

Відповідач належних та допустимих доказів відсутності правових підстав для оплати наданих позивачем послуг з управління будинком № 163 по вулиці Чарівній в місті Запоріжжя за період з травня 2019 по березень 2020 включно і рамках договору №311-нж/18 від 08.05.2019 суду не надав. Доводи відповідача судом до уваги не приймаються в силу вищезазначеного.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» з до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Коло-Плюс» про стягнення заборгованості у розмірі 17.420,24 грн. задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Коло-Плюс» (69120, місто Запоріжжя, вул. Б. Завади, буд. 14, ідентифікаційний код 37055914) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (69098, місто Запоріжжя, вул. Полякова, буд. 13-В, ідентифікаційний код 40413159) 17.420,24 грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять грн. 24 коп.) заборгованості, 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст судового рішення складено 31 липня 2020 року.

Суддя О.В. Федорова