ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 Справа № 917/739/20

за позовною заявою Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ ,04070

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка", вул. Прилуцька, буд. 67, с. Верхоярівка, Пирятинський район, Полтавська область, 37000

2) ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про стягнення грошових коштів в сумі 358 456,42 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Секретар судового засідання Білоус О.В.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику представників сторін, відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи: Розглядається позовна заява Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", м. Київ про стягнення 343 897,03 грн. кредитного боргу, 10 158,55 грн. відсотків за користуванням кредитом, 4400,84 грн. пені за порушення строків виконання грошового зобов"язання.

Відповідач посилається на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонько М.М. № 61932283 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МБ-К-КНА-2217 у сумі 352 472,71 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршицького І.В. №№ 4556, 4547 від 10.04.2020 року, на підставі чого просить суд позов залишити без розгляду, а справу закрити.

Розглянувши матеріали справи, суд, встановив:

Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк", м.Київ укладено кредитний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровіка", с. Верхоярівка, Пирятинського району, а саме № МБ-К-КНА-2217 від 28.03.2019 року з лімітом кредитування 416 000,00 грн. та строком його повернення частинами згідно погодженого графіку, в день закінчення кожного відповідного періоду.

Заявник посилається на неналежне виконання позичальником кредитних зобов`язань, порушення строків поточних платежів та виникнення заборгованості за кредитним договором № МБ-К-КНА-2217 від 28.03.2019 року 343 897,03 грн. по тілу кредиту та 10158,55 грн. по відсотках. З урахуванням викладених обставин просить суд стягнути заборгованість з боржника у примусовому порядку, солідарно з директором Товариства ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_1 , які є поручителями за кредитним договором.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором кредиту, за яким фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1049, статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України.

Статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З наданих доказів вбачається, що позивач надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровіка", с. Верхоярівка, Пирятинського району Полтавської області, як позичальник коштів, зобов"язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за його користування належним чином не виконало. У результаті порушення погодженого сторонами графіку та строків поточна заборгованість за кредитним договором склала 354055,58 грн., з яких 343 897,03 грн. тіло кредиту та 10 158,55 грн. відсотків за користування кредитом, які підлягають стягненню з позичальника коштів.

Судом враховано, що зобов`язання за кредитним договором забезпечено договорами поруки: № МБ-П-КНА-2217/2 від 28.03.2019 року, укладеним з поручителями Шаповал Ольгою Миколаївною та № МБ-П-КНА-2217/3 від 28.03.2019 року, укладеним з ОСОБА_2 , в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Сторони у п.п.1.3, 6.1 вищезазначених договорів поруки взаємно домовилися, що порука за договором становить 3 роки, з дня настання строку виконання зобов`язання боржника перед кредитором. Поручителі несуть солідарну відповідальність, що означає право кредитора вимагати виконати зобов"язання в повному обсязі, як від боржника і поручителя, так і від кожного з них окремо. Оскільки зобов`язання за кредитним договором позичальником належним чином не виконувались, позивач правомірно звернувся до суду про стягнення 343 897,03 грн. боргу, 10 158,55 грн. відсотків та 4 400,84 грн. пені за порушення грошових зобов`язань з відповідачів (позичальника та поручителя) у солідарному порядку, так як в силу вимог ч. ч. 1, 2 ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.2 ст.546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В Законі України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, повинен сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися пенею, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 12.1.1. кредитного договору № МБ-К-КНА-2217 від 28.03.2019 року, пунктом 3.3 договорів поруки обумовлено у разі порушення строків виконання боргових зобов`язань позичальник (поручитель) за вимогою кредитора зобов`язаний в строк, не пізніше 7 календарних днів з дати відправлення кредитором повідомлення-вимоги сплатити на користь кредитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний календарний день, за весь час прострочення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідачів в солідарному порядку 343 897,03 грн. заборгованості, 10 158,55 грн. процентів за користування кредитом та 4400,845 грн. пені за кредитним договором № МБ-К-КНА-2217 від 28.03.2019 року є законними, обгрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Клопотання відповідача про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. копій виконавчих написів № 4556 від 10.04.20202 та № 4557 від 10.04.2020 р. про стягнення на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" у сумі 343 897,03 грн. та 1 159 282,08 грн. за кредитними договорами № МБ-К-КНА-2217 від 28.03.2019 року та № МБ-К-КНА-2613 від 24.07.2019 року, та закриття провадження у справі залишено судом без задоволення, так як банк не має права стягувати борг через нотаріальний напис, якщо він не визнаний боржником.

За приписами ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вчинений нотаріусом напис не встановлює прав та обов`язків учасників правовідносин, не визначає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, тому не породжує права стягувача на стягнення грошових сум.

26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводишся у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", та доповнив розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/200084/14 постанову Кабінет Міністрів України № 662 від 26.11.2014 в частині доповнень переліку новим розділом визнав незаконною та нечинною. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріального посвідченого договору. Так як мова йде про звичайний кредитний договір, не завірений нотаріально, а доказів визнання боржником боргу суду не надані, викладені в заяві обставини не впливають на предмет спору та не перешкоджають розгляду справи по суті. У разі некоректності нотаріального напису боржник не позбавлений можливості оспорити його у суді.

Згідно до ст. 226 Господарського процесуального кодексу України право на надання заяви про залишення позову без розгляду належить лише позивачу, а наявність виконавчого провадження за нотаріальним написом не свідчить про відсутність предмету спору.

Відповідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконання договорів та з інших підстав - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до абзацу 3 п.4.1. постанови Пленуму ВГСУ від 21.03.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XI ГПКУ", у разі, коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

Враховуючи задоволення позовних вимог повністю, судові витрати, в сумі 5376,85 грн. підлягають стягненню з відповідачів порівну.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" (вул. Прилуцька, буд. 67, с. Верхоярівка, Пирятинський район, Полтавська область,, 37000, ), ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ ,04070, ) 343 897,03 грн. тіло кредиту, 10 158,55 грн. відсотки за користування кредитом, 4 400,84 пені за порушення строків виконання зобов`язання.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" (вул. Прилуцька, буд. 67, с. Верхоярівка, Пирятинський район, Полтавська область,, 37000, ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ ,04070, ) 1 792,29 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ ,04070, ) 1 792,29 грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ ,04070, ) 1 792,29 грн. витрат по сплаті судового збору.

6. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.07.2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В. А.