ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.07.2020м. ДніпроСправа № 904/4387/19

за заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", м. Дніпро

про визнання грошових вимог

Суддя Примак С.А.

при секретарі судового засідання Сироїжко М.В.

За участю представників сторін:

від кредитора: представник Беззубкін С.М., ордер серія АЕ №1028414 від 19.07.2020р., адвокатське посвідчення №0986 від 31.03.2017р.

від боржника: ліквідатор Касаткін Д.М., посвідчення №1843 від 22.06.2017р.

СУТЬ СПРАВИ:

Ухвалою господарського суду від 10.10.2019 р. відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ". Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 02.02.2020р. Розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" призначено арбітражного керуючого Касаткіна Дениса Миколайовича.

На виконання ухвали суду від 10.10.2019р. в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 11.10.2019р. оприлюдненого оголошення за №63314 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ".

16.01.2020р. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, смт. Слобожанське звернулась до господарського суду з заявою про визнання грошових вимог у розмірі 377356,89грн. основного боргу, 4204,00грн. судового збору.

23.01.2020р. ухвалою господарського суду прийнято заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю " УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ".

25.05.2020р. ухвалою господарського суду призначено розгляд справи в судовому засіданні на 09.07.2020р.

Відповідно до повідомлення розпорядника майном №01-34/49-04 від 23.04.2020р. грошові вимоги кредитора відхилено через неподання специфікації до договору, що унеможливлює аналіз розміру зобов`язання з оплати товару. Також розпорядник майном зазначає, що накладні не містять посилання на договір.

22.06.2020р. до суду надійшла заява боржника б/н від 23.04.2020р. відповідно до якої грошові вимоги відхилено оскільки кредитора як фізичну особу - підприємця припинено 10.01.2020р.

09.07.2020р. ухвалою суду відкладено розгляд грошових вимог в судовому засіданні на 23.07.2020р.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали грошових вимог, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (надалі - покупець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - постачальник) укладений Договір поставки № 8 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього Договору (пункт 1.1. Договору).

Найменування, асортимент і ціна товару, що поставляється, зазначаються у додатку № 1 "Специфікація", що є невід`ємною частиною даного Договору (пункт 1.2 Договору).

Товар поставляється постачальником окремими партіями у відповідності до замовлень на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, у кількості та на дату, що зазначені в замовленні, своїми транспортними засобами та за власний рахунок. (пункт 2.1. Договору).

Зобов`язання з поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного Договору та діючого законодавства України (пункт 2.6 Договору).

Відповідно до п. 6.6 вимоги по оплаті товару зазначаються в додатку №6 до договору.

Пунктом 3 додатку до договору №6 визначено, що оплата товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 14 календарних днів з дня реалізації товару. Датою оплати рахується дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Доказів припинення або розірвання договору, визнання його недійсним повністю або частково, сторонами не подано.

На виконання умов договору кредитором поставлено боржнику товар на загальну суму 682779,60грн., що підтверджується видатковими накладними, доданим до заяви з грошовими вимогами, а саме:

№g0-00058272 від 04.12.2017р. на суму 9241,20грн.

№g0-00058886 від 11.12.2017р. на суму 2314,20грн.

№g0-00059478 від 18.12.2017р. на суму 5389,20грн.

№g0-7582 від 17.12.2018р. на суму 197414,40грн.

№g0-7583 від 17.12.2018р. на суму 58182,60грн.

№g0-7584 від 7665,00грн. на суму 7665,00грн.

№g00-0000046 від 25.12.2018р. на суму 21087,00грн.

№g00-0000047 від 25.12.2018р. на суму 73534,20грн.

№g0-00001549 від 13.02.2019р. на суму 190719,00грн.

№g0-00001550 від 13.02.2019р. на суму 117232,80грн.

Боржником частково погашено заборгованість в розмірі 200000,00грн. та повернуто товар на суму 66826,02грн.

Також боржником за договором №8 від 31.03.2017р. надавались додаткові послуги з просування товару в розмірі 38596,69грн., зараховану як зустрічні однорідні вимоги.

Таким чином розмір заборгованості боржника перед кредитором за договором №8 від 31.03.2017р.складає 377356,89грн.

Доказів погашення заборгованості боржником не подано.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Судом не приймається до уваги повідомлення розпорядника майном про відхилення грошових вимог через відсутність специфікації до договору якими визначено асортимент та ціну товару з огляду на наступне.

Специфікація це документ, який додається до договору поставки і є його невід`ємною частиною. У ній вказують дані, що характеризують предмет договору, асортимент (номенклатуру) товару, його ціну, строки поставки й інші умови.

Згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

В силу ч. 8 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за достовірність даних, відображених в первинних документах несуть і склали та підписали ці документи.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно із ч. 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, за приписами абзацу 9 частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Так, видаткові накладні містять найменування товару, його кількість та ціну. Кожна видаткова накладна містить підписи постачальника та отримувача, скріплені печатками сторін.

Отже, факт поставки та отримання товару підтверджується видатковими накладними, які є первинними документами у справі та підписані уповноваженими представниками обох сторін, тому є первинним документом, що фіксує факт здійснення господарської операції та є належними доказами на підтвердження здійснення поставки товару на обумовлені ними суми.

Стосовно відхилення грошових вимог боржником через припинення підприємницької діяльності кредитора слід зазначити наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 22.07.2020р. Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 припинено 10.01.2020р. за власним рішенням.

Статтями 25, 26 Цивільного кодексу України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 Цивільного кодексу України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання в разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус фізичної особи - підприємця сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право і дієздатністю, та не обмежує їх.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598- 609 ЦК України, статей 202- 208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Оскільки чинними положеннями ГПК України не передбачено право суду на закриття провадження у справі в разі припинення фізичної особи - підприємця, а припинення за власним бажанням статусу фізичної особи - підприємця, на думку суду, не позбавляє права вже фізичну особу на отримання коштів за переданий товар, суд вважає за необхідне визнати грошові вимоги Фізичної особи ОСОБА_1 , смт. Слобожанське, Дніпропетровська область до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", м. Дніпро в розмірі 4204,00грн. судового збору (1 черга), 377356,89грн. (4 черга).

Відповідно до ч.4. ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Враховуючи те, що вимоги кредитора заявлено після завершення строку, визначеного Кодексом України з процедур банкрутства, вони не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Керуючись ст.ст. 234, 235 ГПК України, ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Фізичної особи ОСОБА_1 , смт. Слобожанське, Дніпропетровська область до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", м. Дніпро в розмірі 4204,00грн. (1 черга), 377356,89грн. (4 черга), які не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у 10-ти денний строк до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.07.2020р.

Суддя С.А. Примак