ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.07.2020 Справа № 905/449/20

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія Атлант, с. Студенок Харківської області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства ДТЕК Октябрська ЦЗФ, м. Добропілля, м. Білицьке Донецької області

про стягнення заборгованості у розмірі 566 985,63 грн., з яких 500 898,00 грн. сума основного боргу, 51 319,29 грн. пеня, 10 151,10 грн. 3% річних та 4 617,24 грн. інфляційні витрати,

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Товариство з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія Атлант, с. Студенок Харківської області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Октябрська ЦЗФ, м. Добропілля, м. Білицьке Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 566 985,63 грн., з яких 500 898,00 грн. сума основного боргу, 51 319,29 грн. пеня, 10 151,10 грн. 3% річних та 4 617,24 грн. інфляційні витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання грошових зобов`язань за договором №403-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 та договором №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 500 898,00 грн. та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 20, 193, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 625, 887, 889 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 20, 27, 123, 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/449/20 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 06.03.2020 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/449/20.

30 березня 2020 року на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив №272 від 26.03.2020, в якому останній зазначив про те, що сторонами умовами спірних договорів передбачено третейську угоду щодо розгляду спорів між сторонами у третейському суді для розгляду конкретного спору (третейський суд «ad hok»). Проте, з боку позивача не дотримано умов порядку формування, дії такого суд та вимог до суддів, оскільки останнім не отримано надіслану відповідачем інформації щодо другого третейського судді обраного останнім для виконання умов щодо обрання головуючого третейського суді, водночас зазначена третейська угода є чинною, отже згідно п.7 ч.1 ст.226 ГПК України позовна заява позивача підлягає залишенню без розгляду.

06 квітня 2020 року через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь б/н від 03.04.2020 на відзив, в якій останній зазначив, що відповідачем не надані заперечення по суті позовних вимог, однак ним зазначено про недотримання позивачем умов порядку формування складу третейського суду, що є безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідачем надіслано контакті дані другого третейського судді, обраного останнім лише 17.02.2020, тоді як згідно умов спірних договір строк визначення третього третейського судді складає 30 календарних днів з моменту обрання, який сплив 01.02.2020. Таким чином, враховуючи не обрання належної кількості третейських суддів, розгляд цього спору у третейському суді припинено та має бути переданий на вирішення компетентного суду, з огляду на що, позивач обґрунтовано та правомірно звернувся з позовом до Господарського суду Донецької області.

У підготовчому судовому засіданні 17.06.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/449/20 до розгляду по суті на 15.07.2020 року.

У судове засідання 15.07.2020 представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Представник відповідача не з`явився, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2019 року між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Октябрьська ЦЗФ» (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Атлант» укладено договори №403-ЦО-ДЦ та №404-ЦО-ДЦ (далі Договори), за умовами п.1.1. яких у порядку та на умовах, визначених цими Договорами, Підрядник приймає на себе зобов`язання за плату та за завданням Замовника виконати роботи з розробки наступної проектної документації (далі Роботи) за договором №403-ЦО-ДЦ: виконання робіт по розробці робочого проекту «Ремонт галереї стрічкового конвеєра поз.766 ПАТ «ДТЕК Октябрьська ЦЗФ»; за договором №404-ЦО-ДЦ: виконання робіт по розробці робочого проекту «Ремонт галереї стрічкового конвеєра поз.772 ПАТ «ДТЕК Октябрьська ЦЗФ» (далі Проектна документація).

Види, об`єми досліджень та зміст робіт з розробки Проектної документації вимоги до Проектної документації, визначаються у Технічних завданнях на розробку Проектної документації, які є невід`ємними частинами цих Договорів (п.1.3. Договорів).

Згідно п.2.1. Договорів загальна вартість робіт формується на підставі зведеного кошторису. Кошторис на виконання робіт включає в себе відшкодування усіх видатків Підрядника, плату за виконані ним роботи за договором №403-ЦО-ДЦ від 01.02.19 складає 228 450,00 грн., у тому числі ПДВ 38 075,00 грн.; за договором №404-ЦО-ДЦ від 01.02.19 складає 272 448,00 грн., у тому числі ПДВ 45 408,00 грн.

Відповідно до п.2.3. Договорів розрахунки за виконанні Підрядником роботи за цими Договорами здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 5 (п`яти) робочих днів на 90 (дев`яностий) календарний день з дати підписання відповідного Акту прийому передачі виконаних робіт на підставі отриманого Замовником рахунку.

Розділом 4 Договорів визначені права та обов`язки сторін.

Так, пунктом 4.3.2. Договорів визначено обов`язок Замовника здійснити оплату після закінчення Робіт у розмірах та строки, визначені цими Договорами.

Умовами п.5.1. Договорів визначено, що передача оформленої у встановленому порядку Проектної документації здійснюється за умовами Договорів та одночасним наданням Підрядником Замовнику підписаних зі своєї сторони 2 (двох) екземплярів Актів прийому передачі виконаних робіт не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту виконання робіт.

Замовник протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання проектної документації та акту прийому передачі виконаних робіт зобов`язаний направити Підряднику підписаний зі своєї сторони Акт прийому передачі виконаних робіт (п.5.2. Договорів).

За приписами п.6.7. Договорів у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт, Замовник, за письмовою вимогою Підрядника, сплачує Підряднику пеню у розмірі облікової ставки НБУ, діючої у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п.7.5. Договорів усі спори, що виникають між Сторонами у зв`язку з виконанням цих Договорів або, що стосуються їх зміни, припинення, недійсності, підлягають розгляду та вирішуються у третейському суді для розгляду конкретного спору (третейський суд «ad hok»).

Третейський суд для розгляду конкретного спору формується та діє у складі трьох третейських суддів. Персональний склад третейського суду для розгляду конкретного спору визначається Сторонами, в порядку, передбаченому у п.7.9. цих Договорів. Третейський розгляд порушується за допомогою вручення позивачем відповідачу вимоги про третейський розгляд конкретного спору за цими Договорами (п.7.6.,7.8.).

Умовами п.7.9. Договорів встановлено, що склад третейського суду для розгляду конкретного спору формується в наступному порядку.

Одного з третейських суддів обирає позивач, вказавши інформацію про нього, згідно п.7.10. цих договорів та Закону України «Про третейські суди», в своїй вимозі.

Другий третейський суддя обирається відповідачем протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання від позивача вимоги про третейський розгляд. У своєму повідомленні позивачу про призначення третейського судді відповідач зазначає інформацію про нього згідно п.7.10 цих договорів та Закону України «Про третейські суди».

Третій третейський суддя, який виступає у якості голови, обирається двома обраними третейськими суддями, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту обрання другого третейського судді, з урахуванням вимог п.7.10. та Закону України «Про третейські суди».

У разі недосягнення згоди при виборі третього третейського судді, протягом зазначеного строку, такого третейського суддю призначає компетентний орган за письмовим запитом однієї із сторін.

Згідно з п.8.1. ці Договори набирають чинності з дати їх підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін. Сторони дійшли згоди, що у разі належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2019 р. включно, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за договорами.

Договір підписаний Сторонами та скріплений печатками у встановленому чинним законодавством порядку.

Згідно технічного завдання до договору №403-ЦО-ДЦ від 01.02.19 місцезнаходження об`єкту: галерея стрічкового конвеєра поз.766 ПАТ «ДТЕК Октябрьська ЦЗФ» - Донецька область, м. Белицьке,вул. Добропільська, 1-А ПАТ «ДТЕК Октябрьська ЦЗФ»; строк виконання робіт: лютий-березень 2019.

Згідно технічного завдання до договору №404-ЦО-ДЦ від 01.02.19 місцезнаходження об`єкту: галерея стрічкового конвеєра поз.772 ПАТ «ДТЕК Октябрьська ЦЗФ» - Донецька область, м. Белицьке,вул. Добропільська, 1-А ПАТ «ДТЕК Октябрьська ЦЗФ»; строк виконання робіт: лютий-березень 2019.

Разом з цим, до договорів складено Завдання на проектування (а.с.53-57, 77-81).

В підтвердження виконання робіт за договорами №403-ЦО-ДЦ та №404-ЦО-ДЦ від 01.02.19 на загальну суму 500 898,00 грн., позивачем складені Акт здачі-приймання науково-технічної продукції від 21.03.2019 на суму 228 450,00 грн. та Акт здачі-приймання науково-технічної продукції від 26.03.2019 на суму 272 448,00 грн., які підписані з боку відповідача без зауважень (а.с.61, 85).

Після, позивачем виставлено рахунок №03/01 від 21.03.2019 на суму 228 450,00 грн. та рахунок №03/02 від 26.03.2019 на суму 272 448,00 грн.

Претензіями №18/10-19/06 від 18.10.2019 та №18/10-19/15 від 18.10.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою у 30-ти денний строк з дня їх отримання сплати заборгованість за договорами №403-ЦО-ДЦ та №404-ЦО-ДЦ від 01.02.19 у загальному розмірі 500 898,00 грн. та пеню у загальному розмірі 126 072,35 грн. (а.с.88-89, 92-93), які отримані відповідачем 25.10.2019, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошта» (а.с.97).

29.11.2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогами щодо порушення третейського розгляду №29/11-19/02 та №29/11-19/01, в яких останній зазначив про порушення третейського провадження щодо вирішення питання про стягнення з відповідача заборгованості за договорами №403-ЦО-ДЦ та №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019. Також, позивачем зазначено про обрання, відповідно до умов п.7.9, п.7.10 договір третейським суддею Денисенко Тетяну Миколаївну та просив відповідача повідомити про обрання з боку останнього другого третейського судді.

Зазначені вимоги отриманні відповідачем 04.12.2019 року (а.с.101).

У відповідях №6 та №5 від 02.01.2020 на вимогу про третейський розгляд спору згідно умов договорів, відповідач зазначив про обрання третейського судді Бобрової Ганни Юріївни, а також зазначено її телефон для зв`язку (а.с.102, 103).

Листами №3 та №7 від 16.01.2020 позивач звернувся до відповідача з проханням надати засоби поштового або електронного зв`язку з третейського судді Бобрової Г.Ю. для офіційного оперативного обрання третього третейського судді згідно п.7.9. спірних договорів (а.с.104, 105). Вказані листи отримані відповідачем 21.01.2020, що підтверджується копіює рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №167, наявного в матеріалах справи (а.с.107).

Посилаючись на неналежне виконання грошових зобов`язань за договором №403-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 та договором №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 500 898,00 грн., внаслідок чого позивачем нараховані пеня 3% річних та інфляційні витрати, останній звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання грошових зобов`язань за договорами №403-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 та №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями та іншими актами господарського законодавства, Цивільним кодексом України, а також умовами договорів №403-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 та договором №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч. 1 ст.889 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Отже, в контексті зазначених норм укладений Відповідачем договори №403-ЦО-ДЦ та №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання з виконання робіт за спірними договорами виконав у повному обсязі, що підтверджується підписаними відповідачем без зауважень актами здачі-приймання науково-технічної продукції від 21.03.2019 та від 26.03.2019.

Таким чином, враховуючи фактичне прийняття відповідачем робіт позивача, останній не мав жодних підстав для ухилення від виконання обов`язку щодо здійснення оплати виконаних позивачем робіт згідно умов, визначених договорами №403-ЦО-ДЦ та №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином

Між тим, як вбачається із матеріалів справи, і Відповідачем, всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних, у розумінні ч.1 ст. 76 цього Кодексу, доказів іншого до матеріалів справи не надано, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором №403-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 утворилась та має місце заборгованість Відповідача в сумі 228 450,00 грн..

Разом з цим, за договором №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 має місце заборгованість Відповідача в сумі 272 448,00 грн., що разом складає 500 898,00 грн.

Таке невиконання грошових зобов`язань кваліфікується судом як їх порушення зобов`язання у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважається таким, що прострочив виконання відповідних грошових зобов`язань у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Беручи до уваги встановлений судом факт виконання позивачем підрядних робіт та фактичне їх прийняття відповідачем, вимоги позивача про стягнення заборгованості за договорами №403-ЦО-ДЦ та №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 є правомірними, з огляду на що, на позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у загальному розмірі 500 898,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно із ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

При цьому, ч.4 ст.231 Господарського кодексу України передбачає можливість встановлення договором розміру штрафних санкцій у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, за змістом п.6.7.спірних договорів у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт, Замовник, за письмовою вимогою Підрядника, сплачує Підряднику пеню у розмірі облікової ставки НБУ, діючої у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Враховуючи, що домовленість сторін про застосування пені у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт безпосередньо у п.6.7. спірних договорів, вимоги ст.547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання, видом якого у розумінні ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України є неустойка, у розглядуваному випадку дотримані.

Проте, перевіривши розрахунок пені за договором №403-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 за період з 27.06.2019 по 02.03.2020 та за договором №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 , суд дійшов висновку що вони є невірними, оскільки позивачем не враховано, що згідно приписів ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування пені не повинно перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Тобто, враховуючи умови п.2.3. спірних договорів, згідно яких розрахунки за виконанні Підрядником роботи за цими Договорами здійснюється Замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів на 90 (дев`яностий) календарний день з дати підписання відповідного Акту прийому передачі виконаних робіт, позивач повинен був нараховувати пеню за №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 на суму 228 450,00 грн. за період з 27.06.2019 по 27.12.2019, за договором №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 позивач повинен був нараховувати пеню на суму 272 448,00 грн. за період з 03.07.2019 по 01.01.2020.

Таким чином, здійснивши перерахунок пені за договором №403-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 за період з 27.06.2019 по 26.12.2019, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення пені у розмірі 18 704,74 грн.

Здійснивши перерахунок пені за договором №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 за період з 03.07.2019 по 01.01.2020, суд зазначає, що належний до стягнення розмірі пені складає 22 556,29 грн.

За змістом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних і інфляційної індексації за весь період прострочення.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, отже, проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.

Перевіривши арифметичні розрахунки позовних вимог щодо 3% річних за договором №403-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 за період з 27.06.2019 по 02.03.2020, суд дійшов висновку, що їх розмір є арифметично вірним, з огляду на що, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 4 691,00 грн.

Перевіривши арифметичні розрахунки позовних вимог щодо 3% річних за договором №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 за період з 03.07.2019 по 02.03.2020, суд дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині у заявленому позивачем розмірі 5 460,10 грн.

Перевіривши арифметичні розрахунки позовних вимог щодо інфляційних витрат за договором №403-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 за період з липня 2019 по січень 2020, суд дійшов висновку, що їх розмір є арифметично вірним, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в сумі 61 347,86 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних витрат за договором №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 за період з серпня 2019 по січень 2020, суд дійшов висновку, що їх розмір є арифметично вірним, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в сумі 3 269,38 грн.

Щодо вимог відповідача про залишення позову без розгляду в порядку п.7 ч.1ст.226 ГПК України внаслідок наявності у спірних договорах третейської угоди щодо розгляду спорів між сторонами у третейському суді для розгляду конкретного спору (третейський суд «ad hok»), суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про третейські суди» завданням третейського суду є захист майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних чи юридичних осіб шляхом всебічного розгляду та вирішення спорів відповідно до закону. Юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону (ст.5 Закону України «Про третейські суди»).

Згідно ст.12 зазначеного Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Згідно з п.7.5. Договорів №403-ЦО-ДЦ та №404-ЦО-ДЦ від 01.02.2019 усі спори, що виникають між Сторонами у зв`язку з виконанням цих Договорів або, що стосуються їх зміни, припинення, недійсності, підлягають розгляду та вирішуються у третейському суді для розгляду конкретного спору (третейський суд «ad hok»).

Третейський суд для розгляду конкретного спору формується та діє у складі трьох третейських суддів. Персональний склад третейського суду для розгляду конкретного спору визначається Сторонами, в порядку, передбаченому у п.7.9. цих Договорів. Третейський розгляд порушується за допомогою вручення позивачем відповідачу вимоги про третейський розгляд конкретного спору за цими Договорами (п.7.6.,7.8.).

Умовами п.7.9. Договорів встановлено, що склад третейського суду для розгляду конкретного спору формується в наступному порядку.

Одного з третейських суддів обирає позивач, вказавши інформацію про нього, згідно п.7.10. цих договорів та Закону України «Про третейські суди», в своїй вимозі.

Другий третейський суддя обирається відповідачем протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання від позивача вимоги про третейський розгляд. У своєму повідомленні позивачу про призначення третейського судді відповідач зазначає інформацію про нього згідно п.7.10 цих договорів та Закону України «Про третейські суди».

Третій третейський суддя, який виступає у якості голови, обирається двома обраними третейськими суддями, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту обрання другого третейського судді, з урахуванням вимог п.7.10. та Закону України «Про третейські суди».

У разі недосягнення згоди при виборі третього третейського судді, протягом зазначеного строку, такого третейського суддю призначає компетентний орган за письмовим запитом однієї із сторін.

Як встановлено судом, вимогами щодо порушення третейського розгляду №29/11-19/02 та №29/11-19/01 від 29.11.2019 позивачем було повідомлено відповідача про обрання ним третейського судді - Денисенко Т.М.

Другий третейський суддя обирається відповідачем на протязі 30 календарних днів, з моменту отримання від позивача вимоги про третейський розгляд. У своєму повідомленні позивачу про призначення третейського судді, відповідач вказує інформацію згідно п.7.10. договору та Закону України «Про третейські суди» (абз. 3 п. 7.9. договору).

02.01.2020 відповідачем надано позивачу кандидатуру третейського судді - Боброву Г.Ю., що вбачається з відповідей відповідях №6 та №5 від 02.01.2020 на вимогу про третейський розгляд спору згідно умов договорів (а.с.102, 103).

Відповідно до п.7.9 договору третій третейський суддя, який є головою, обирається двома обраними третейськими суддями, протягом 30 календарних днів з моменту обрання другого третейського судді з урахуванням вимог п.7.10 договору та вимог Закону України «Про третейські суди». У випадку недосягнення сторонами згоди у виборі третього третейського судді протягом вказаного строку, такого третейського суддю призначає компетентний орган, за письмовим запитом однієї із сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про третейські суди», зокрема, формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами.

Якщо сторони не погодили іншого, то формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється, зокрема, в такому порядку:

1) при формуванні третейського суду в складі трьох і більше третейських суддів кожна із сторін призначає чи обирає рівну кількість третейських суддів, а обрані у такий спосіб третейські судді обирають ще одного третейського суддю для забезпечення непарної кількості третейських суддів.

Якщо одна із сторін не призначить чи не зможе обрати належної кількості третейських суддів протягом 10 днів після одержання прохання про це від іншої сторони або якщо призначені чи обрані сторонами третейські судді протягом 10 днів після їх призначення чи обрання не оберуть ще одного третейського суддю, то розгляд спору в третейському суді припиняється і цей спір може бути переданий на вирішення компетентного суду.

Таким чином, на підставі аналізу вимог договору, укладеного між сторонами та вимог чинного законодавства, якщо протягом 30 календарних днів з моменту обрання другого третейського судді третій третейський суддя не буде обраний, то розгляд спору в третейському суді припиняється і цей спір може бути переданий на вирішення компетентного суду.

Стосовно пункту 7.9. договору, в якому передбачено, що у випадку недосягнення сторонами згоди у виборі третього третейського судді протягом вказаного строку, такого третейського суддю призначає компетентний орган, за письмовим запитом однієї із сторін, суд зазначає, що для застосування вказаного порядку повинна бути наявність декількох умов: недосягнення згоди сторонами у виборі третейського судді та письмовий запит однієї із сторін щодо призначення третього судді компетентним органом.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази, як недосягнення сторонами згоди у виборі третього третейського судді, так і звернення однієї із сторін із відповідним запитом до компетентного органу.

Отже, у строк передбачений договором, обрані сторонами третейські судді так і не обрали третього третейського суддю, а в матеріалах справи відсутні докази недосягнення сторонами згоди щодо кандидатури судді та звернення із відповідним запитом до компетентного органу.

Таким чином, на підставі статті 17 Закону України «Про третейські суди» розгляд спору в третейському суді припиняється і цей спір може бути переданий на вирішення компетентного суду.

Разом з цим, суд зазначає, що позивач не наділений виключними повноваженнями або обов`язками щодо ініціювання процедури обрання третього третейського судді, права та обов`язки в даній процедурі у сторін є рівними.

Отже, в такому випадку, будучи в рівних умовах, маючи у розпорядженні відповідні данні обраних третейських суддів, свідомо не скористались своїм правом ініціювання обрання третього третейського судді у визначений договором строк.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду згідно п.7 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір у відповідності до вимог п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягується з відповідачів в рівних частинах на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Керуючись cт.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія Атлант, с. Студенок Харківської області до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Октябрська ЦЗФ, м. Добропілля, м. Білицьке Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 566 985,63 грн., з яких 500 898,00 грн. сума основного боргу, 51 319,29 грн. пеня, 10 151,10 грн. 3% річних та 4 617,24 грн. інфляційні витрати задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Октябрська ЦЗФ (85043, Донецька область, м. Добопілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, буд.1А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія Атлант (64360, Харківська область, с. Студенок, вул. Комсомольська, буд.92; ) заборгованість у розмірі у розмірі 556 927,37 грн., з яких 500 898,00 грн. сума основного боргу, 41 261,03 грн. пеня, 10 151,10 грн. 3% річних та 4 617,24 грн. інфляційні витрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 354,26 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України з урахуванням положень п.4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 15.07.2020 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/