ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року м.Дніпро Справа № 904/3687/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Орєшкіна Е.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бутіна Євгена Вікторовича, м.Синельникове, Дніпропетровська область

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 року (суддя Соловйова А.Є.) у справі №904/3687/19

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк", м.Київ

до фізичної особи-підприємця Бутіна Євгена Вікторовича, м.Синельникове

про стягнення заборгованості в загальній сумі 55 799, 58 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк", звернувся до фізичної особи-підприємця Бутіна Євгена Вікторовича із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.08.2017 року в загальному розмірі 55 799, 58 грн., з яких: 24 999, 98 грн. - заборгованості; 10 316, 66 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість; 5 014, 14 грн. заборгованості за відсотками, нарахованої у вигляді щомісячної комісії; 15 468,80 грн. заборгованості з пені.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 року у справі № 904/3687/19 позов задоволено повністю.

Суд стягнув з фізичної особи-підприємця Бутіна Євгена Вікторовича на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 24 999, 98 грн заборгованості за кредитом; 10 316, 66 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 5 014, 14 грн заборгованості за відсотками, нарахованої у вигляді щомісячної комісії; 15 468, 80 грн заборгованості з пені; 1 921, 00 грн судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, відповідач - фізична особа-підприємець Бутін Євген Вікторович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 року у справі № 904/3687/19 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що додана позивачем до позовної заяви Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» не містить дати її складання та номера рахунку, на який повинно відбутися перерахування коштів, що унеможливлює встановити факт її підписання, відношення до наданих позивачем банківських виписок. Також не зрозуміло, ким, коли, за допомогою яких ресурсів сформовано файл перевірки ЕЦП та яким чином цей документ перевіряє справжність ЕЦП відповідача. Апелянт також зазначає, що долучений позивачем до матеріалів справи файл перевірки ЕЦП жодним чином не дає можливості встановити факт дотримання чи не дотримання вищезазначених вимог.

Апелянт також посилається на те, що надана разом з позовною заявою копія файлу перевірки електронного цифрового підпису на підписувача Бутіна Євгена Вікторовича не є доказом, який дозволив би встановити факт укладення кредитного договору б/н від 08 серпня 2017 між АТ «КБ «ПриватБанк» та Фізичною особою - підприємцем Бутіним Євгеном Вікторовичем в електронній формі з допомогою електронних цифрових підписів.

На думку апелянта, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт отримання Відповідачем коштів за кредитним договором б/н від 08 серпня 2017 року.

Також апелянт вказує на те, що матеріали заяви не містять доказів того, шо сторонами погоджено зміну процентної ставки у випадку порушення строків погашення заборгованості, отже, здійснений заявником розрахунок заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 10 316.66 грн. е невірним та не підтверджений жодним наявним у матеріалах справи документом.

Апелянт зазначає, що пунктом 1.4 Анкети встановлені проценти у розмірі 2% від початкового розміру кредиту, а за порушення строків погашення заборгованості - 4%, в той час як позивачем здійснено розрахунок виходячи із ставки 48%, що не відповідає умовам заяви та анкети.

Крім того, апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права в частині своєчасного повідомлення про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості підготуватись до судового засідання.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Бутіна Євгена Вікторовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 року у справі № 904/3687/19 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Пунктом 11 Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набув чинності 02.04.2020, розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 такого змісту, зокрема, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 306 Господарського процесуального кодексу України, судового розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину, а строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2020року призначено розглянути апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бутіна Євгена Вікторовича, м.Синельникове, Дніпропетровська область на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 року без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження колегією суддів у складі : головуючого судді -Березкіної О.В., судді: Антонік С.Г., Дармін М.О.

16.07.2020 розпорядженням керівника апарату суду, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/3687/19 з метою дотримання процесуального строку розгляду справи, у зв`язку з відпусткою судді - члена колегії суддів Антоніка С.Г.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2020, справу №904/3687/19 передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Орєшкіна Е.В.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки заявлена до стягнення сума складає 55 799,58 грн., то справа є малозначною і підлягає перегляду у письмовому провадженні.

Позивачем - акціонерним товариством Комерційний банк "Приват Банк" надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що доводи викладені у апеляційній скарзі відповідача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2017 Фізична особа-підприємець Бутін Євген Вікторович (далі - відповідач) через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписав з використанням електронного цифрового підпису анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" (далі - Заява, арк.с. 14), відповідно до якої відповідач приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Умови, арк.с. 16-21), що розміщені на сайті Приватбанку, прийняв на себе всі зобов`язання, зазначені в цих умовах і уклав кредитний договір.

Звертаючись до фізичної особи-підприємця Бутіна Є.В. із позовом про стягнення заборгованості в сумі 55 799,58 грн, з яких: 24 999,98 грн - заборгованість за кредитом; 10 316,66 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 5 014,14 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; 15 468,80 грн - пеня, позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» посилався на те, що відповідачем невиконані свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 08.08.2017 в частині повернення кредитних коштів, сплати відсотків і пені.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не повернув кредитні кошти у передбачений Договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії, що також є підставою для стягнення пені.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або у письмовій (електронній) формі.

У відповідності до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 634, ч. 2 ст. 639 ЦК України, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", і Фізичною особою-підприємцем Бутіним Євгеном Вікторовичем укладено кредитний договір, який за своєю природою є договором приєднання і складається з Анкети-приєднання і Умов.

Пунктом 3.2.8.1. Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період з 10.08.2017 по 30.07.2019 (арк.с. 22).

Відповідно до пункту 3.2.8.3. Умов, надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на наступних умовах: повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2., а також повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9.1. Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього Договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Пункт 3.2.8.9.2. Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (3.2.8.3.1).

За змістом п. 3.2.8.3.2. Умов, за користування Послугою Клієнт сплачує щомісячно, протягом всього терміну кредиту, проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах.

Згідно з п. 3.2.8.3.3. Умов, при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому в Заяві.

Вид і строк кредиту, порядок його погашення, розмір процентів за користування кредитом, в тому числі у випадку порушення строку погашення заборгованості, встановлені в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", яка безпосередньо підписана відповідачем. Даний факт свідчить про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до кредитного договору в запропонованій позивачем редакції.

Зокрема, пунктом 1.3 Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців від дня видачі кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5. Заяви).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач після отримання кредитних коштів частково повернув ці кошти, здійснивши поповнення рахунку 16.02.2018 року на 4166,67 грн., 05.02.2018 року на 1478,01 грн., 24.01.2018 року на 1493,64 грн., що також вбачається з виписки по рахунку відповідача.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Оскільки позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн, а відповідач не здійснив своєчасного повернення цих коштів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зобов`язання відповідача повернути суму основного боргу у розмірі 24 999,98 грн.

При цьому, доводи апелянта про відсутність доказів перерахування цих коштів, є неспроможними, оскільки здійснивши часткові оплати, відповідач приступив до виконання і фактично визнав факт укладання кредитного договору з АТ КБ « Приватбанк».

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 3.2.8.9.1. Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього Договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Пункт 3.2.8.9.2. Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (3.2.8.3.1).

За змістом п. 3.2.8.3.2. Умов, за користування Послугою Клієнт сплачує щомісячно, протягом всього терміну кредиту, проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах.

Згідно з п. 3.2.8.3.3. Умов, при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому в Заяві.

В пункті 1.4 Заяви сторони узгодили проценти (комісію) за користування кредитом в розмірі 2% в місяць від початкового розміру кредиту.

У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в пункті 1.5. цієї заяви, проценти за користування становлять 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно з розділом 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

Таким чином, оскільки розмір процентів за користування кредитом був зазначений у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуги « Куб» ( л.с. 14), то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача 10 316,66 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість та 5 014,14 грн заборгованості за відсотками, нарахованої у вигляді щомісячної комісії.

При цьому, посилання апелянта на те, що матеріали заяви не містять доказів того, шо сторонами погоджено зміну процентної ставки у випадку порушення строків погашення заборгованості, отже, здійснений заявником розрахунок заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 10 316.66 грн. е невірним, спростовуються умовами, погодженими сторонами у Анкеті -заяві.

Доводи відповідача про те, що пунктом 1.4 Анкети встановлені проценти у розмірі 2% від початкового розміру кредиту, а за порушення строків погашення заборгованості - 4%, в той час як позивачем здійснено розрахунок виходячи із ставки 48%, що не відповідає умовам заяви та анкети, також є безпідставними з огляду на наступне.

Так, пункт 1.4 Анкети передбачає, що у випадку порушення строку погашення заборгованості, проценти за користування кредитом складають 4% на місяць, що відповідно складає 48% річних ( 4 % х12 місяців), що і було застосовано при розрахунку заборгованості.

Доводи апелянта про недоведеність факту укладення кредитного договору б/н від 08 серпня 2017 між АТ «КБ «ПриватБанк» та Фізичною особою - підприємцем Бутіним Євгеном Вікторовичем в електронній формі з допомогою електронних цифрових підписів, є неспроможними та спростовуються наступним.

Так, матеріали справи містять роздрукований звіт про перевірку підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ ( л.с. 15), відповідно до якого означені документи підписані електронним цифровим підписом, де підписувачем значиться Бутін Євген Вікторович , який виступав від імені ФОП Бутін Є.В., у якості директора. Час накладання ЕЦП - 08.08.2017 року.

Факт підписання зазначених документів саме відповідачем підтверджується сертифікатом надавача послуг- АЦСК ПАТ КБ « Приватбанк».

Згідно Закону України « Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис - це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі (стаття 4 названого Закону).

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" закріплено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Факт підписання договору відповідачем за допомогою ЕЦП підтверджується сертифікатом АЦСК ПАТ КБ « Приватбанк», який є кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг щодо формування, перевірки та підтвердження чинності кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки на підставі свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів серії А № 45 , атестату відповідності № 9885 від 28.02.2014, які є загальнодоступними на сайті https://acsk.privatbank.ua/acskdoc), що спростовує доводи апелянта в частині недоведеності укладання ним договору та ознайомлення з його умовами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

За змістом статей 546, 549 зазначеного Кодексу виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 3.2.8.3.3, у разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п. 3.2.8.3.1, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов визначено, що у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.9. цього Договору, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Сплата пені передбачена також Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ.

Оскільки суд першої інстанції обґрунтовано визнав про порушення відповідачем строків повернення грошових коштів, то перевіривши розрахунок позивача, також обґрунтовано стягнув на користь позивача пеню в сумі 15 468,80 грн.

Посилання апелянта на те, що суд не врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року, в якій зазначено, що кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що свідчить про недоведеність обізнаності відповідача та погодження ним саме цих умов, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки у даній справі відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ, в якій були зазначені і строк кредиту, і розмір процентів, а також розмір процентів у випадку порушення умов, порядок погашення заборгованості і таке інше, що відповідало змісту умов та правил надання банківських послуг, підписаних відповідачем за допомогою ЕЦП.

Крім того, колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта про несвоєчасне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, оскільки з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 49) вбачається, що ухвала суду від 24.09.2019 року про призначення справи до розгляду на 22.10.2019 року була направлена на адресу відповідача 02.10.2019 року, а отримана 12.10.2019 року, а тому суд не допустив порушення норм процесуального права в частині належного та своєчасного повідомлення відповідача.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на фізичну особу-підприємця Бутіна Євгена Вікторовича.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бутіна Євгена Вікторовича - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 року у справі № 904/3687/19- залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на фізичну особу-підприємця Бутіна Євгена Вікторовича.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.07.2020 року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя Е.В.Орєшкіна