ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/576/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.

при секретарі судового засідання Тіщенко Д.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача 1 - Гаєвський Л.О. (керівник ТОВ «Компанія «Спецгруп», паспорт серії КЕ 290230 від 12.06.1996р.);

від відповідача 2 - не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/576/20

за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд.30, )

до відповідача 1 - товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спецгруп» (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, буд. 2Д, )

до відповідача 2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 524 098,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Одеської області 03.03.2020 р. (вх. №601/20) надійшов позов АТ «ТАСКОМБАНК» про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Компанія «Спецгруп» та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №ID5852347 від 18.01.2019 р., що станом на 22.01.2020 р. становить 524 098,25 грн., в т.ч.: 449 705,43 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 0,10 грн. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені); 42 750,00 грн. - заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена); 26 833,76 грн. - сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості; 4 808,96 грн. - штраф за період з 18.01.2019р. по 21.01.2020р. Окрім цього, позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.01.2019 р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Компанія «Спецгруп» було підписано заяву-договір №ID5852347 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК», відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 500 000,00 грн. із терміном погашення не пізніше 18.01.2021 р., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Окрім цього, 18.01.2019 р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та фізичною особою - резидентом України ОСОБА_1, шляхом накладення електронного цифрового підпису, укладено договір поруки №Т 05.10.2018 І 6477, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №ID5852347 від 18.01.2019р.

У зв`язку із неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, банк скористався правом вимоги дострокового повернення суми кредиту та повідомленнями-вимогами від 10.12.2019 р. повідомив відповідачів про необхідність погашення заборгованості. У зв`язку із невиконанням відповідачами в добровільному порядку вказаних вимог, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, що зареєстрована за вх. №2-246/20 від 03.03.2020р., в якій АТ «ТАСКРМБАНК» просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладання арешту на банківські рахунки відповідачів, на все рухоме та нерухоме майно відповідачів, що належить їм на праві власності.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/576/20 за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 02.04.2020 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2020р. в задоволенні заяви АТ «ТАСКОМБАНК» про забезпечення позову відмовлено.

04.03.2020р. судом направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області щодо зареєстрованого місця проживання фізичної особи - ОСОБА_1 .

17.03.2020р. на адресу суду надійшла відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області, яку зареєстровано за вх. №6897/20. З відповіді вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 07.10.2004 р. за адресою: АДРЕСА_1 .

02.04.2020 р. від позивача надійшла заява (вх. №8352/20) про проведення підготовчого засідання за відсутності представника позивача, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.04.2020р. строк підготовчого провадження продовжено до 02.06.2020р. та відкладено підготовче засідання на 07.05.2020р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2020р. підготовче засідання у справі відкладено на 28.05.2020р., про що ухвалою суду від 07.05.2020р. повідомлено відповідачів в порядку ст. 120 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2020р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті на 24.06.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.06.2020р. відкладено розгляд справи по суті на 22.07.2020р.

В судове засідання 22.07.2020р. представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Представник відповідача ТОВ «Компанія «Спецгруп» в судовому засіданні 22.07.2020р. позовні вимоги визнав, будь-яких заперечень щодо заявленого позивачем розміру заборгованості не заявив, письмового відзиву на позов чи заяви про визнання позовних вимог не надав.

Відповідач-2 - ОСОБА_1 в жодне судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду за зареєстрованим місцем проживання, однак поштові відправлення повертались на адресу суду із зазначенням поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою.

Суд враховує, що за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.2 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Разом з тим, інформація стосовно розгляду справи є публічною та розміщується на офіційному сайті Господарського суду Одеської області в мережі Інтернет, що свідчить про наявність в учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Окрім цього, згідно ч. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач-2 не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалами суду, якими учасників справи повідомлялись про розгляд справи, в Реєстрі судових рішень.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи відсутність жодних клопотань або заяв від відповідача-2, відсутність в матеріалах справи доказів неможливості прийняття участі у справі особисто відповідачем-2 чи його представником, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача-2 за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України.

В судовому засіданні 22.07.2020р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення представника відповідача-1 - ТОВ «Компанія «Спецгруп», надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

15.11.2018р. ТОВ «Компанія «Спецгруп» звернулось до АТ «ТАСКОМБАНК» із анкетою-заявою про надання кредиту юридичній особі в розмірі 1000000,00 грн. строком на 12 місяців.

18.01.2019р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Компанія «Спецгруп» укладено заяву-договір № ID5852347 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в Акціонерному товаристві «ТАСКОМБАНК». Даний договір підписаний сторонами із використанням електронних цифрових підписів. Чинність підпису позичальника в особі директора Гаєвського Л.О. підтверджується витягом із онлайн сервісу перевірки кваліфікованого електронного підпису (а.с. 15).

Відповідно до п. 4.1 заяви-договору № ID5852347 цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» та Цінові параметри продукту є кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, за умови наявності вільних коштів Банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору, кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № 2600.5.195270.001, відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК» з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

У пунктах 2.1, 2.2 кредитного договору сторони погодили розмір кредиту в сумі 500000,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 0,0001% річних за користуванням кредитними коштами та встановленим строком повернення кредиту до 18.01.2021 р.

Пунктом 2.3.2 кредитного договору, розмір комісійної винагороди становить 1,75% від суми виданого кредиту (щомісячно).

В пункті 2.5 кредитного договору вказано, що терміни і порядок погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього договору.

Згідно п. 2.6 кредитного договору, термін повернення кредиту встановлено до 18.01.2021р.

Згідно п. 3.1 кредитного договору, позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту.

Згідно п. 3.2 кредитного договору, остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати, зазначеної в п. 2.6 цього договору.

Згідно п. 3.3 кредитного договору, у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Цей договір, правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» та Цінові параметри продукту є кредитним договором. Цей договір є договором приєднання у визначенні ст. 634 ЦК України, у зв`язку з чим умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом його розміщення на офіційному сайті банку та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому (п. 4.1, 4.2 договору).

Згідно п. 4.3 договору, підписання договору є підтвердженням наміру позичальника укласти кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладення договору.

В додатку № 1 до кредитного договору сторони погодили графік погашення основної суми боргу та комісії за управління кредитом та процентів, відповідно до якого позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту рівними платежами в розмірі 20 834,00 грн. та останній платіж в розмірі 20818,00 грн., комісію у розмірі 8 750, 00 грн. та проценти щомісячно в період з 18.02.2019р. по 18.01.2021р.

Окрім цього, з метою забезпечення позичальником взятих на себе зобов`язань із повернення суми кредиту, 18.01.2019р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та фізичною особою-резидентом України ОСОБА_1 було укладено договір поруки №Т 05.10.2018 І 6477.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ТОВ «Компанія «Спецгруп» зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі заяви-договору № ID5852347 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») від 18.01.2019р., що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

Згідно п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором, в тому числі:

1.2.1. повернути кредитору кредит у розмірі 500.000,00 грн, у терміни (строки), визначені кредитним договором та додатком № 1 до кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 18.01.2021р.;

1.2.2. щомісячно сплачувати кредитору проценти за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних з урахуванням порядку та розміру їх зміни згідно умов кредитного договору, та в строки, що встановлені кредитним договором;

1.2.3. щомісячно сплачувати комісію за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми виданого кредиту в порядку, встановленому кредитним договором;

1.2.4. сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи, та понад суму неустойки, пені, штрафів відшкодувати збитки, заподіяні кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за кредитним договором;

1.2.5. у випадках, передбачених кредитним договором та/або законодавством України, з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути кредитору кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із кредитного договору;

1.2.6. інших грошових зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, у тому числі, збільшення грошових зобов`язань, які передбачені умовами кредитного договору.

Відповідно до 2.1 договору поруки, у випадку невиконання або прострочення виконання боржником зобов`язань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й боржник.

Передбачена п. 2.1 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник порушить зобов`язання та/або допустить прострочення виконання будь-якого із зобов`язань, зазначених п.п. 1.2., 1.3. цього договору (п. 2.2. договору поруки).

Вказаний договір поруки підписаний ОСОБА_1 з використанням кваліфікованого електронного підпису, довідка про результат перевірки підпису міститься в матеріалах справи (а.с. 21).

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», що набрав чинності з 07.11.2018р., кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

18.01.2019р. на підставі укладеного кредитного договору позивачем було перераховано на поточний рахунок ПАТ «Компанія «Спецгруп» кредитні кошти у розмірі 500.000,00 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 18.01.2019р. по 30.01.2020р. Таким чином, судом встановлено виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно п. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окрім цього, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України ,солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе обов`язків з повернення кредитних коштів, комісії та процентів, позивачем реалізовано право на вимогу дострокового повернення всієї суми позики та направлено на адресу відповідачів повідомлення-вимогу від 10.12.2019р., в якій зазначено про наявність заборгованості за кредитним договором та заявлено вимогу про дострокове повернення протягом 30-ти днів з дати одержання повідомлення, але не пізніше 45 днів з дня направлення банком повідомлення позичальнику, всієї суми кредиту та нарахованих платежів, а саме: 449 705,43 грн. - заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої); 0,07 грн. - заборгованості за процентами (в тому числі простроченої); 25 250,00 грн. - заборгованості за комісією (в тому числі прострочена); 24 254,76 грн. - пені на суму простроченої заборгованості.

На підтвердження отримання позичальником вказаної вимоги до матеріалів справи додано копію рекомендованого відправлення, з якої вбачається отримання ТОВ «Компанія «Спецгруп» зазначеної вимоги 27.12.2019р., що засвідчено підписом адресата (а.с. 23).

Поштове відправлення, адресоване на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , повернулось на адресу відправника без вручення (а.с. 25).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №ID5852347 від 18.01.2019 р., вбачається, що станом на 22.01.2020 р. загальна заборгованість становить 524 098,25 грн., в т.ч.: 449 705,43 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 0,10 грн. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені); 42 750,00 грн. - заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена) за період з 18.01.2019р. по 18.01.2021р.; 26 833,76 грн. - сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості за період з 19.02.2019р. по 21.01.2019р.; 4 808,96 грн. - штраф за період з 18.01.2019р. по 21.01.2020р.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем наявності заборгованості за кредитним договором та відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про її погашення, суд доходить висновку щодо наявності достатніх та обґрунтованих підстав для стягнення з відповідачів в солідарному порядку суми заборгованості в розмірі 519 289,29 грн., з яких: 449 705,43 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 0,10 грн. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені); 42 750,00 грн. - заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена); 26 833,76 грн. - сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості;

Щодо вимог про стягнення штрафу в розмірі 4808,96 грн., суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, зазначаючи про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів суми штрафу, позивач посилається на положення Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), без зазначення відповідного пункту вказаних Правил, яким передбачалось би нарахування штрафу у заявленому позивачем розмірі.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що саме ці Умови та Тарифи є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме з положеннями цих Умов був ознайомлений позичальник, підписуючи заяву-договір від 18.01.2019р.. Окрім цього, позивачем не надано до суду Правил в редакції, чинній станом на день укладання договору, не надано доказів щодо дати їх публікації та набрання чинності (введення у дію), а також розміщення саме цих Правил на сайті у загальному доступі та копії локального акту позивача про їх затвердження та введення в дію.

Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві-договорі про приєднання до Правил, яка безпосередньо підписана позичальником, і лише цей факт може свідчити про прийняття останнім запропонованих йому умов та приєднання, як другої сторони, до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі №342/180/17-ц.

Враховуючи відсутність в укладеному між сторонами договорі відповідальності позичальника у вигляді стягнення штрафу, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №ID5852347 від 18.01.2019р. в розмірі 519 289, 29 грн., з яких: 449 705,43 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 0,10 грн. - заборгованість по відсоткам, 42 750,00 грн. - заборгованість по комісії та 26 833,76 грн. - пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, складає 7789,32 грн. При цьому, суд зазначає, що судовий збір стягується з кожного відповідача окремо, оскільки не є зобов`язанням, в якому настає солідарна відповідальність, у зв`язку з чим вважає за можливе стягнути судові витрати з відповідачів у рівних частинах по 3 894,66 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спецгруп» (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, буд. 2Д, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд.30, ) заборгованість за кредитним договором №ID5852347 від 18.01.2019р. в розмірі 519 289 (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 29 коп., з яких: 449 705 (чотириста сорок дев`ять тисяч сімсот п`ять) грн. 43 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 0 (нуль) грн.10 коп. - заборгованість по відсоткам, 42 750 (сорок дві тисячі сімсот п`ятдесят) грн. - заборгованість по комісії та 26 833 (двадцять шість тисяч вісімсот тридцять три) грн. 76 коп. - пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спецгруп» (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, буд. 2Д, ) на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд.30, ) 3 894 (три тисячі вісімсот дев`яносто чотири) грн. 66 коп. - витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд.30, ) 3 894 (три тисячі вісімсот дев`яносто чотири) грн. 66 коп. - витрат по сплаті судового збору.

5. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 24 липня 2020 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко