ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" липня 2020 р.Справа № 922/605/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши заяву позивача (вх. № 15554 від 07 липня 2020 року), подану в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України, по справі

за позовом Фермерського господарства «Альфа-ТН», село Никонорівка,

до Державного підприємства «Хлібна База № 85» Державного агентства резерву України, місто Барвінкове,

про стягнення збитків у розмірі 685 735,40 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області в порядку загального позовного провадження перебуває справа за позовом Фермерського господарства "Альфа-ТН" до Державного підприємства "Хлібна база № 85" Державного агентства резерву України, про стягнення збитків у розмірі 685 735,40 грн. та витрат за довідкову цінову інформацію щодо вартості однієї тони насіння соняшника в сумі 2 454,00 грн.

06 липня 2020 року позивача направив на адресу суду заяву (вх. № 15554) в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України у сукупності із статтею 119 Господарського процесуального кодексу України, про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом для надання доказів до суду та їх приєднання до матеріалів справи. Обґрунтовуючи свою позицію позивач зауважив, що документи, які додані до клопотання мають значення для подальшого розгляду справи адже встановлюють обставини, які входять до предмета доказування.

Розглянувши питання прийняття до розгляду з залученням до матеріалів справи вище зазначеної заяви позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 2, 4 статті 80 ГПК України (приписи яких кореспондуються із пунктом 8 частини 3 статті 162 та частини 2 статті 164 ГПК України), позивач повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Водночас, відповідно до частини 5 статті 80 ГПК України, у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Отже, нормами ГПК України чітко визначено обов`язок позивача подати разом із позовною заявою докази на обґрунтування своєї позиції або на зазначення доказів, які не може бути подано.

Так, обґрунтовуючи підставу для звернення до суду із заявою про поновлення процесуального строку для надання доказів по справі, позивач зауважив, що письмові документи, які додані до заяви, отримані ним після подання позовної заяви, у зв`язку з чим з об`єктивних причин не могли бути додані до позовної заяви.

З даною позицією позивача суд не погоджується виходячи з наступного.

Так, до вказаного вище клопотання позивачем представлено наступний перелік документів: відповідь на адвокатський запит (вх. № 12618/119-24/2020 від 03 червня 2020 року) із копією конверта; сам адвокатський запит б/н від 26 травня 2020 року із копією опису вкладення від 26 травня 2020 року та копією накладної з трек-номером 348 від 26 травня 2020 року з копією чеку АТ Укрпошта від 26 травня 2020 року.

По даті формування, дані документи є такими, що сформовані після порушення про провадження по даній справі, однак суд звертає увагу на ту обставину, що адвокатський запит (вих. № б/н від 26 травня 2020 року) сформовано виключно на підставі листа № 3418/119-24/01-2020 від 12 лютого 2020 року, і відповідно за наслідками сформованого адвокатського запиту Національною поліцією Головного управління в Харківській області Слідче управління надана відповідь.

Тобто, докази щодо яких позивачем подана дана заява в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України, мають похідний характер від листа № 3418/119-24/01-2020 від 12 лютого 2020 року, який ухвалою господарського суду Харківської області від 30 червня 2020 року не був прийнятий судом до розгляду на підставі частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд незрозуміла поведінка позивача, оскільки останній, подаючи заяву (вх. № 13400 від 15 червня 2020 року) жодним чином не зазначив про наявність відповіді на адвокатський запит (вх. № 12618/119-24/2020 від 03 червня 2020 року) та про адвокатський запит (вих. № б/н від 26 травня 2020 року) Так, остання заява, подана позивачем, в порядку статей 80 та 119 Господарського процесуального кодексу України, датована 12 червня 2020 року, та відповідно позивач достеменно знав про дії свого адвоката (в частині формування на адресу Національної поліції Головного управління в Харківській області Слідче управління), оскільки останній є таким, що діє виключно в інтересах свого клієнта (в даному випадку в інтересах Фермерського господарства Альфа-ТН).

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Згідно з частиною 1 статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з приписами статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Виходячи з положень статті 119 ГПК України, за заявою учасника справи суд може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, тоді як встановлений судом процесуальний строк за заявою учасника справи може бути продовжений судом.

При цьому, зі змісту статті 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

Відтак, при зверненні особи до суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, заявником повинно бути доведено наявність поважних причин пропуску такого строку. У даному випадку господарський суд зауважує, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Окрім цього, суд звертає увагу, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

При цьому необхідно враховувати, що чинний ГПК України спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання доказів.

Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

Також із наданих до переліку документів: відповідь на адвокатський запит (вх. № 12618/119-24/2020 від 03 червня 2020 року) із копією конверта та адвокатський запит (вих. № б/н від 26 травня 2020 року) із копією опису вкладення від 26 травня 2020 року, копією накладної з трек-номером 348 від 26 травня 2020 року, копією чеку АТ Укрпошта від 26 травня 2020 року суду є незрозумілим, а позивач не розтлумачено, підставність даних документів для розгляду справи. Посилання позивача виключно на загальне формулювання (як-то встановлення обставини, які входять до предмета доказування) не можуть вважатись такими, що мають під собою правове підґрунтя, оскільки в розрізі норм процесуального права суд є лише арбітром, який розглядає справу на підставі представлених доказів сторонами, із належним їх обґрунтуванням.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги, що наведені позивачем підстави для поновлення процесуального строку не є поважними та винятковими, а документи, про які клопоче позивач мають похідний характер від залишених судом без розгляду документів ухвалою господарського суду Харківської області від 30 червня 2020 року, з огляду на ту обставину, що позивачем не конкретизовані обставини, які можуть підтвердити або спростувати документи щодо яких подано заяву в порядку статей 80 та 119 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає без задоволення заяву позивача про поновлення строку для надання доказів до суду та приєднує їх до матеріалів справи.

Керуючись статтями 42, 80, 119, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача (вх. № 15554 від 07 липня 2020 року), поданої в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України, подані до заяви докази судом до розгляду не приймаються.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в частині відмови у поновленні процесуального строку безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, відповідно до вимог статей 256, 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 13 липня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/605/20