ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р. Справа№ 910/16791/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Тараненко К.С. - довіреність №10-01/20

від відповідача: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський Автоцентр", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 (повний текст складено 28.05.2020)

у справі №910/16791/19 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ростбуд Інвест", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський Автоцентр", м. Київ

про стягнення 1 000 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ростбуд Інвест" (далі - ТОВ "Ростбуд Інвест", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський Автоцентр" (далі - ТОВ "Київський республіканський Автоцентр", відповідач) про стягнення 1 000 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оплачені позивачем на підставі Договору про надання автотранспортних послуг №12-О від 02.07.2018 послуги виконані відповідачем не в повному обсязі, у зв`язку з чим позивач просить повернути йому попередню оплату у вказаному розмірі.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 позов ТОВ "Ростбуд Інвест" у даній справі задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "Київський республіканський автоцентр" на користь ТОВ "Ростбуд Інвест" передоплату у розмірі 1 000 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 15 000,00 грн.

Рішення мотивовано документальним підтвердженням наявності заборгованості відповідача перед позивачем у вказаній сумі та не спростуванням цього відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Київський республіканський Автоцентр" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у справі № 910/16791/19 та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи. Так, відповідач зазначає, що місцевий господарський суд надав неналежну правову оцінку листу позивача за № 01-04/19 б/д, в якому останній вказував на неналежне виконання відповідачем умов договору, зокрема, щодо невідповідності актів приймання-передачі виконаних робіт та транспортних накладних об`ємам перевезеного піску і ґрунту. За доводами скаржника, надання відповідачем автотранспортних послуг підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт, транспортними накладними. Вказані документи були надані позивачу, однак не підписані ним. Крім того, відповідач вказує на те, що в підтвердження обставин виконання ним договірних зобов`язань з надання автотранспортних послуг в матеріалах справи містяться Акт підтвердження об`ємів виконаних робіт, Акт про простій вантажної техніки, Акт про підтвердження подачі вантажних автомобілів, а також докази на підтвердження інформації щодо переміщення автотранспорту, який виконував перевезення вантажу відповідно до Договору та Додатку № 1 до нього.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/16791/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (судді доповідача), суддів Коробенко Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/16791/19 за апеляційною скаргою ТОВ "Київський республіканський Автоцентр" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2020, справу призначено до розгляду на 21.07.2020.

Позиції учасників справи.

10.07.2020 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач зазначив, що всупереч умов Договору та вимогам чинного законодавства, після отримання передплати за Договором у сумі 1 160 000,00 грн., відповідач обов`язку з перевезення належним чином не виконав, здійснив лише частину перевезень, а саме: перевіз будівельну опалубку на загальну суму 160 000,00 грн. Жодних документів, які б підтверджували об`єми наданих послуг на суму 1 000 000,00 грн. не надав. Позивач вважає, що долучені до матеріалів справи акти підтвердження об`ємів виконаних робіт, про простій вантажної техніки, про підтвердження подачі вантажних автомобілів, не можуть бути належними доказами виконання відповідачем своїх зобов`язань, оскільки не передбачені умовами Договору та складені без відома та будь-якого повідомлення представників позивача. Також, наявна в них інформація не відображає реального обсягу наданих послуг. Крім того, позивач звертає увагу на те, що жодних повідомлень чи застережень про будь-які порушення позивачем умов Договору від відповідача з моменту оплати авансових платежів не надходило. Щодо посилання відповідача на документи в підтвердження інформації про переміщення автотранспорту за даними GPS, позивач зазначає, що вони були подані з порушенням чинного процесуального закону, про що правомірно зазначив суд першої інстанції. Оскільки товарно-транспортна накладна, у відповідності до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, є єдиним для усіх учасників транспортного процесу юридичним документом, що підтверджує факт перевезення та є підставою для проведення розрахунків за перевезення вантажу і обліку виконаної роботи, тому дані GPS моніторингу та звіт ТОВ "Базис-буд", який містить геодезичну зйомку завезеного будівельного матеріалу за весь час будівництва не можуть бути належним підтвердженням, на думку позивача, факту та об`ємів перевезень , здійснених відповідачем, а також не можуть бути враховані судом у зв`язку з порушенням порядку подання доказів, передбачених ч.3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Відносно листа № 01-04/19, на який посилається відповідач в апеляційній скарзі, позивач зазначає, що у вказаному листі замовник вимагав надання належним чином оформлених документів в підтвердження або спростування об`ємів перевезення, яких відповідач так і не надав, умови Договору не виконав, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав.

Явка представників сторін.

У судове засідання 21.07.2020 представник відповідача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 21.07.2020 заперечив вимоги апеляційної скарги, просив апеляційний господарський суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у даній справі залишити без змін.

Враховуючи, що явка представника відповідач в судове засідання апеляційним господарським судом обов`язковою не визнавалася, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 02.07.2018 між ТОВ "Ростбуд Інвест" (замовник) та ТОВ "Київський республіканський Автоцентр" (виконавець) було укладено Договір про надання автотранспортних послуг №12-О (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надати послуги вантажного транспорту з використання механізмів згідно переліку "Додаток №1 до Договору" Перелік транспортних засобів, а замовник зобов`язується сплатити за це встановлену плату.

Місце надання послуг - м. Херсон, Херсонська область (п. 1.2 Договору).

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що надання послуг підтверджується складанням товарно-транспортних накладних, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Згідно з п. 1.4 Договору замовник проводить оплату за надані послуги згідно виставленого рахунку-фактури. Акт надання послуг та податкова накладна виставляються днем оплати або днем фактично наданих послуг.

Умовами п. 1.5 Договору сторонами погоджено, що за надання передбачених Договором послуг замовник виплачує виконавцю суму зазначену у виставленому рахунку-фактурі, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати виставлення даного рахунку-фактури, шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця, зазначений у даному рахунку-фактурі.

За змістом п. 2.3 Договору виконавець зобов`язується доставити вантаж з пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (замовнику), а замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату відповідно до п. 1.3 Договору.

Цей договір набирає чинності з 02.07.2018 і дійсний до повного виконання зобов`язань між сторонами (п. 3.4 Договору).

ТОВ "Ростбуд Інвест" перераховано на рахунок відповідача попередню оплату за автотранспортні послуги згідно рахунків №СФАр-00023 від 16.07.2018, №СФА-000434 від 08.11.2018, №СФА-000470 від 22.11.2018, №СФА-000471 від 22.11.2018 в загальній сумі 1 106 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №89 від 16.07.2018, №207 від 09.11.2018, №1 від 27.11.2018, №2 від 27.11.2018.

До позовної заяви позивачем додані документи, які підтверджують надання відповідачем позивачу послуг за Договором №12-О від 02.07.2018 на загальну суму 106 000,00 грн., зокрема, акти прийомки-передачі виконаних послуг №ОУ-000435 від 13.11.2018, №ОУ-000477 від 26.11.2018, №ОУ-000480 від 27.11.2018 та товарно-транспортними накладними №118 від 09.11.2018, №126 від 23.11.2018, №127 від 26.11.2018.

Як свідчить наявний в матеріалах справи лист ТОВ "Ростбуд Інвест" за №01-04/19, в якому позивач звертаючись до відповідача вказував на те, що починаючи з жовтня 2018 року відповідачем на підставі Договору надавалися автотранспортні послуги з перевезення будівельних матеріалів до м. Херсона. У процесі перевезення замовником неодноразово вказувалося на факт невідповідності об`ємів матеріалу, що був відвантажений постачальником в автомобілі виконавця об`ємам, які фактично завезені виконавцем на будівельний майданчик замовника. Також позивач посилався на те, що згідно з геодезичними зйомками попередньо встановлено недостачу матеріалу в розмірі 2500 тонн. У зв`язку з викладеним замовник просив у строк до 08.04.2019 надати підтверджувальні документи, які відповідають фактично виконаним об`ємам перевезень, спростувати або підтвердити факти недостачі матеріалу.

Листом № 15-04/19 позивач повторно звернувся до відповідача з проханням надати у строк до 19.04.2019 підтверджуючі документи, які містять інформацію про фактично виконані об`єми перевезень, спростовують або підтверджують факти недостачі товару.

ТОВ "Ростбуд Інвест" звернулось до відповідача з претензією № 14.05/19 від 14.05.2019, в якій позивач вказував на те, що у відповідь на направлений ним лист №01-04/19 відповідач не надав жодних підтверджуючих документів про виконання зобов`язань за Договором. У зв`язку з цим, позивач просив надати належним чином оформлені та підписані документи, що передбачені п. 1.3 Договору (товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт). У випадку не надання таких документів, відповідач вимагав повернути попередньо сплачені кошти як безпідставно набуті відповідно до положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відповідь (вих. №58-Б від 23.05.2019) на вказану претензію повідомив позивача, що виконавцем у відповідності до умов Договору було надано автотранспортні послуги в обсягах та об`ємах, передбачених його умовами. Крім того, відповідач повідомив, що замовнику були передані усі підтверджуючі документи.

Позивач вважаючи, що господарське зобов`язання, визначене Договором про надання автотранспортних послуг № 12-О від 02.07.2018, виконавцем - ТОВ "Київський республіканський Автоцентр" належним чином не виконано, послуги вантажного перевезення в повному обсязі не надано, підтверджуючих документів про надання зазначених послуг відповідачем не сформовано, звернувся до суду з позовом про повернення сплаченої ним попередньої оплати за послуги з перевезення вантажів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що причиною спору у даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача перерахованої останнім відповідачу суми в розмірі 1 000 000,00 грн.

Як убачається із з`ясованих апеляційним господарським судом обставин:

- укладеним сторонами Договором не передбачалося здійснення позивачем перерахування (сплати) коштів відповідачу у згаданій сумі як попередньої оплати (авансового платежу) за Договором;

- з наявних платіжних документів, а саме платіжних доручень позивача на перерахування відповідачу тієї ж суми, жодним чином не випливає, що таке перерахування здійснювалося на підставі укладеного сторонами Договору. Зокрема, відповідні платіжні доручення не містили посилання на Договір як на таку підставу, а натомість у них як відповідна підстава зазначалися рахунки, які, проте, в матеріалах справи відсутні і жодною із сторін суду не подані;

- сторонами не було подано до суду передбачених Договором документів, які, за його умовами, мали б підтвердити виконання зобов`язань саме за цим договором на суму 1 000 000, 00грн., - товарно-транспорті накладні і акти здачі-приймання робіт (наданих послуг), а натомість подано інші документи (щодо об`ємів виконаних робіт, простою вантажної техніки, подачі вантажних автомобілів), які не належать до кола документів, визначених Договором.

З огляду на викладені обставини колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що відсутні підстави для висновку про те, що перерахування вказаних коштів відбувалося на виконання Договору і в межах виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Водночас будь-яких інших підстав набуття відповідачем за рахунок позивача коштів у зазначеній сумі судами не встановлено, сторонами не зазначено і з матеріалів справи не вбачається.

При цьому необхідно зауважити, що відповідно до вимог ст.ст. 4, 86, 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи за позовами юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів та органів місцевого самоврядування, які визначають предмет (матеріально-правову вимогу) та підстави (обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а не самі лише посилання позивача на певну норму закону) позову.

При цьому господарський суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення саме ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Отже, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18.

З огляду на викладені правові позиції, а також фактично встановлені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про набуття відповідачем згаданого майна (коштів) без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, з огляду на наведені приписи ст. 1212 ЦК України колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність у відповідача обов`язку повернути позивачеві зазначене майно (кошти).

В той же час, зважаючи на те, що Договір є чинним, наведене не позбавляє відповідача права та можливості, в рамках виконання укладеного ним з позивачем Договору, надати йому (позивачу) передбачені цим Договором документи на підтвердження виконання своїх договірних зобов`язань, а так само не звільняє позивача від виконання ним свого договірного обов`язку з оплати наданих послуг на підставі відповідних документів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2020 у справі №910/8089/19.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення про задоволення позову.

З урахуванням наведеного доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права та не підтверджуються встановленими обставинами справи. Підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно приписів ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, фактичні обставини у справі, встановлені під час її вирішення, підтверджують висновки, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Ростбуд Інвест".

Отже рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у справі №910/16791/19 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (скаржника).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ростбуд Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у справі №910/16791/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у справі №910/16791/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/16791/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.07.2020.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир