ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 місто Дніпро Справа № 904/2975/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Кузнецової І.Л.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Вагнер Д.В., довіреність №1-2268 від 23.01.2020, адвокат

від відповідача: Свірідов Д.М., ордер АЕ №1011173 від 05.01.2020, адвокат

від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 (повний текст оформлений 10.03.2020, суддя Золотарьова Я.С.), прийняту за наслідками розгляду скарги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковської Альони Олександрівни (вх. № 7371/20), у справі №904/2975/19

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 32 783 624,23 грн., -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2020 Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковської Альони Олександрівни, в якій просило:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 20.01.2020 ВП №60966746 на рахунках Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", відкритих в Акціонерному товаристві "Кристалбанк", МФО 339050; НОМЕР_3 та НОМЕР_4;

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковської Альони Олександрівни про арешт коштів боржника від 20.01.2020 ВП № 60966746.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 у справі №904/2975/19 відмовлено у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про визнання незаконними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 20.01.2020 ВП №60966746 та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковської Альони Олександрівни про арешт коштів боржника від 20.01.2020 ВП № 60966746.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що рішенням у справі №904/2975/19 стягнута заборгованість за поставлений природний газ за січень - квітень 2019 року, тому приписи пункту 10 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" не застосовується до спірних правовідносин.

Місцевий господарський суд погодився із доводами скаржника відносно того, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №36-р, яким затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності не скасовує, і не змінює розпорядження Кабінету Міністрів України №358-р від 10.05.2018; процедура приватизації, відповідно до частини 6 статті 12 Закону України "Про приватизацію майна державних і комунальних підприємств" може бути припинена лише на підставі рішення органу приватизації. Однак, місцевим господарським судом відхилені посилання скаржника на Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" з тих підстав, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації на підставі пункту 12 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження". Водночас, частиною 4 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що державний виконавець при винесенні постанови про арешт коштів боржника діяв відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та в межах повноважень задля реального виконання судового рішення; наявність підстав для зупинення провадження у виконавчому провадженні не тягне за собою в якості безумовного наслідку зняття арешту.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 у справі №904/2975/19; ухвалити нове рішення про задоволення скарги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", а саме:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 20.01.2020 ВП №60966746 на рахунках Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", відкритих в Акціонерному товаристві "Кристалбанк", МФО 339050; НОМЕР_3 та НОМЕР_4;

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковської Альони Олександрівни про арешт коштів боржника від 20.01.2020 ВП № 60966746.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації; на даний час безперервно триває процедура приватизації боржника, тому в силу приписів пункту 12 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії мають бути зупинені.

Апелянт вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про правомірність прийняття постанови про накладення арешту на рахунки із зазначенням того, що відповідно до підпункту 10 частини 9 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" після припинення провадження у справі про банкрутство забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги.

Апелянт також вважає безпідставним неврахування місцевим господарським судом включення Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", у зв`язку з чим вчинення виконавчих дій, на його думку, підлягає зупиненню на підставі пункту 10 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", в тому числі й зняттю арешту з коштів на рахунку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2020 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 у справі №904/2975/19.

08.05.2020 від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін. Вважає, що державний виконавець при винесенні постанови про арешт коштів боржника діяв відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вказаний закон не містить заборони щодо накладення арешту на кошти боржника з підстав включення боржника до переліку об`єктів великої приватизації, з цієї підстави виконавче провадження підлягає зупиненню. Також позивач не погоджується із доводами апелянта про неврахування місцевим господарським судом включення відповідача до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки рішенням у справі №904/2975/19 стягнуто заборгованість за інший період, ніж той, на який поширюються приписи пункту 10 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2020 (колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 у справі №904/2975/19 призначений у судове засідання на 13.07.2020.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2020 визначено для розгляду справи №904/2975/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Подобєд І.М., Кузнецова І.Л.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2020 справу №904/2975/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Подобєда І.М., Кузнецової І.Л.

У судовому засіданні, яке відбулося 13.07.2020, оголошувалась перерва до 15.07.2020.

15.07.2020 від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що головний державний виконавець Відділу Куліковська Альона Олександрівна перебуває у відпустці, а державний віконець, що її заміщує, перебуває на невідкладних виконавчих діях, призначених на 15.07.2020.

Розглянувши подане клопотання апеляційний господарський суд дійшов до висновку про відмову у його задоволенні.

Так, за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

Враховуючи, що апеляційне провадження відкрите 10.04.2020; явка представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання обов`язковою не визнавалась; апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У судовому засіданні, яке відбулося 15.07.2020, оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" під номером особистого запису в реєстрі 222, на підставі наказу Мінрегіону від 01.11.2018 № 292.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" було направлено на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листи №566/09 від 28.01.2019, №567/09 від 28.01.2019 про зупинення вчинення будь-яких виконавчих дій та лист № 691/09 від 01.02.2019 про зняття арешту з грошових коштів товариства, що містяться на усіх його рахунках в банківських установах, та зупинення вчинення будь-яких виконавчих дій.

23.03.2017 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі № 904/128/17 про банкрутство Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Оголошення про порушення справи про банкротство опубліковано на офіційному сайті Вищого господарського суду України 24.03.2017.

18.01.2019 прийнято Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна", який регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна.

Розпорядженням Кабінету міністрів України від 10.05.2018 №358-р "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році" Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації.

30.10.2018 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області закрито провадження у справі №904/128/17 про банкрутство Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль".

16.01.2019 Кабінетом міністрів України прийнято розпорядження №36-р "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності", яким продовжено приватизацію об`єктів державної власності, включених до переліку, рішення про приватизацію яких були прийняті у 2018 році.

Відповідно до додатку до розпорядження № 36-р, Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності.

20.01.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куліковською Альоною Олександрівною винесено постанову про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню ВП №60966746 на рахунках Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", відкритих в Акціонерному товаристві "Кристалбанк", МФО 339050: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" вважає, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куліковською Альоною Олександрівною винесено постанову про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню ВП №60966746 незаконно, оскільки Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" включено до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності відповідно до Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 5 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (частина 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

За приписами статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження").

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина 7 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 4 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до частин 1-3 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно з частиною 7 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону, а саме, про звернення стягнення на майно боржника.

Частиною 4 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Таким чином, Закон зобов`язує державного виконавця негайно, після відкриття виконавчого провадження накласти арешт на кошти боржника, якщо в заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем зазначено рахунки боржника.

У даному випадку в заяві стягувача було зазначено рахунок боржника та прохання накласти арешт, а тому державний виконавець правильно, відповідно до вимог Закону, одразу ж після відкриття виконавчого провадження наклав арешт на кошти останнього.

Пунктом 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Частиною 2 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Розпорядженням Кабінету міністрів України від 10.05.2018 №358-р "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році" Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації.

16.01.2019 Кабінетом міністрів України прийнято розпорядження №36-р "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності", яким продовжено приватизацію об`єктів державної власності, включених до переліку, рішення про приватизацію яких були прийняті у 2018 році.

Відповідно до додатку до розпорядження № 36-р, Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності.

Частиною 3 статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" встановлено, що акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна регулює Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим становлять єдину систему державних органів приватизації.

Приписами частини 1 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено, що порядок приватизації державного і комунального майна передбачає, зокрема, формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; прийняття рішення про приватизацію.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України.

Уповноважені органи управління державним майном або корпоративними правами, управління яких вони здійснюють, за результатами аналізу господарської діяльності суб`єктів господарювання подають щороку до 1 жовтня державним органам приватизації пропозиції стосовно включення об`єктів права державної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації на наступний рік, разом з висновками щодо прогнозованої суми надходження коштів від приватизації запропонованих до переліків об`єктів та прогнозом соціально-економічних наслідків приватизації в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 5 статті 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Для об`єктів великої приватизації державні органи приватизації письмово повідомляють заявника, підприємство, що приватизується (балансоутримувача об`єкта), а також відповідний уповноважений орган управління в п`ятиденний строк після набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо затвердження переліку об`єктів великої приватизації, що підлягають приватизації (частина 8 статті 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Згідно з частинами 1, 6 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" рішення про приватизацію об`єкта, який включено до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, приймається державними органами приватизації шляхом видання наказу, але не пізніше 30 днів з дня включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, за винятком випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Органи приватизації припиняють приватизацію об`єкта приватизації у таких випадках: включення об`єкта приватизації до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації; виключення об`єкта великої приватизації з переліку об`єктів, що підлягають приватизації; ухвалення місцевою радою рішення про скасування попереднього рішення про приватизацію відповідного об`єкта комунальної власності.

У місячний строк з дня прийняття рішення про припинення приватизації об`єкта приватизації державні органи приватизації повертають функції з управління пакетами акцій (частками), функції з управління майном державних підприємств уповноваженим органам управління.

Припинення приватизації - рішення органу приватизації про припинення вчинення будь-яких дій, спрямованих на приватизацію (продаж) об`єкта приватизації (пункт 23 частини 1 статті 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №36-р, яким затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності, не скасовує і не змінює розпорядження Кабінету Міністрів України № 358-р від 10.05.2018; процедура приватизації, відповідно до частини 6 статті 12 Закону України "Про приватизацію майна державних і комунальних підприємств", може бути припинена лише на підставі рішення органу приватизації.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні скарги, зазначив, що державний виконавець при винесенні постанови про арешт коштів боржника діяв відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та в межах повноважень задля реального виконання судового рішення, оскільки частиною 4 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Апелянт не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду, посилаючись на те, що відповідно приписів пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії мають бути зупинені; відповідно до підпункту 10 частини 9 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" після припинення провадження у справі про банкрутство забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги.

Апеляційний господарський суд не погоджується із такими доводами апелянта.

Частинами 1, 2 та 5 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Таким чином, у разі винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем відповідно до статті 26 та статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі заяви стягувача одночасно з відкриттям виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника, що спростовує доводи апелянта про порушення вимог статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Як правильно зазначено місцевим господарським судом, наявність підстав для зупинення провадження у виконавчому провадженні не тягне за собою в якості безумовного наслідку зняття арешту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 908/2559/17).

В частині посилань апелянта на Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого господарського суду.

Так, відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), яка не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

У справі № 904/2975/19 задоволені вимоги про стягнення з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" заборгованість за поставлений природний газ у період: січень - квітень 2019 року.

Відповідно до частини 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Відтак, пункт 10 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" не застосовується до правовідносин сторін у цій справі, оскільки за рішенням було стягнуто заборгованість, яка утворилась у 2019 році.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

При цьому, держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Таким чином, принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

При цьому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (частина 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження").

Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.05.2019 у справі № 905/2458/16.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про визнання незаконними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 20.01.2020 ВП №60966746 та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковської Альони Олександрівни про арешт коштів боржника від 20.01.2020 ВП № 60966746.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020, прийняту за наслідками розгляду скарги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковської Альони Олександрівни у справі №904/2975/19, залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020, прийняту за наслідками розгляду скарги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковської Альони Олександрівни у справі №904/2975/19, залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16.07.2020.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова