ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 липня 2020 року Справа № 903/53/20
за позовом: заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий квартал"

про стягнення 529785,36 грн. штрафу.

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Хвищук Н.В.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з.

від відповідача: н/з.

У судовому засіданні взяла участь прокурор Романішина Т.Л. (посвідчення № 036267 від 12.11.2015).

Встановив: заступник керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий квартал", в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий квартал" на користь Луцької міської ради 529785,36 грн. штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати за період лютий - вересень 2019 за договором оренди землі від 07.03.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено умови договору оренди землі від 07.03.2018 в частині сплати орендної плати до бюджету міста, за що останній, як вважає прокурор, повинен нести відповідальність встановлену п.12 договору оренди землі від 07.03.2018.

Ухвалою суду 29.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.02.2020.

Ухвалою суду від 26.02.2020 повідомлено сторони, що підготовче засідання відбудеться 18.03.2020.

19.02.2020 від Луцької міської ради надійшли пояснення, в яких міська рада зазначила, що сума податкового боргу погашена відповідачем в повному обсязі, а твердження прокурора про наявність бездіяльності органу, до компетенції якого в розумінні ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» віднесені повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади, не відповідають дійсності.

17.03.2020 від відповідача надійшов відзив, в якому зазначили, що виключно органи Державної податкової служби, яким на території м. Луцька є Головне управління ДПС у Волинській області здійснюють контроль щодо своєчасної сплати орендної плати. Оскільки податковий борг було сплачено відповідачем, то предмет спору у даній справі відсутній. Крім того, відсутнє порушення інтересів держави чи загрози такому порушенню, тому відповідач вважає безпідставним звернення прокурора з позовом до суду.

Ухвалою суду від 18.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 17.04.2020 та повідомлено сторони, що підготовче засідання відбудеться 08.04.2020.

19.03.2020 на адресу суду надійшли заперечення Луцької місцевої прокуратури на пояснення Луцької міської ради в яких прокурор просить наведені аргументи Луцької міської ради у поясненнях на позовну заяву відхилити, а позов прокурора задовольнити.

26.03.2020 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій прокуратура Волинської області зазначає, що прокурор обґрунтовано звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі саме Луцької міської ради, яка в даному випадку є єдиним належним позивачем у справі. Предмет даного спору не охоплює стягнення податкових платежів та зборів, оскільки питання стягнення земельного податку було предметом позовного провадження за заявою контролюючого органу. Органи податків і зборів не можуть виступати стороною спірних правовідносин, оскільки не є стороною договору.

Ухвалою суду від 08.04.2020 повідомлено сторін, що підготовче засідання відбудеться 13.05.2020.

13.05.2020 судом постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 13.05.2020 повідомлено сторін, що розгляд справи по суті відбудеться 03.06.2020.

Ухвалою суду від 03.06.2020 повідомлено сторін, що розгляд справи по суті відбудеться 08.07.2020.

Ухвала суду від 03.06.2020, на адресу відповідача судом не направлялась, у зв`язку із недостатністю фінансування Господарського суду Волинської області, про що начальником відділу документального забезпечення та контролю складено Акт щодо відсутності коштів на відправку поштової кореспонденції по судовим справам від 04.06.2020.

Ухвалою суду від 08.07.2020 повідомлено сторони, що розгляд справи по суті відбудеться 22.07.2020.

В судовому засіданні 22.07.2020 прокурор позов підтримала, просила задовольнити.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явилися.

Ухвала суду від 08.07.2020, яка була надіслана на адресу відповідача, повернулась на адресу суду із відміткою: «Відсутня адреса», хоча ухвала була надіслана на адресу, зазначену в позовній заяві та у витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, відповідача було повідомлено про дату і час розгляду справи на офіційному сайті суду, що підтверджується скріншотом сторінки сайту від 09.07.2020.

Ухвала суду від 08.07.2020 була надіслана електронною поштою на адресу позивача, а відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Крім того, представник позивача просив розглянути дану справу у їх відсутності (а.с. 90).

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що сторони були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи.

Враховуючи приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

07.03.2018 між Луцькою міською радою (орендодавець) та ТОВ «Житловий квартал» (орендар) було укладено договір оренди землі(далі- Договір) (а.с. 46-50).

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку В.02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури (землі громадської та житлової забудови), з кадастровим номером :22:195:0022, яка розташована в м. Луцьку по вул. Вороніхіна, 37.

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,3668 га, нормативна грошова оцінка 2207456,94 грн.

Розмір орендної плати за рік становить 3% від нормативної грошової оцінки, що становить 66223,71 грн. (п. 8 Договору).

Відповідно до п. 10 Договору орендна плата вноситься орендарем рівними частинами на р/р 0002, МФ0803014, ЗКПО 38009628, банк ГУДКСУ у Волинській області, одержувач УК у м. Луцьку/м. Луцьк/ 18010600, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Внесення орендної плати на майбутній, період допускається на термін, не більший одного календарного року.

Договір укладено на 10 років з дати укладення договору (п. 7 Договору).

Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.03.2018, номер запису 25237448.

Земельну ділянку було передано відповідачу, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 55).

Судом встановлено, що Головне управління ДФС у Волинській області зверталося з позовом до Волинського окружного адміністративного суду 28.10.2019 було про стягнення з ТОВ «Житловий квартал» 816599,12 грн. податкового боргу. Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою суду від 12.12.2019 провадження у справі № 140/3190/19 закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову через погашення боржником заборгованості.

Відповідно до листів, поданих ГУ ДПС у Волинській області 07.11.2019 №7314/10/03- 20-55-04-08, 20.11.2019 №8412/10/03-20-55-04, 24.12.2019 №11493/10/03- 20-55-04-08, 15.01.2020 №777/10/03-20-55-04-08 податковий борг, який був предметом позову, охоплювався за період з червня 2018 року по серпень 2019 року та був погашений 14.11.2019 (а.с. 13-24).

У відповідності до п. 12 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, у десятиденний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором.

Враховуючи вимоги п. 10 договору оренди землі від 07.03.2018 відповідач повинен був сплатити 5518,60 грн. орендної плати за лютий 2019 року до 30.03.2019, 5518,60 грн. орендної плати за березень 2019 до 30.04.2019, 5518,60 грн. орендної плати за квітень 2019 до 30.05.2019, 5518,60 грн. орендної плати за травень 2019 до 30.06.2019, 5518,60 грн. орендної плати за червень 2019 до 30.07.2019, 5518,60 грн. орендної плати за липень 2019 до 30.08.2019, 5518,60 грн. орендної плати за серпень 2019 до 30.09.2019, 5518,60 грн. орендної плати за вересень 2019 до 30.10.2019.

Однак, зобов`язання по орендній платі згідно з договором оренди землі від 07.03.2018 за лютий - вересень 2019 року було погашено відповідачем лише 14.11.2019, що стверджується прокурором та не заперечується сторонами.

Отже, беручи до уваги п. 12 договору, загальна сума штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати за лютий - вересень 2019 року становить 529 785,36 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст.627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п.1 ст.628 ЦК України).

Приписами ч.2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Між сторонами виникли зобов`язання, що випливають із договору оренди земельної ділянки, згідно якого та в силу ст. 792 ЦК України наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства ( ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлює, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порядок і строки сплати орендної плати визначено ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оренду землі", п. 288.7 ст. 288, п. 287.3 ст. 28 Податкового кодексу України, пунктами 8-12 договору оренди землі від 07.03.2018.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», п. 33 договору оренди землі від 07.03.2018 за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання

Згідно зі ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У Договорі передбачено господарсько-правову відповідальність відповідача у вигляді сплати неустойки - штрафу за порушення умов цього договору щодо строків сплати орендної плати і її розмір визначено у п. 12.

Типовий договір оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004 (з наступними змінами та доповненнями) містить аналогічне положення, що і договір оренди землі від 07.03.2018, щодо відповідальності орендаря за несвоєчасну сплату орендної плати у виді штрафу в розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором (п. 14 Типового договору оренди землі).

Таким чином, оскільки в порушення вимог п. 10 Договору, відповідачем здійснено внесення орендної плати за лютий - вересень 2019 року з порушенням строків, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, в сумі 529785,36 грн. на підставі п. 12 Договору.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині своєчасної сплати орендної плати згідно Договору, господарський суд, оцінюючи докази за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 529785,36 грн. штрафу.

Щодо доводів ТОВ «Житловий квартал» та Луцької міської ради, викладених у відзиві на позов від 17.03.2020 та у поясненнях від 19.02.2020, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 чт. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

24.01.2020 заступником керівника місцевої прокуратури на адресу Луцької міської ради було направлено повідомлення, в якому зазначалось, що Луцькою місцевою прокуратурою встановлено підстави для представництва інтересів держави в суді. Прокуратурою ініціюється подання до суду позову в інтересах держави в особі Луцької міської ради до ТОВ «Житловий квартал» про стягнення 529785,36 грн. штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати за лютий - вересень 2019 року згідно з договором оренди землі від 07.03.2018. Прокуратурою було повідомлено Луцьку міську раду про право оскаржити наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Луцької міської ради (а.с. 9).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року по справі № 912/2385/18 зазначила, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи звернення Прокуратури до Луцької міської ради, як сторони договору оренди землі від 07.03.2018, відсутність звернення Луцької міської ради до суду з позовом в інтересах жителів територіальної громади після отримання повідомлень Прокуратури, позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26 травня 2020 року по справі № 912/2385/18, суд приходить до висновку, що факт не звернення Луцької міської ради до суду є достатнім аргументом для підтвердження її бездіяльності, а звернення прокурора до суду є обґрунтованим.

Щодо заперечень відповідача відносно того, що у даній справі відсутній предмет спору, суд зазначає таке.

Доводи відповідача щодо того, що у справі відсутній предмет спору та орган Державної податкової служби повинен вживати заходи щодо стягнення штрафних санкцій згідно договору оренди земельної ділянки (а.с.59) спростовуються наступним.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 14.1. п.п.14.1.147 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Головне управління ДПС у Волинській області у відповіді на запит Прокуратури від 24.12.2019 зазначає, що штрафні санкції та пеня є розрахунком між суб`єктами господарювання за недотримання умов договору, не є податком, збором чи обов`язковим платежем згідно кодексу і стягнення штрафних санкцій не входить до повноважень органів ДПС (а.с.24).

Контроль за своєчасним внесенням орендної плати повинен здійснювати орендодавець, як сторона договору, а не Головне управління ДПС у Волинській області.

Відповідно до ст. 130 ГПК України, на відповідача слід покласти судові витрати по справі в розмірі 7946,79 грн. судового збору, сплаченого Прокуратурою Волинської області.

Керуючись ст. 86, 123, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий квартал" (вул. Вороніхіна, 37, м. Луцьк, Волинська область, ) на користь Луцької міської ради (вул. Богдана Хмельницького, 19, м. Луцьк, ) 529785,36 (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень тридцять шість копійок) грн. штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий квартал" (вул. Вороніхіна, 37, м. Луцьк, Волинська область, ) на користь Прокуратури Волинської області (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, Волинської області, ) 7946,79 грн. (сім тисяч дев`ятсот сорок шість гривень сімдесят дев`ять копійок) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.07.2020

Судя А. С. Вороняк