СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

16.07.2020 Справа № 922/3834/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, м.Харків,

на рішення Господарського суду Харківської області від 09.06.2020 (суддя Хотенець П.В.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Харківської області в м.Харкові о 15год 14хв, повний текст якого складений 19.06.2020,

у справі №922/3834/19

за позовом: Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2, м.Харків,

до 1-го відповідача: Харківської міської ради, м.Харків,

2-го відповідача: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, м.Харків,

3-го відповідача: Фізичної особи-підприємця Манжай Альбіни Володимирівни, м.Харків,

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору купівлі-продажу недійсним, зобов`язання повернення майна,

ВСТАНОВИЛА:

21.11.2019 заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, Фізичної особи-підприємця Манжай Альбіни Володимирівни про:

- визнання незаконним та скасування п.46 додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова» від 20.09.2017 №757/17;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 24.11.2017 №5514-В-С, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ФОП Манжай Альбіною Володимирівною, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тихоновою І.В. і зареєстрованого в реєстрі за №642, скасувавши його державну реєстрацію;

- зобов`язання ФОП Манжай А. В. повернути на користь територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху №1-;-8, загальною площею 92,9 кв.м, розташовані в будинку літ. «А-5» за адресою: м.Харків, вул. Елекровозна, 9 (т.1, а.с. 4-57).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.06.2020 у справі №922/3834/19 у позові відмовлено повністю (т.2, а.с. 16-31).

Рішення місцевого господарського суду із посиланням на ст. ст. 19, 41, 140 Конституції України, ст. 289 ГК України, ст. ст. 203, 215, 228, 327, 777 ЦК України, ст. ст. 1, 10, 26, 59, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування України», ст. ст. 3, 15 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст. ст. 4, 5, 7, 11, 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Програму приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова на 2017/2022, затверджену рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 №691/17, мотивовано тим, що: по-перше, рішення Харківської міської ради від 20.09.2017 №757/17 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" відповідає вимогам чинного законодавства та Програмі приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки; по-друге, орган приватизації вправі самостійно обрати такий спосіб приватизації як викуп за відсутності будь-яких додаткових умов, як то проведення поліпшення майна на більш ніж 25% його вартості; по-трете, відповідачем дотримано спосіб прийняття оскаржуваного рішення, оскільки воно прийнято на черговій сесії ради, яка є правомочною, вказане питання було включено до порядку денного сесії.

Щодо вимоги про визнання договору купівлі-продажу недійним та скасування державної реєстрації, місцевий господарський суд зазначив, що сторони уклали договори купівлі-продажу при їх вільному волевиявленні та вчинили дії, які свідчать про прийняття їх до виконання, тобто дії сторін спрямовані на реальне настання правових наслідків, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про безпідставність посилання прокурора на невідповідність спірних правочинів ст.203 ЦК України. Крім того, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем жодними належними та допустимими доказами наявності у сторін наміру на укладення угод, які б завідомо суперечили інтересам держави та суспільства.

Заступник прокурора Харківської області із рішенням місцевого господарського суду не погодився та 09.07.2020 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 09.06.2020 у справі №922/3834/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначає, що нежитлові будівлі, щодо яких прийнято оскаржуване рішення, віднесено до групи А, та перебували у комунальній власності міста Харкова, а отже, відповідно до статей 11, 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" продаж майна, що є предметом спору, мав бути проведений виключно шляхом аукціону або конкурсного продажу. У даному випадку продаж майна шляхом викупу орендарем об`єкту, який вже перебуває у нього в оренді, можливий лише якщо орендарем за згодою орендодавця за власні кошти здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25% ринкової вартості майна, за якою воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна. На думку скаржника, обраний спосіб приватизації суперечить інтересам держави та територіальної громади, оскільки він фактично спрямований на непроведення конкурсного продажу цих об`єктів, що виключає можливість отримання за об`єкти приватизації ринкової вартості, що суперечить меті, принципам та завданням приватизації.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст прокуратурою Харківської області не отримано, а з повним текстом оскаржуваного рішення прокуратура ознайомилась 30.06.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень, що, на його думку, свідчить про поважність причин пропуску строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом 09.06.2020, повний текст якого складений 19.06.2020, отже, строк подання апеляційної скарги з урахуванням приписів частини 1 статті 256 ГПК України мав спливти 09.07.2020.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки скаржник звернувся з апеляційною скаргою у строк, визначений ГПК України, що свідчить про передчасність клопотання скаржника.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали від інших учасників провадження у справі не надійшло.

При розгляді матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду постановлено ухвалу у справі № 912/2385/18 (за позовом Заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90577,26грн), якою справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми в частині застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 прийнято до розгляду справу №912/2385/18, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що вона погоджується з висновком Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема, їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

При ухваленні рішення у справі №922/3834/19, яке є предметом оскарження, місцевий господарський суд дійшов висновку про правомірність звернення прокурора із даним позовом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки з позовом про визнання незаконним та скасування п.46 додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова» від 20.09.2017 №757/17; визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 24.11.2017 №5514-В-С, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ФОП Манжай Альбіною Володимирівною, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тихоновою І.В. і зареєстрованого в реєстрі за №642, скасувавши його державну реєстрацію; зобов`язання повернути ФОП Манжай А. В. на користь територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху №1-;-8, загальною площею 92,9 кв.м, розташовані в будинку літ. «А-5» за адресою: м.Харків, вул. Елекровозна, звернулась Харківська місцева прокуратура №2, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовідносини, що склалися між сторонами спору у справі №912/2385/18, яка переглядається у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду щодо застосування положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру", є подібними до правовідносин у цій справі, становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду.

Аналогічного правового висновку щодо необхідності зупинення провадження у справі з цих підстав дійшов Верховний Суд у справі №922/3272/18 за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Український зодчій», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні третього відповідача: обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Терра Вілла» про визнання незаконним та скасування рішення, а також у справі, №922/3042/16.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зупинення провадження у справі №922/3834/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

За таких обставин, керуючись статтями 228, 229, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 09.06.2020 у справі №922/3834/19.

2. Зупинити провадження у справі №922/3834/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

3. Зобов`язати сторони повідомити Східний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-289 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою www.ear.court.gov.ua та також www.reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза