ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 року м.Дніпро Справа № 904/5591/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Іванова О.Г., Кузнецової І.Л.

при секретарі Ковзикові В.Ю.

Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 року, ухвалене суддею Петренко І.В. (повний текс рішення складено 18.03.2020 року) у справі №904/5591/19

за позовом акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

до комунального підприємства "Кривбасводоканал"

про зміну договору №1701-ВНС/286-МЕХ від 09.08.2017 про обслуговування підвищувальних насосів холодної води шляхом визнання укладеною додаткової угоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивач акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернувся до комунального підприємства "Кривбасводоканал" із позовом, в якому просив змінити договір №1701-ВНС/286-МЕХ від 09.08.2017 про обслуговування підвищувальних насосів холодної води шляхом визнання укладеною Додаткової угоди №7 у редакції позивача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 року у справі №904/5591/19 у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства "Криворізька Теплоцентраль" відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до Комунального підприємства Кривбасводоканал про зміну договору про обслуговування підвищувальних насосів холодної води № 1701-ВНС/286-МЕХ від 09.08.2017р.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд не взяв до уваги ту обставину, що підписуючи Додаткову угоду № 8/4 -79-МЕХ від 28.10.2019 року, Сторони дійшли згоди відносно узгодження лише технічних питань Договору щодо припинення обслуговування підвищувальних насосних агрегатів, проте питання щодо внесення змін у вартість послуг та подальшого здійснення її оплати залишилися не врегульованими між Сторонами та не виконаними на сьогоднішній день Відповідачем, про що в п. 7.4. вказаної Додаткової угоди є застереження: «Цей договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 31.10.2019р.. але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обов 'язків відповідно до умов Договору».

Крім того, Судом проігноровано зміст пункту 4 ст. 631 ЦК України яким встановлено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В даному випадку, додатковою угодою від 28.10.2019р. за вих. № 8/4-79-МЕХ врегульовано лише технічне питання, фінансове ж питання, що є предметом Договору та позовної заяви, залишилось не врегульованим та продовжує бути предметом справи № 904/3444/19.

Також апелянт посилається на те, що суд помилково оцінив предмет позовних вимог Позивача та не дав йому належної правової оцінки.

Так, предметом позовних вимог Позивача є внесення змін до договору від 09.08.2017р. №1701-ВНС/286-МЕХ про обслуговування підвищувальних насосів холодної води, шляхом укладення відповідної Додаткової угоди № 7, якою насамперед підвищувалася вартість надання послуг, з метою подальшого стягнення заборгованості з Відповідача за надані послуги в окремому судовому провадженні, що виникла під час дії даного Договору ще задовго до подання Позивачем позову.

Суд також не взяв до уваги тієї обставини, що обов`язок Відповідача щодо сплати зазначених послуг прямо випливає з умов пункту 2.1. Договору яким передбачено, що Замовник (Відповідач) відшкодовує Виконавцю (Позивачу) витрати за спожиту насосним обладнанням електричну енергію та витрати з технічного обслуговування за загальним рахунком.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 року в повному обсязі та задоволення позовних вимог.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2020 року розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 13.07.2020 року на 10:00 год.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Постановою КМУ від 20 травня 2020 р. № 392 « Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» визначено, що на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією запроваджується послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови.

Послаблення протиепідемічних заходів застосовується та припиняється на території регіону на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке приймається з урахуванням оцінки епідемічної ситуації та наявності у регіоні ознак для послаблення протиепідемічних заходів, визначених цією постановою.

У регіонах, в яких здійснюється послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється:

з 22 травня:

- регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Пунктом 1.8 Протоколу № 30 позачергового засідання Дніпропетровської регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій передбачено, що у зв`язку зі сприятливою епідемічною ситуацією, що склалася на території Дніпропетровської області, яка відповідає ознакам, встановленим у абзацах 3, 4 та 5 пункту 4 Постанови, запроваджується послаблення протиепідемічних заходів та дозволяється:

регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, та використання таких засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах.

Таким чином, з огляду на те, що на час призначення судового засідання у даній справі- 13.07.2020 року, на території Дніпропетровської області були послаблені протиепідемічні заходи, дозволено регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні, колегія суддів вважає, що учасники судового процесу, які зареєстровані у м.Кривому Розі, мали можливість взяти участь у судовому засіданні як особисто, через представника, так і шляхом участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції як у суді, так і поза межами суду.

Будь- яких причин неможливості взяти участь у судовому засіданні з використанням вищезазначених механізмів, не зазначили.

13.07.2020 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір про обслуговування підвищувальних насосів холодної води №1701-ВНС/286-МЕХ від 09.08.2017 (договір).

28.10.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №8/4-79-МЕХ до договору про обслуговування підвищувальних насосів холодної води №1701-ВНС/286-МЕХ від 09.08.2017 (далі - додаткова угода №8/4-79-МЕХ від 28.10.2019).

У пункті 1 додаткової угоди №8/4-79-МЕХ від 28.10.2019 сторони дійшли згоди, у зв`язку із встановленням замовником підвищувальних насосних агрегатів окремо в кожному багатоповерховому будинку, що виключає в подальшому потребу виконавцем обслуговувати насосне обладнання згідно з "Переліком підвищувальних насосів холодної води, встановлених в ТРП АТ "Криворізька теплоцентраль", наведеним в Додатку №1 до Договору, сторони дійшли згоди викласти пункт 7.4 договору у наступній редакції:

"7.4. Цей договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 31.10.2019, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обов`язків відповідно до умов договору".

Строком дії господарського договору, відповідно до частини 7 статті 180 Господарського кодексу України, є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Отже, сторони у добровільному порядку узгодили строк дії договору від 09.08.2017 №1701-ВНС/286-МЕХ про обслуговування підвищувальних насосів холодної води до 31.10.2019.

Листом від 01.10.2019 за вих.№10407 відповідач просив позивача виключити ТРП №86 з Додатку №1 до договору шляхом укладання Додаткової угоди.

Листом від 16.10.2019 за вих.№11012 відповідач просив позивача виключити ТРП №95 з Додатку №1 до договору шляхом укладання Додаткової угоди.

Листом від 16.10.2019 за вих.№11017 відповідач просив позивача виключити ТРП №33 з Додатку №1 до договору шляхом укладання Додаткової угоди.

Листом від 11.10.2019 за вих.№10908 відповідач просив позивача виключити ТРП №104 з Додатку №1 до договору шляхом укладання Додаткової угоди.

На листи відповідача від 01.10.2019 за вих.№10407, від 16.10.2019 за вих.№11012, від 16.10.2019 за вих.№11017, від 11.10.2019 за вих.№10908 позивач супровідним листом від 28.10.2019 за вих.№4293/13 надіслав для підписання належним чином оформлену зі сторони позивача Додаткову угоду №7.

Щодо підписання Додаткової угоди №7 відповідач надав свої заперечення, які виклав у листі від 01.11.2019 за вих.№11716.

Звертаючись до комунального підприємства "Кривбасводоканал" із позовом, в якому просив змінити договір №1701-ВНС/286-МЕХ від 09.08.2017 про обслуговування підвищувальних насосів холодної води шляхом визнання укладеною Додаткової угоди №7 у редакції позивача, враховуючи, що у добровільному порядку сторони не дійшли згоди в питанні підписання Додаткової угоди №7, позивач акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» посилався на те, що обставини, які склалися між сторонами, охоплюються приписами частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, які надають право змінити договір у судовому порядку за вимогою однієї із сторін договору, оскільки в даному випадку має місце відмова відповідача від зміни договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що договір від 09.08.2017 №1701-ВНС/286-МЕХ про обслуговування підвищувальних насосів холодної води припинив дію 31.10.2019, а позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 22.11.2019, що підтверджується відміткою пошти на конверті , що в свою чергу унеможливлює внесення змін до такого договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626-629 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 180 ГК передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами договір про обслуговування підвищувальних насосів холодної води від 09.08.2017 року, який за своїм змістом є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 7.4 Договору сторони передбачили, що Договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2017 року, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх обов`язків відповідно до умов цього Договору.

Додатками № 1, 2, 3 до зазначеного договору погоджено перелік підвищувальних насосів холодної води, встановлених в ТРП ПАТ « Криворізька теплоцентраль» ( усього 19), Розрахунок витрат з обслуговування підвищувальних насосів холодної води для КП «Кривбасводоканал», вбудованих в ТРП ПАТ « Криворізька теплоцентраль» на період з 01.05.по 31.12.2016 року ( а.с. 25), розрахунок витрат з обслуговування підвищувальних насосів холодної води для КП «Кривбасводоканал», вбудованих в ТРП ПАТ « Криворізька теплоцентраль» на 2017 рік.

28 жовтня 2019 року сторони уклали Додаткову угоду № 8/4-79-МЕХ до договору про обслуговування підвищувальних насосів холодної води № 1701-ВНС/286-МЕХ від 09.08.2017р., за умовами якої у зв`язку з встановленням Замовником підвищувальних насосних агрегатів окремо в кожному багатоповерховому будинку, що виключає в подальшому потребу Виконавцем обслуговувати насосне обладнання згідно з переліком підвищувальних насосів холодної води, встановлених в ТРП АТ « Криворізька теплоцентраль», наведеним у Додатку № 1 до Договору, сторони дійшли згоди викласти п. 7.4 Договору в наступній редакції:

« 7.4. Цей Договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 31 жовтня 2019 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх обов`язків відповідно до умов Договору» ( а.с. 58)

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, на момент звернення із вимогою про внесення змін до договору, строк дії договору закінчився, що унеможливлює внесення до нього будь-яких змін та доповнень.

При цьому, посилання апелянта на те, що внесення змін до договору є необхідним, оскільки між сторонами залишились неврегульованими питання щодо вартості послуг та подальшого здійснення її оплати, є неспроможними, оскільки питання належного виконання зобов`язань сторін повинні вирішуватись іншим способом, а не шляхом внесення змін до договору, строк дії якого закінчився.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, що у відповідності до статті 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 року у справі №904/5591/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, передбаченому ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.07.2020року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя І.Л.Кузнецова