УХВАЛА

м. Київ

24.07.2020Справа № 910/10684/20
Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайдер" про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайдер" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Банк Альянс" вчиняти дії щодо виплати коштів в сумі 14 821 538,50 грн, згідно з вимогою Державної інноваційної фінансово-кредитної установи щодо забезпечення виконання договору №161/18/С/11 від 31.05.2019 на підставі банківської гарантії №12096-19 від 05.06.2019.

Подана заява мотивована тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Вайдер" подано позов до Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про визнання додаткової угоди №3 від 07.07.2020 до договору позики №161/18/С/11 від 31.05.2019 укладеною та визнання вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в сумі 14 821 538,50 грн щодо забезпечення виконання договору №161/18/С/11 від 31.05.2019 на підставі банківської гарантії №12096-19 від 05.06.2019 незаконною та такою, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання власного проекту із виробництва мультивізорів між позивачем та Державною інноваційною фінансово-кредитною установою укладено договір позики №161/18/С/11 від 31.05.2019. Акціонерним товариством "Банк Альянс" надано гарантійний лист №12096-19 від 05.06.201 на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи щодо виконання позивачем зобов`язань за спірним договором позики. 23.03.2020 банком отримано вимогу про сплату суми забезпечення за гарантією на загальну суму гарантії у розмірі 14 821 538,50 грн, що в свою чергу зумовило направлення банком вимоги до позивача про перерахування коштів на рахунок банку на покриття можливих витрат за гарантією наданою за договором гарантії №12096-19 від 05.06.2019. Окрім того, від Державної інноваційної фінансово-кредитної установи позивачем отримано вимогу про дострокове погашення позики за спірним договором позики. Вважаючи дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Позивач у заяві про забезпечення позову зазначає, що відповідно до висновку експертизи проведеної на підставі договору про надання послуг №05-2.2/20-3 від 20.05.2020 встановлено, зокрема, наявність істотної зміни обставин за яких визначався строк виконання зобов`язання виконавця за договором про закупівлю та за договором позики; відповідно до науково-практичного висновку Торгово-промислової палати України №1623 від 19.05.2020 щодо суттєвого ускладнення виконання зобов`язання за договором позики № 161/18/С/11 від 31.05.2019 зумовленого істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити при його укладанні №1623 від 19.05.2020. Зазначене, на думку заявника, дає підстави стверджувати про відсутність невиконання умов щодо розрахунків за спірним договором позики та зумовлює звернення позивача до суду за захистом його порушених прав. Крім того, виходячи із договору банківської гарантії, банк в подальшому отримає право на зворотну вимогу до принципала (боржника) в межах виплаченої суми гарантії, що призведе до порушення прав позивача, який вже сплатив частину коштів за спірним договором позики і буде вимушений сплатити її розмір вдруге.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову може мати місце за наявності хоча б однієї з умов: невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник посилається на ймовірну можливість подвійного стягнення з позивача суми банківської гарантії.

Відповідно до ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Суд зазначає, що заявником до заяви про забезпечення позовну не надано доказів на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, ухиляння відповідача від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У заяві про забезпечення позову заявником не вказано яким чином невжиття заходу забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, необґрунтовано неможливість повернення сплачених за банківською гарантією грошових коштів, заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування можливого ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином ускладнити чи унеможливити захист його прав чи законних інтересів, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайдер" про забезпечення позову - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.М. Шкурдова