ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" липня 2020 р. Справа№ 911/254/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Тищенко А.І.

Копитової О.С.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби України у Київській області
на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2020
у справі№911/254/16 Господарського суду Київської області
за заявою Приватного акціонерного товариства «Альба Україна»
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2020 (суддя Наріжний С.Ю.) клопотання арбітражного керуючого Клименко Я.А. від 29.04.2020 № 5 (вх. № 8700/20) задоволено. Звільнено активи ПрАТ «Альба Україна» з податкової застави, а саме:

- скасовано обтяження № 6229966 (спеціальний розділ), податкова застава, дата реєстрації: 04.07.2014 17:06:09, зареєстрував: ОСОБА_1 , Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області; підстава виникнення обтяження: акт опису майна, серія та номер 3/10-28-25-36-15 від 04.07.2014; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14230097 від 04.07.2014 17:06:36; об`єкт: все майно; Суб`єкти: Боржник: ПрАТ «Альба Україна»; Обтяжувач: Бориспільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області;

- скасовано обтяження № 6229811 (спеціальний розділ), податкова застава, дата реєстрації: 04.07.2014 16:57:38, зареєстрував: ОСОБА_1 , Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області; підстава виникнення обтяження: акт опису майна, серія та номер 3/10-28-25-36-15 від 04.07.2014; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14229792 від 04.07.2014 16:57:59; об`єкт: нежиле приміщення загальною площею 100,9 кв.м. за адресою: м. Тернопіль, вул. Київська, буд. 18; Суб`єкти: Боржник: ПрАТ «Альба Україна», Обтяжувач: Бориспільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Головне управління Державної податкової служби України у Київській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2020, замінити Бориспільську ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області на ГУ ДПС у Київській області.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 14.07.2020, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді:Тищенко А.І., Копитова О.С.

За результатами перевірки матеріалів апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається з переліку додатків до апеляційної скарги, в ньому відсутні відомості про наявність доказів направлення даної апеляційної скарги з додатками на адресу учасників справи. Відсутні такі докази й безпосередньо в матеріалах апеляційної скарги.

Отже, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами статті 258 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Крім того, як також вбачається з переліку додатків до апеляційної скарги, в ньому відсутні відомості про наявність доказів сплати судового збору. Відсутні такі докази й безпосередньо в матеріалах апеляційної скарги.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до вказаних положень Вищий господарський суд України у пункті 3.1. Постанови Пленуму №7 від 21.02.2013року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» вказав, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно, суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Разом з тим, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. (така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі №911/1106/16 від 31.05.2017, Постанові Верховного Суду у справі №6/6 від 27.02.2018).

Таким чином, ураховуючи наведені норми та практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, колегія суддів зазначає, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги передбачена положеннями Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір» і не може вважатися обмеженням доступу до суду, що узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (правова позиція Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 13.05.2020 по справі №904/2104/19).

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць встановлюється в розмірі 2 118 грн. з 01.07.2020.

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги з 01.07.2020 у даному випадку становить 2 118 грн.

Скаржник не є особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами статті 258 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, на підставі статей 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений процесуальним Законом, доказів сплати судового збору.

Водночас колегія суддів зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити, що при повторному зверненні із апеляційною скаргою скаржником має бути подано клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги. При цьому, зазначене клопотання подається в будь-якому випадку пропуску строку, незалежно від причин, які зумовили цей пропуск.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 174, 234, 258, частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Київській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2020 у справі №911/254/16 залишити без руху.

2. Надати строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, а саме подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому розмірі.

3. Роз`яснити скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений пунктом 3 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Копію ухвали надіслати скаржнику.

5. Ухвала апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді А.І. Тищенко

О.С. Копитова