ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р. м. Київ Справа № 911/364/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Київського обласного центру зайнятості

до Переяслав-Хмельницького міського відділу з обслуговування м. Переяслав-Хмельницький та Переяслав-Хмельницького району ГУ МВС України в Київській області

прo стягнення 30 021,94 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Степаненко М.С.

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Київського обласного центру зайнятості (надалі - позивач) до Переяслав-Хмельницького міського відділу з обслуговування м. Переяслав-Хмельницький та Переяслав-Хмельницького району ГУ МВС України в Київській області (надалі - відповідач) прo стягнення 30 021,94 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.03.2020 року відкрито провадження у справі № 911/364/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.04.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.04.2020 року повідомлено учасників справи № 911/364/20, що судове засідання, призначене на 07.04.2020 року на 10:30 не відбудеться у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, та з метою мінімізації ризиків її розповсюдження та, що про дату, час і місце розгляду справи учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.04.2020 року підготовче судове засідання у справі № 911/364/20 призначено на 05.05.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2020 року підготовче судове засідання у справі № 911/364/20 перенесено на 19.05.2020 року у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, та з метою мінімізації ризиків її розповсюдження.

До канцелярії Господарського суду Київської області 04.05.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н б/д.

До канцелярії Господарського суду Київської області 15.05.2020 року від представника позивача надійшло клопотання № 281/3505/3501-33 від 15.05.2020 року про про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в підготовче судове засідання через запровадження карантину.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.05.2020 року підготовче засідання відкладено на 09.06.2020 року.

У підготовчому засіданні 09.06.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 09.06.2020 року не з`явився.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 09.06.2020 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 25.06.2020 року. В судовому засіданні 25.06.2020 року оголошувалась перерва на 02.07.2020 року.

В судовому засіданні 02.07.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 02.07.2020 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у справі обставин, 30.03.2015 року гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєструвався в Переяслав-Хмельницькому міськрайонному центрі зайнятості, як особа, яка шукає роботу, 30.03.2015 року йому було надано статус безробітного в зв`язку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи (ПК № 00004).

Одночасно, не погоджуючись з рішенням про його звільнення, ОСОБА_1 звертався до Київського окружного адміністративного суду про поновлення на посаді заступника начальника міського відділу - начальника кримінальної міліції Переяслав-Хмельницького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з 01.03.2015 року.

05.01.2018 року рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №810/1491/15 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні.

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду було видано наказ Головним управлінням МВС України в Київській області від 13.02.2018 року №3о/с про поновлення майора міліції Середюка П.В., заступника начальника міського відділу - начальника кримінальної міліції Переяслав-Хмельницького міського відділу з 01.03.2015 року, з виплатою суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5191,04 грн.

В той же час, в період з 06.04.2015 року по 30.03.2016 року перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості, йому було виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 30 021,94 грн.

ОСОБА_1 подав заяву до Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості про зняття з обліку з 05.04.2016 року з відмовою від послуг служби зайнятості.

Позивач зазначає, що з гідно з п.1 ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Аналогічне встановлено абз. 6 ч.І ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме визначено право Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартості соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Також, позивач зазначає, що ним було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», в результаті якого складено Акт №140 та встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був поновлений на роботі у Переяслав-Хмельницькому міському відділі (з обслуговування м. Переяслав- Хмельницького та Переяслав-Хмельницького району) ГУ МВС України у Київській області.

На підставі вищевказаних фактів Переяслав-Хмельницькою міськрайонною філією Київського обласного центру зайнятості було прийнято рішення про вжиття заходів щодо повернення роботодавцем - Переяслав-Хмельницьким міським відділом (з обслуговування м. Переяслав- Хмельницького та Переяслав-Хмельницького району) ГУ МВС України в Київській області на користь Київського обласного центру зайнятості суми виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1

Директором Переяслав-Хмельницької міськрайонної філії Київського обласного центру зайнятості видано наказ №39 від 02.10.2019 року про прийняття рішення повернення коштів у зв`язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду. До Переяслав-Хмельницького міського відділу (з обслуговування м. Переяслав-Хмельницького та Переяслав-Хмельницького району) ГУ МВС України у Київській області була надіслана претензія від 04.10.2019 року №1030/05/35.01-24 з вимогою добровільно повернути виплачену ОСОБА_1 допомогу по безробіттю в розмірі 30 021, 94 грн. на поточний рахунок Київського обласного центру зайнятості.

Переяслав-Хмельницька міськрайонна філія Київського обласного центру зайнятості отримала відповідь на дану претензію від 27.12.2019 року 3646/109/1010/0119, в якій зазначено про відсутність підстав для повернення коштів, які отримував як допомогу по безробіттю ОСОБА_1 , кошти не повернуті.

Таким чином, враховуючи, що особа після звільнення перебувала на обліку в центрі зайнятості і отримувала допомогу по безробіттю за період з 06.04.2015 року по 30.03.2016 року в загальній сумі 30 021,94 грн. і така особа поновлена на роботі за рішенням суду, з огляду на ст.ст. 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», позивач в позові просить стягнути з відповідача 30 021,94 грн. виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю та судовий збір у сумі 2 102 грн. з Переяслав-Хмельницького міського відділу (з обслуговування м. Переяслав-Хмельницького та Переяслав-Хмельницького району) ГУ МВС України у Київській області на користь Київського обласного центру зайнятості.

В ході розгляду спору відповідачем подано відзив, в якому позовні вимоги заперечено. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначає, що за відповідним рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №810/1491/15 ОСОБА_1 було поновлено у Переяслав-Хмельницькому міському відділі з обслуговування м. Переяслав- Хмельницького та Переяслав-Хмельницького району ГУМВС України в Київській області з 01.03.2015 року з присудженням до виплати йому середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, в тому числі за період виплати допомоги по безробіттю.

У зв`язку з чим, Переяслав-Хмельницький міський відділ може понести грошове навантаження у подвійному розмірі, адже з одного боку, необхідно буде виплатити поновленому працівникові суму втраченого заробітку без зменшення цієї суми на розмір отриманої допомоги по безробіттю, з іншого боку, центр зайнятості має право в судовому порядку стягнути з роботодавця суму страхових коштів, виплачених працівникові в період його вимушеного прогулу.

Тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позову в даній справ призведе до того, що Переяслав-Хмельницький міський відділ ГУМВС України в Київській області буде притягнуто до подвійної відповідальності, що суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Відповідач зазначає, що відповідно до частин 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкову державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

У зв`язку з чим, відповідач стверджує, що грошові кошти сплачені як допомога по безробіттю мають бути стягнуті саме з ОСОБА_1 .

Однак, відповідачем не наведено обґрунтувань відповідних тверджень та не надано доказів, які підтверджують факти умисного невиконання застрахованою особою (працівником) своїх обов`язків та зловживання ними.

В свою чергу, з пояснень позивача та наданих ним доказів вбачається, що застрахована особа була зареєстрована в установленому порядку як безробітна, своєчасно подавала відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, тому відсутні підстави для стягнення виплачених сум з застрахованої особи і позивач звернувся до суду з позовом саме до роботодавця.

Суд критично оціню посилання відповідача на притягнення його до подвійної відповідальності в порушення ст. 61 Конституції України, оскільки заявлена в позові сма носить компенсаційний, ане штрафний характер.

Як визначено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Згідно з ч.4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, оскільки працівника поновлено на роботі за рішенням суду, на підставі ч. 1 ст. 34, ч.4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», позивачем правомірно заявлено позов про повернення виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 2102,00 грн.

Щодо наведеного в попередньому розрахунку розміру витрат на правничу допомогу, позивачем не надано доказів понесення таких витрат, тому питання про їх відшкодування залишається судом без розгляду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, ст.ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Київського обласного центру зайнятості до Переяслав-Хмельницького міського відділу з обслуговування м. Переяслав-Хмельницький та Переяслав-Хмельницького району ГУ МВС України в Київській області прo стягнення 30 021,94 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Переяслав-Хмельницького міського відділу (з обслуговування м. Переяслав- Хмельницького та Переяслав-Хмельницького району) ГУ МВС України у Київській області (08400, Київська обл., м. Переяслав, вул. Магдебурзького права, 25, код 08673164) на користь Київського обласного центру зайнятості (02100, м. Київ, пров. Будівельників, 5а, код 03491085) 30 021,94 грн. виплаченої допомоги по безробіттю та 2 102 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 22.07.2020 року