ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" липня 2020 р.Справа № 42/224-09

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ЗПВР у Харківській області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) по справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агросинтез" (правонаступник ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс"), м. Київ
до фізичної особи-підприємця Ветушка Віктора Івановича, с. Нова Водолага Харківської області
про стягнення 12 882,89грн.
за участю:

учасники судового процесу не з`явились

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулось до господарського суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ЗПВР у Харківській області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 42/224-09 від 16.10.2009, в якій просить суд :

- визнати за період з 05.08.2019 по 18.06.2020 неправомірною бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ЗПВР у Харківській області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 52545377 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 42/224-09 від 16.10.2009, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52545377 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 42/224-09 від 16.10.2009 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", зокрема та не обмежуючись ст.ст. 10, 18, 26, 36, 48 Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу ВПВР Управління ЗПВР у Харківській області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52545377 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 42/224-09 від 16.10.2009 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", зокрема та не обмежуючись ст.ст. 10, 18, 26, 36, 48 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що наказ господарського суду Харківської області від 16.10.2009 до теперішнього часу не виконаний, а відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за період з 05.08.2019 по 18.06.2020 належних, допустимих та об`єктивних дій не вчинялось, що є порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", які визначають порядок та строки перевірки майнового стану боржника з посиланням на ст.ст.10, 18, 48 цього Закону.

Ухвалою суду від 24.06.2020 скаргу прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 06.07.2020.

Розгляд скарги неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 16.07.2020 розгляд скарги відкладено на 28.07.2020.

28.07.2020 на адресу суду від ВПВР Управління ЗПВР у Харківській області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов відзив, в якому державний виконавець скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" не визнає, посилаючись на те, що в провадження ВПВР Управління ЗПВР у Харківській області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) передано з Нововодолазького РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області зведене виконавче провадження ЗВП № 47748160 про стягнення з Ветушко В.І. на користь юридичних осіб заборгованості.

Як зазначає державний виконавець, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції" ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1, серед яких є Головне територіальне управління юстиції у Харківській області та утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції. Відповідно до п.3 цієї Постанови міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї Постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 Постанови, зокрема, Східне МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

З 18.10.2019 Головне територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться у стані припинення, та відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 3173/5 від 16.10.2019 створено Східне МРУ Міністерства юстиції (м. Харків).

На виконання вищезазначеної постанови державними виконавцями Відділу виносилися постанови про передачу виконавчих проваджень з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області до Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків).

Проте, як зазначає державний виконавець, під час передачі вищевказаного зведеного виконавчого провадження встановлено технічну неможливість передачі проваджень в провадження до правонаступника, а відтак і неможливе прийняття жодної дії у виконавчих провадженнях. З приводу неможливості передачі зведеного виконавчого провадження виконавча служба звернулась до ДП "ГАІС" з метою врегулювання вказаного питання.

28.07.2020 у відповіді на запит виконавчої служби повідомлено про доведення до відома ДП "НАІС" вказаної проблеми та вжиття заходів щодо її вирішення.

Також державний виконавець посилається на те, що не вчинення виконавчих дій щодо боржника у ВП № 52545377 не є підтвердженням того, що державним виконавцем не здійснюється перевірка майнового стану боржника, адже виконавче провадження входить до складу зведеного виконавчого провадження. Як вважає державний виконавець, у зв`язку із тим, що до складу вказаного виконавчого провадження входять 11 виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості з одного боржника, державному виконавцю достатньо оновлювати запити у одному з виконавчих проваджень, що входять до складу зведеного виконавчого провадження.

На підставі зазначеного державний виконавець просить суд в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

У призначене судове засідання учасники судового процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись ухвалою суду.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за необхідне розглянути зазначену скаргу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у скарзі, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.09.2009 у справі № 42/224-09 за позовом ТОВ "Корпорація "Агросинтез" до ФО-П Ветушко В.І. про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволені: з ФО-П Ветушко Віктора Івановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" стягнуто основну заборгованість у сумі 5 770,26грн., індексацію ціни товару в сумі 2 949,23грн., пеню в сумі 682,95грн., штраф у сумі 1 731,08грн., 3% річних у сумі 136,59грн., інфляційні втрати в сумі 784,74грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 120,55грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 315,00грн.

16.10.2009 на виконання рішення суду був виданий відповідний наказ, строк пред`явлення наказу до виконання встановлений до 17.10.2012.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.06.2013 здійснена заміна сторони в наказі господарського суду Харківської області, виданому 16.10.2009р. у справі № 42/224-09, а саме замінено стягувача - товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Агросинтез" на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

Ухвалою суду від 02.08.2013р. задоволено заяву ТОВ "Компанії "Ніко-Тайс" про видачу дублікату наказу господарського суду Харківської області по справі № 42/224-09, видано дублікат наказу господарського суду Харківської області від 16.10.2009 р. по справі № 42/224-09 за позовом ТОВ "Корпорації "Агросинтез" до ФО-П Ветушко Віктора Івановича про стягнення 12 882,89грн.

Постановою державного виконавця Нововодолазького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.10.2016 відкрито виконавче провадження № 52545377 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області, виданого 16.10.2009 у справі № 42/224-09.

Вказане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47748160, про що свідчить інформація про виконавче провадження станом на 09.08.2018.

Відповідно до постанови ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області від 06.08.2019 прийнято до подальшого виконання виконавче провадження № 52545377 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі № 42/224-09 від 16.10.2009 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ветушко В.І. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс" заборгованості на загальну суму 12 490,40грн.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» Східне МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Оскільки, за період з 05.08.2019 по 18.06.2020 належних, допустимих та об`єктивних дій не вчинялось, у зв`язку з чим наказ господарського суду Харківської області від 16.10.2009 до теперішнього часу не виконаний, скаржник звернувся до суду з відповідною скаргою.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст.18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також, ст.326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, який є виконавчим документом (ч.1, ч.3 ст.327 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст.1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст.3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

За приписами п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вже було встановлено судом, 07.10.2016 було відкрито виконавче провадження № 52545377 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області, виданого 16.10.2009 у справі № 42/224-09, про що винесено відповідну постанову.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За приписами ст.ст.77-79 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається судом з матеріалів справи та наданих доказів, державним виконавцем, в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" з моменту передачі (25.10.2019) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та до моменту звернення стягувача з відповідною скаргою до суду 23.06.2020 (що становить майже 8 місяців), починаючи з 23.11.2019 не було здійснено жодної виконавчої дії, направленої на своєчасне і повне виконання судового рішення у справі № 42/224-09.

Суд звертає увагу, що звернення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) до Харківської філії державного підприємства "Національні інформаційні системи" з проханням посприяти у вирішенні проблеми з приводу неможливості передачі зведеного виконавчого провадження № 47748160 до ВПВР УЗП ВР у Харківській області СМУ МЮ (м. Харків) було здійснено лише 16.07.2020, тобто після звернення стягувача до суду з відповідною скаргою.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. (ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, такі перевірки не повинні вчинятись державним виконавцем одноразово. Доказів дотримання та виконання вимог ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем суду не надано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Даний факт державним виконавцем також не спростований.

Суд звертає увагу, що окрім надіслання запиту до Пенсійного фонду України 28.10.2019 та 22.11.2019, та запитів про наявність рахунків перевірки майнового стану боржника, здійснених 29.10.2019 та 22.11.2019 по день звернення стягувача з відповідною скаргою до суду жодної дії державним виконавцем зроблено не було.

Суд зазначає, що законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Оскільки державний виконавець наділений владними повноваженнями, він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених cт.2 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

При цьому здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

За приписами ч.1, ч.2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, а також те, що виконавче провадження на виконання до державного виконавця надійшло 25.10.2019, що не заперечується державним виконавцем та підтверджується інформацією з відомостей про рух виконавчого провадження № 52545377, та починаючи з 23.11.2019 державним виконавцем не було здійснено жодних виконавчих дій, суд дійшов висновку, що скарга ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ЗПВР у Харківській області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання за період з 05.08.2019 по 18.06.2020 неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 42/224-09 від 16.10.2009 та зобов`язання державного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) підлягає частковому задоволенню, а саме визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця за період з 23.11.2019 по 18.06.2020.

Відповідно до ст.344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Скаржник звертаючись до суду зі скаргою зазначив про те, що він очікує понесення судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги, розмір яких не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, докази понесення яких будуть подані скаржником відповідно до п.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 42, 233-235, 339, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ЗПВР у Харківській області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) по справі № 42/224-09 задовольнити частково.

Визнати за період із 23.11.2019 по 18.06.2020 неправомірною бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ЗПВР у Харківській області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 52545377 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 42/224-09 від 16 жовтня 2009 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52545377 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 42/224-09 від 16 жовтня 2009 року із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", зокрема та не обмежуючись ст.ст. 10, 18, 26, 36, 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу ВПВР Управління ЗПВР у Харківській області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52545377 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 42/224-09 від 16 жовтня 2009 року із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", зокрема та не обмежуючись ст.ст. 10, 18, 26, 36, 48 Закону України "Про виконавче провадження".

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст.255-257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу та Розділу X Прикінцевих положень Кодексу.

Ухвалу складено та підписано 28.07.2020

Суддя В.О. Яризько