ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"13" липня 2020 р. Справа№ 920/425/20 (920/1630/14)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Копитової О.С.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів»
на рішення Господарського суду Сумської області від 04.06.2020
у справі№920/425/20 (920/1630/14) Господарського суду Сумської області
за позовом ОСОБА_1
доДочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів»
про стягнення заборгованості по заробітній платі

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 04.06.2020 (суддя Яковенко В.В.) позов задоволено повністю. Постановлено стягнути з Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 19 022 грн. 35 коп. Також постановлено стягнути з Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» 2 102 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Дочірнє підприємство державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 04.06.2020 повністю і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити повністю.

Одночасно апелянтом до матеріалів апеляційної скарги було додане клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до зняття арешту з коштів та майна Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» або ухвалення постанови по даній справі.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами справи та апеляційної скарги, дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт обґрунтовує незаконним арештом його майна та коштів, а також появою можливості оплатити судовий збір після розгляду судом поданих апелянтом скарг.

Вказане клопотання апелянта задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За приписами частин 1 і 2 статті 8 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до вказаних положень Вищий господарський суд України у пункті 3.1. Постанови Пленуму №7 від 21.02.2013року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» вказав, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно, суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Разом з тим, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. (така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі №911/1106/16 від 31.05.2017, Постанові Верховного Суду у справі №6/6 від 27.02.2018).

Таким чином, ураховуючи наведені норми та практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, колегія суддів зазначає, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги передбачена положеннями Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір» і не може вважатися обмеженням доступу до суду, що узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (правова позиція Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 13.05.2020 по справі №904/2104/19)

Посилання апелянта на незаконний арешт його майна та коштів, а також появу можливості оплатити судовий збір після розгляду судом поданих апелянтом скарг не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору. Доказів на підтвердження відсутності коштів скаржником до апеляційної скарги не долучено.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць встановлюється в розмірі 2 118 грн. з 01.07.2020.

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги з 01.07.2020 у даному випадку становить 2 118 грн.

Апеляційний господарський суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання скаржника щодо надання відстрочки сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Скаржник не є особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, що, зокрема підтверджується, його клопотанням про відстрочення сплати судового збору та оскарженим судовим рішенням місцевого господарського суду.

Отже, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами статті 258 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, на підставі статей 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений процесуальним Законом, доказів сплати судового збору.

Водночас колегія суддів зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити, що при повторному зверненні із апеляційною скаргою скаржником має бути подано клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги. При цьому, зазначене клопотання подається в будь-якому випадку пропуску строку, незалежно від причин, які зумовили цей пропуск.

Крім того, колегія зазначає, що 02.04.2020 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020 року, яким в тому числі, розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України доповнено пунктом 4 такого змісту: " 4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 174, 234, 258, частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» про відстрочення сплати судового збору - відхилити.

2. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» на рішення Господарського суду Сумської області від 04.06.2020 у справі №920/425/20 (920/1630/14) залишити без руху.

3. Надати строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, але не менший, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, а саме подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому розмірі.

4. Роз`яснити скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений пунктом 3 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Копію ухвали надіслати скаржнику.

6. Ухвала апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді В.О. Пантелієнко

О.С. Копитова