ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"14" липня 2020 р. Справа №921/562/19
Місто ЛьвівЗахідний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача): Бонк Т.Б.,
суддів: Бойко С.М.
Якімець Г.Г.
секретар судового засідання Борщ І.О.
за участю представників:
від позивача: не зявився;
від відповідача: не зявився;
розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд", вх. №01-05/1051/20 від 16.03.20
про ухвалення додаткової постанови при розгляді апеляційної скарги
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.10.2019, (суддя Бурда Н.М., повний текст складено 28.10.2019 року, м. Тернопіль)
у справі № 921/562/19
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд", м. Нововолинськ, Волинська область,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вся Україна", с. Вовчківці, Зборівський район, Тернопільська область.
про стягнення 91 403,97 грн. заборгованості
ВСТАНОВИВ:
До господарського суду Тернопільської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вся Україна" про стягнення 91 403,97 грн. заборгованості.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 24.10.2019 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вся Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" - 81 130,86 грн.заборгованості, 2085,24 -3 % річних, 4517,84 грн. інфляційних втрат, 1843,87 грн. в повернення сплати судового збору та вартість витрат на правову допомогу у розмірі 8 638,63 грн. В іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.03.20 у даній справі, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вся Україна" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.10.2019 без змін.

16.03.20 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійша заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

На адресу суду, 08.07.20 надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вся Україна" в якому останній зазначає про те, що він не був ознайомлений із поданою позивачем заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Окрім того, зазначає, що про неможливість бути присутнім у судовому засіданні у звязку із обмежувальними карантинними заходами, введеними для запобігання поширенню COVID-19 та відповідними обмеженнями у пересуванні осіб. У звязку із чим просить відкласти розгляд заяви до закінчення дії карантину.

Проте, колегія суддів зазначає, що позивачем разом із поданням відзиву на апеляційну скаргу (вх №01-04/7590/19 від 16.12.19) було заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Поданий позивачем відзив був надісланий відповідачу, докази надсилання якого наявні в матеріалах справи. Окрім того, в матеріалах наявні заперечення відповідача на відзив, проте заперечень щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, відповідач не висловлював. Щодо зазначення позивачем у відзиві на апеляційну скаргу щодо витрат на професійну правничу допомогу також висвітлювалось у постанові Західного апеляційного господарського суду від 11.03.20 у даній справі.

Отже, відповідач був доведений до відома про заявлені до стягнення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, однак не скористався своїм правом на подання заперечень.

Також колегія вважає за доцільне зазначити, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд", вх. №01-05/1051/20 від 16.03.20 про ухвалення додаткової постанови була подана 16.03.20.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, рекомендацій Ради суддів України, розпорядження голови Західного апеляційного господарського судувід 16 березня 2020 року №06-41/01 та з метою попередження розповсюдження коронавірусної інфекції (COVID-19), ухвалою суду від 23.03.20 розгляд заяви відкладався в межах розумного строку.

Ухвалою суду від 27.04.20 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд", вх. №01-05/1051/20 від 16.03.20 про ухвалення додаткової постанови призначено в судове засідання на 09.06.20 о 10 год 20 хв.

Ухвалою суду від 03.06.20 виправлено описку допущену в ухвалі суду від 27.04.20 шляхом внесення змін, а саме дату призначення заяви до розгляду слід читати 14.07.20., про що належним чином було повідомлено сторін.

Щодо клопотання апелянта про відкладення розгляду заяви до закінчення дії карантину, колегія судів зазначає, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, а тому розгляд справи за відсутності учасників справи, які в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи, відповідає вимогам процесуального законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування цих норм процесуального права викладена у постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.05.2020 у справі №910/3880/19, від 05.05.2020 у справі № 908/2323/19, від 02.07.2020 у справі № 921/438/19.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем (клієнт) та адвокатом Микулин В.М. (адвокат) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №19-11/19-г від 19.11.2019, за умовами якого адвокат приймає на себе доручення Клієнта по наданню останньому правничої допомоги в обсязі та на умовах передбачених цим договором в господарській справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вся Україна" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.10.2019 у справі №921/562/19, а Клієнт зобовязується сплатити гонорар за дії Адвоката по наданню правничої допомоги і фактичні витрати Адвоката понесені ним у звязку з виконанням цього Договору. (п.1.1 договору)

Згідно п.5.1 наведеного Договору, за надану адвокатом правничу допомогу по справі Клієнт сплачує гонорар, розмір якого визначається Актом приймання виконаних робіт до даного договору. Оплата за надані послуги здійснюється Клієнтом протягом 20 (двадцяти) днів з моменту підписання Актів приймання виконаних робіт. (п.5.2 договору)

До матеріалів справи додано Акт виконаних робіт (наданих послуг) №23-г від 11.12.19 на виконання вимог договору про надання правової (правничої) допомоги №19-11/19-г від 19.11.2019 із детальним описом робіт (наданих послуг) згідно з яким адвокат надав позивачу послуги на суму 10 000,00 грн.

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В даному випадку відповідач у порядку, визначеному пунктом 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, не надав суду доказів неспіврозмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, такі витрати позивача повинні бути необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно зі ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, усі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд може зменшити суму судових витрат встановивши їх не співрозмірність незалежно від того, чи подавалося таке клопотання відповідачем.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18 та від 06.03.2019 у справі №910/15357/17.

Як зазначено вище, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано Акт виконаних робіт (наданих послуг) №23-г від 11.12.19 на виконання вимог договору про надання правової (правничої) допомоги №19-11/19-г від 19.11.2019 із детальним описом робіт (наданих послуг) згідно з яким адвокат надав позивачу послуги на суму 10 000,00 грн.

Проаналізувавши вказаний детальний опис висвітлений у Акті виконаних робіт (надання послуг), апеляційний суд вважає, що відображена в них інформація про характер виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) відповідає документам і інформації, які містяться у матеріалах даної справи.

Разом з тим, згідно з описом робіт (наданих послуг) за Актом виконаних робіт №23-г від 11.12.19 попередня консультація, зясування фактичних обставин справи у клієнта, третіх осіб зайняли у адвоката 2 години, збір документів, направлення адвокатських запитів та листів, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи зайняли у адвоката 2 години, аналіз судової практики в аналогічних спорах зайняло у адвоката 2 години, підготовка процесуальних документів (відзив на апеляційну скаргу з додатками), надсилання документів стороні та до суду зайняли у адвоката 4 години та участь адвоката у 3 (трьох) судових засіданнях.

Колегія суддів вважає, що зясування фактичних обставин справи у клієнта, та аналіз судової практики в аналогічних спорах не вимагають значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки основний обсяг роботи (зясування фактичних обставин справи, аналіз судової практики в аналогічних спорах) був виконаний представником позивача під час розгляду справи №921/562/19 в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, усі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, дослідивши наданий позивачем Акт виконаних робіт (наданих послуг) №23-г від 11.12.19 на виконання вимог договору про надання правової (правничої) допомоги №19-11/19-г від 19.11.2019 із детальним описом робіт (наданих послуг), урахувавши характер спору у даній справі, ступінь її складності, керуючись принципами справедливості та верховенства права, колегія суддів вважає, що заявлений гонорар, що визначений позивачем та його адвокатом та заявлений до стягнення з відповідача, є завищеним щодо останнього, а справедливим і співрозмірним є зменшений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу на 7 200,00 грн грн.

Таким чином, заяву про ухвалення додаткового рішення слід задоволити частково, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вся Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" -7 200,00 грн витрат на правничу допомогу надану в суді апеляційної інстанції. В решті вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 800,00 грн відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд", вх. №01-05/1051/20 від 16.03.20 про ухвалення додаткової постанови у справі №921/562/19 задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Вся Україна" (вул.Шевченка, 127, с.Вовчківці, Зборівський район, Тернопільська область, ідент.код 40660354) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" (5-й мікрорайон, буд 13, оф.2, м.Нововолинськ, Волинська область, 45403, ідент. код 35826032)- 7 200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3.В решті вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 800,00 грн відмовити.

4.Доручити Господарському суду Тернопільської області видати відповідний наказ на виконання цієї постанови.

5.Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді С.М.Бойко

Г.Г. Якімець