ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року справа № 17-14-01/1494(925/173/20)

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з секретарем судового засідання Вініченко О.Б., за участю представників:

від позивача: Яцюк М.В. (ордер),

від відповідача: Юхимець В.М. (по довіреності),

від третьої особи: Головчак О.В. (по довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №17-14-01/1494 (925/173/20)

за позовом садівничого товариства «Дніпро»

до Золотоніського району електричних мереж публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПАТ «Черкасиобленерго»

про визнання договору недійсним в частині додатків 2.1, 2.2 до договору,

ВСТАНОВИВ:

Садівниче товариство «Дніпро» звернулось до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Золотоніського району електричних мереж публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про визнання частково недійсним договору про постачання електричної енергії №509 від 14.10.2015 в частині недійсності додатків 2.1 від 14.10.2015 та 2.2 від 14.10.2015.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.02.2020 прийнято позовну заяву та призначено до розгляду на 24.03.2020.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.03.2020 підготовче засідання було призначено на 28.04.2020 у зв`язку із запровадженням в державі карантинних заходів. (Враховуючи постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19» та лист Ради суддів України №9ср-186/20 від 16.03).

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав, просить задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову, надав з цього приводу письмовий відзив від 11.03.2020 року, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи просить відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступне.

З матеріалів позову вбачається наступне.

14 жовтня 2015 року між сторонами спору було підписано договір про постачання електричної енергії №509. До договору були підписані додатки, в тому числі додаток 2.1 від 14.10.2015 року «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційні відповідальності сторін» та додаток 2.2. від 14.10.2015 року «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційні відповідальності сторін». Вважаю, що додатки не відповідають вимогам Закону, а відтак підлягають до визнання їх недійсними, зважаючи на наступне:

Додатки 2.1 та 2.2 були підписані зі сторони СТ «Дніпро» Головою правління Апальковським Сергієм Івановичем.

СТ «Дніпро» є неприбутковою організацією, діяльність провадиться за підставі Закону України «Про громадські об`єднання». Так, в п. 1 ст. 11 вказаного Закону визначено, що «Статут громадського об`єднання має містити відомості про:... 4) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі - керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи)».

12.09.2015 року було зареєстровано нову редакцію Статуту СТ «Дніпро».

В пункті 9.9 розділу IX Статуту 2015 року «Управління Товариством. Порядок утворення та діяльності органів управління Товариства» визначено:

«виконавчим органом товариства є Правління Товариства, яке очолює Голова Правління Товариства».

За пунктом 9.14 Статуту 2015 року:

«Голова правління Товариства: ... за дорученням правління, що оформлюється протоколами, укладає правочини, набуває майнових та особистих немайнових прав, виступає стороною в зобов`язанні».

Позивач зауважує, що не існує протоколу правління СТ «Дніпро», яким надано станом на 14.10.2015 року повноваження голові правління на самостійне погодження та визначення розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційні відповідальності безпосередньо СТ «Дніпро» та погодження стосовно межі розмежування відповідача. Тодішній голова правління діяв самостійно та без дозволу будь-якого органу позивача, в т.ч. безпосередньо за умовами Статуту - правління.

Більше того, розмежування щодо електромереж та відповідальність відноситься до поняття «право власності товариства».

Відповідно до пункту 7.2 Статуту 2015 року «Право власності товариства реалізує його вищий статутний орган (Загальні збори), в порядку передбаченому законодавством України та статутними документами».

Слід зауважити, що не існує рішення чи протоколу Загальних зборів СТ «Дніпро» щодо розгляду та погодження розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційні відповідальності за електромережі, стосовно яких підписано оспорюванні Додатки до Договору.

Також, не існує рішення Загальних зборів або рішення правління про прийняття на баланс засобів комерційного обліку ТП-815 та ТП-934, які визначені в оспорюваних додатках до Договору.

Голова правління, підписуючи оспорюванні додатки, діяв самовільно та не в інтересах Товариства, з грубим порушенням законодавства та Статуту СТ «Дніпро».

Про існування порушення чинне правління дізналося після прийняття документів новою головою Первунінською Тамарою Михайлівною у 2018 році.

За таких обставин, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги, визнати частково недійсним договір про постачання електричної енергії №509 від 14.10.2015 в частині недійсності додатків 2.1 від 14.10.2015 та 2.2 від 14.10.2015.

11.03.2020 від Золотоніського РЕМ надійшов письмовий відзив наступного змісту.

Відповідач не погоджується із вимогами позивача, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення по наступних підставах:

Між позивачем та відповідачем було укладено договір «Про постачання електричної енергії» №509 від 14.10.2015 року.

Згідно п. 1.1 договору - Постачальник передає електричну енергію Споживачу для забезпечення електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 20кВт, величини якої по об`єктах Споживача визначені в п.6 додатку «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.2.2 Постачальник зобов`язується постачати електричну енергію як різновид товару згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем, визначених додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної належності відповідальності мереж» (в даному випадку 2.1 та 2.2).

При укладенні договору «Про постачання електричної енергії» №509 від 14.10.2015 року, сторонами були погоджені умови договору та підписані додатки не тільки 2.1. та 2.2, але і інші додатки визначені в п 9.1 договору, а саме:

Додатки №2.1 та 2.2 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної належності»;

Додаток №3 «Порядок розрахунків»;

Додаток №4 «Графік зняття показів обліку електричної енергії»;

Додаток №6 «Повідомлення про обробку персональних даних»;

Додаток №7 «Порядок участі споживача в графіках обмеження електропостачання та графіках відключень»;

Додатки №8.1, 8.2 «Розрахунок втрат електричної енергії в мережах Споживача»;

Додаток №10 «Акт про використану електричну енергію»;

Додаток №11 «Акт про прийняття-передавання товарної продукції»;

Додаток №12 «Перелік уповноважених осіб»;

Додаток №13 «Реквізити споживача»;

Додаток №14 «Акт про пломбування розрахункової схеми обліку електричної енергії».

З моменту укладення договір виконувався сторонами належним чином. Сторони не висловлювали своїх заперечень щодо його умов. При укладенні протоколи розбіжності не подавалися. При таких обставинах незрозумілим залишається той факт, що позивач оскаржує тільки додатки 2.1. та 2.2, при цьому не оскаржує інші додатки та сам договір, які на думку позивача, ґрунтуючись на позовній заяві, також були підписані особою без повноважень.

Неможна вважати договір та додатки не погодженими правлінням та укладеними головою без відповідних повноважень, оскільки кожного місяця, позивач використовує електричну енергію та оплачує її вартість. Натомість важко припустити, що грошові кошти Садівничого товариства та їх членів використовувались головою одноособово без згоди та повноважень правління.

Таким чином відповідач вважає, що договір разом з усіма додатками в будь-якому випадку був прийнятий відповідачем до виконання, що підтверджується балансом спожитої та оплаченої електричної енергії.

В свою чергу відповідач не зазначає точної дати коли правлінню стало відомо про перевищення головою своїх повноважень.

За таких умов навіть якщо припустити, що голова правління не мав повноважень на укладення договору, згідно ст. 241 ЦКУ - Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між позивачем та відповідачем було укладено договір «Про постачання електричної енергії» №509 від 14.10.2015 року.

При укладенні договору «Про постачання електричної енергії» №509 від 14.10.2015 року, сторонами були погоджені умови договору та підписані додатки, визначені в пункті 9.1 договору: №1 «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та Субспоживачу»; №2.1 та 2.2 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної належності»; №3 «Порядок розрахунків»; №4 «Графік зняття показів обліку електричної енергії»; №6 «Повідомлення про обробку персональних даних»; №7 «Порядок участі споживача в графіках обмеження електропостачання та графіках відключень»; №8.1, 8.2 «Розрахунок втрат електричної енергії в мережах Споживача»; №10 «Акт про використану електричну енергію»; №11 «Акт про прийняття-передавання товарної продукції»; №12 «Перелік уповноважених осіб»; №13 «Реквізити споживача»; №14 «Акт про пломбування розрахункової схеми обліку електричної енергії».

В силу вимог пункту 9.1 Договору, пунктів 11 додатків 2.1, 2.2, додатки до цього договору є невід`ємними частинами Договору №509 від 14.10.2015 року.

За приписом пункту 9.2 Договору межа відповідальності за стан та обслуговування електроустановок визначаються відповідно до додатка «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» (крім випадків, передбачених пунктами 8.2 і 8.4).

Суд зазначає, що договір «Про постачання електричної енергії» №509 з 14.10.2015 року сторонами виконувався належним чином, сторони не висловлювали своїх заперечень щодо його умов, протоколи розбіжностей сторонами не подавалися.

Згідно пункту 2.1.12 ПРРЕЕ невід`ємними частинами договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є: паспорти точок розподілу, акт (акти) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Визнання недійсними додатків 2.1 та 2.2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до Договору призведе до необхідності перегляду в цілому Договору про постачання електричної енергії №509 від 14.10.2015 року щодо його відповідності вимогам законодавства.

Суд вважає, що відокремлення та визнання недійсними частини додатків від договору є помилковим рішенням позивача.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 22.07.2020 року.

Суддя С.С.Боровик