ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р. Справа №914/3007/16

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Бойко Г.Г.

Якімець Г.Г.

за участю представників сторін від:

арбітражного керуючого-ліквідатора: Москви Ю.О.

апелянта: Бурносова Є.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Стар Інвестмент Ван, м. Київ б/н від 02.01.2020

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.12.2019 (суддя А.Я. Морозюк, повний текст 10.12.2019)

у справі № 914/3007/16

за заявою ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю Галнафтотрейд ЛТД, м. Львів

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Крокус К, м. Льві

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи та суть спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галнафтотрейд ЛТД» звернулась до суду із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Крокус К» в порядку ст.ст. 10, 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ «Крокус К» оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 15.12.2016 № 38434.

Постановою господарського суду Львівської області від 21.03.2017 ТОВ «Крокус К» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру; скасовано всі арешти, накладені на майно ТОВ «Крокус К» чи інші обмеження щодо розпорядження майном ТОВ «Крокус К»; припинено повноваження арбітражного керуючого Борсука В. Б. як розпорядника майна ТОВ «Крокус К»; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Череватого Л. Б.; судове засідання призначено на 15.06.2017.

Повідомлення про визнання ТОВ «Крокус К» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 22.03.2017 № 41380.

Ухвалою суду від 12.09.2017 вимоги ПАТ «Банк «Софійський» до ТОВ «Крокус К» визнано на суму 2 149 629,03 грн. як вимоги, що погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Сплачений ПАТ «Банк «Софійський» судовий збір у розмірі 3200 грн. погашається у першу чергу. Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Крокус К» затверджено. Цією ж ухвалою ухвалено вимоги Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на суму 11177564,58 грн., ТОВ «Галнафтотрейд ЛТД» на суму 63120980 грн., ПАТ «Банк «Софійський» на суму 66389809,68 грн. - вважати погашеними; заборгованість ТОВ «Крокус К» перед державним бюджетом України на суму 3200 грн. - вважати погашеною; вимоги кредиторів, які не були заявлені протягом провадження у справі або відхилені господарським судом вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню; ТОВ «Крокус К» ліквідовано; провадження у справі припинено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 апеляційну скаргу ПАТ «Банк Софіївський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Софіївський» Куренного О.В. задоволено повністю; ухвалу господарського суду Львівської області від 12.09.2017 у справі №914/3007/16 скасовано; матеріали справи передано на розгляд в господарський суд Львівської області.

Під час нового розгляду ухвалою суду від 06.03.2018 вимоги ПАТ «Банк «Софійський» визнано в розмірі 2 149 629,03 грн., які погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, витрати на оплату судового збору в розмірі 3 200 грн. покладено на боржника, які підлягають внесенню до першої черги вимог кредиторів; припинено повноваження арбітражного керуючого Череватого Л.Б. як ліквідатора ТОВ «Крокус К»; призначено ліквідатором у справі про банкрутство ТОВ «Крокус К» арбітражного керуючого Москву Ю.О.; встановлено основну грошову винагороду арбітражного керуючого Москви Ю.О. у розмірі двох мінімальних заробітних плат, за кожен місяць здійснення повноважень ліквідатора.

Ухвалою суду від 23.04.2019 заяву ТОВ «ЕйПіЕс Україна» про заміну кредитора правонаступником - задоволено; замінено кредитора у справі - ПАТ «Банк «Софійський» його правонаступником - ТОВ «ЕйПіЕс Україна».

Ухвалою суду від 13.08.2019 заяву Головного управління ДФС у Львівській області про правонаступництво від 13.08.2019 задоволено; замінено кредитора у справі - Личаківську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області, його правонаступником - Головним управлінням ДФС у Львівській області.

18.11.2019 від ліквідатора до суду надійшло клопотання №150 від 14.11.2019, в якому ліквідатор просить затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Крокуc К». До клопотання додано звіт ліквідатора від 15.11.2019 №148 з додатками, ліквідаційний баланс станом на 07.10.2019, реєстр вимог кредиторів станом на 14.11.2019, протокол №1 зборів комітету кредиторів від 07.10.2019.

Також 18.11.2019 від ліквідатора надійшов звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за підсумками виконання функцій ліквідатора, в прохальній частині якого ліквідатор просить звіт затвердити, джерелом оплати встановити кошти кредиторів, та клопотання №148 від 14.11.2019 про стягнення коштів та видачу наказів.

28.11.2019 ліквідатор подав на адресу суду клопотання №172 від 26.11.2019, в якому (у зв`язку із допущеною технічною помилкою щодо розміру кредиторських вимог одного із кредиторів) просить суд прийняти до розгляду уточнений ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс банкрута ТОВ «Крокус-К», уточнений реєстр вимог кредиторів, уточнене клопотання арбітражного керуючого Москви Ю.О. у справі №914/3007/16 про банкрутство ТОВ «Крокус-К» про стягнення коштів та видачу наказів.

Оскаржуваною ухвалою суду від 03.12.2019 ухвалено змінити найменування кредитора у справі з ТОВ «ЕйПіЕс Україна» на ТОВ «Стар Інвестмент Ван»; затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Крокус К». Цією ж ухвалою ухвалено вважати погашеними вимоги, які не погашені за недостатністю майна, а саме: вимоги ТОВ «Галнафтотрейд ЛТД» на суму 63 120 980,00 грн.; вимоги Головного управління ДФС у Львівській області на суму 11 177 564,58 грн.; вимоги ТОВ «Стар Інвестмент Ван» на суму 66 389 809,68 грн.; заборгованість перед державним бюджетом зі сплати судового збору на суму 3 200,00 грн. за подання заяви Личаківської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання кредиторських вимог.

Вказаною ухвалою затверджено звіт арбітражного керуючого Москви Ю.О. про нарахування та виплату грошової винагороди за підсумками процедури ліквідації у справі про банкрутство ТОВ «Крокус К» за період з 06.03.2018 по 01.10.2019 в розмірі 149 574,00грн.; стягнуто з ТОВ «Галнафтотрейд ЛТД» на користь арбітражного керуючого Москви Ю.О. грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/3007/16 про банкрутство ТОВ «Крокус К» в розмірі 67 308,30 грн.; стягнуто з Головного управління ДФС у Львівській області на користь арбітражного керуючого Москви Ю.О. грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі в розмірі 11 965,92 грн. та з ТОВ «Стар Інвестмент Ван» грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі в розмірі 70 299, 78 грн; ліквідовано ТОВ «Крокус К»; провадження у справі про банкрутство ТОВ «Крокус К» закрито.

Ухвала суду мотивована тим, що під час проведення ліквідаційної процедури здійснено усі відповідні заходи з ліквідації банкрута, і у банкрута відсутні активи, необхідні для задоволення вимог кредиторів.

В частині грошової винагороди арбітражному керуючому ухвала суду обґрунтована тим, що відсутність у боржника майнових активів не може впливати на оплату грошової винагороди ліквідатора, а тому така грошова вимога повинна бути стягнута з кредиторів ТОВ «Крокус К» у пропорції та розмірі згідно здійсненого ліквідатором розрахунку.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

ТОВ «Стар Інвестмент Ван» подано апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу суду, просить її скасувати, а справу направити до місцевого господарського суду на стадію ліквідації банкрута для продовження розгляду. У своїй апеляційній скарзі скаржник покликається на те, що ліквідатором не було вжито взагалі жодних заходів щодо притягнення до субсидіарної відповідальності осіб, винних у доведенні ТОВ «Крокус К» до банкрутства. Крім цього, скаржник зазначає, що суд першої інстанції всупереч принципу пропорційності та за відсутності жодних законних на те підстав стягнув з апелянта вимоги якого є неголосуючими та погашаються в шосту чергу 70 299,78 грн грошову винагороду ліквідатору.

Ліквідатором подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу Господарського суду Львівської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідно до ч.2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Водночас доведення до банкрутства має бути обґрунтованим певними доказами, а з аналізу фінансово-господарського стану боржника, ознак доведення до банкрутства не вбачається.

Інших клопотань, заяв в порядку ст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства(надалі Кодекс).

Відтак до спірних правовідносин належить застосовувати Кодекс України з процедур банкрутства (надалі КзПБ).

Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

У ст. 61 Кодексу визначені повноваження ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

Зокрема, у ч.1 та ч. 2 наведеної норми Кодексу визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;

аналізує фінансовий стан банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

формує ліквідаційну масу;

заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом;

повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;

у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу;

веде реєстр вимог кредиторів;

подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Разом з тим, у ч.1 ст. 65 Кодексу передбачені вимоги до звіту ліквідатора, а саме: після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:

відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси;

відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу;

копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо);

реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;

документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів;

довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню;

для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.

Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

За змістом наведених норм Кодексу правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, які необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом з зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).

Подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за результатом проведених дієвих заходів, які передбачені у ліквідаційній процедурі.

Кодексом не визначено вичерпного переліку таких заходів, які має вчинити ліквідатор для завершення ліквідаційної процедури, визначені тільки основні напрямки таких дій, що дозволяють сформувати ліквідаційну масу та задовольнити, за умови виявлення майна (ліквідних активів), вимоги кредиторів, що логічно випливає із визначених Кодексом повноважень ліквідатора та надає останньому можливість відповідно до власного самостійного та незалежного розсуду вчиняти дії щодо виявлення та розшуку активів банкрута для формування ліквідаційної маси.

Разом з тим обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі). Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 927/1191/14, від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 09.07.2019 у справі № 15/55/2011/5003 та від 27.08.2019 у справі № 913/982/14).

Водночас, застосовуючи принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, дотримання якого є необхідним згідно позицій Верховного Суду, викладених у вищезгаданих постановах, ухвалюючи постанову у цій справі, суд апеляційної інстанції також враховує законодавчо закріплені принципи господарського судочинства, а саме змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність, передбачені ст.ст. 13-15 ГПК України, а також враховує ті недоліки, необхідність усунення яких було передбачено і перелічено у попередній постанові суду апеляційної інстанції від 13.11.2017, якою попередня ухвала суду першої інстанції від 12.09.2017 про завершення провадження у справі, була скасована.

Крім документів безпосередньо визначених у статті 65 Кодексу, для доведення правомірності та повноти своїх дій у ліквідаційній процедурі ліквідатором можуть бути додані до звіту та відображені у ньому інші відомості, які спрямовані на доведення господарському суду, комітету кредиторів та окремим кредиторам виконання, покладених на ліквідатора обов`язків належним чином.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, згідно Висновку про результати проведення аналізу щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, виконаний ПП «Каштан-ЛВ» станом на 2017 рік, в якому серед іншого зазначено, що у ТОВ «Крокус К» є значні проблеми щодо платоспроможності, зниження фінансової стабільності та автономії; фінансовий стан характеризується ознаками критичної неплатоспроможності та відповідає стану потенційного банкрутства; ознаки дій з доведення до банкрутства та ознаки дій з приховуваного банкрутства відсутні (том 3, а.с.21-34).

Матеріалами справи також підтверджується, що в процесі ліквідаційної процедури, з метою встановлення майнових активів ТОВ «Крокус К», в тому числі і на виконання вказівок суду апеляційної інстанції, викладених у постанові Львівської апеляційного господарського суду Львівської області від 13.11.2017 у справі №914/3007/16 (якою скасовано ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.09.2017, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції), було здійснено ряд запитів до обов`язкових реєстраційних установ (в тому числі за місцем попередньої реєстрації ТОВ «Крокус К» в м. Києві), на які отримано наступні відповіді: лист Державної авіаційної служби України від 09.06.2017 № 12.1.16-5673-17 про те, що за ТОВ «Крокус К» повітряні судна не зареєстровано; лист Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 17.05.2017 № 33-13-0.4-7528/2-17 про те, що згідно з даними управлінь/відділів Держгеокадастру у районах та містах у власності та користуванні ТОВ «Крокус К» земельних ділянок на території області не зареєстровано; лист Львівської митниці ДФС від 28.04.2017 № 27/ФОП/13-70-07/19 про те, що в АСМО «Інспектор» відсутня інформація щодо митного оформлення Львівською митницею експортно-імпортних операцій ТОВ «Крокус К»; листи Головного управління Держпраці у Львівській області від 11.05.2017 № 5270/2/9-09 про те, що за ТОВ «Крокус К» не зареєстровано великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, та від 08.05.2018 №4282/3/9-09 про те, що за ТОВ «Крокус К» не зареєстровано рухомого та нерухомого майна, що підлягає реєстрації або взяттю на облік; лист ПАТ «Укрзалізниця» від 13.06.2017 № Ц2/4-23/2412-17 про те, що за ТОВ «Крокус К» згідно з даними філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Укрзалізниці» в автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів країн СНД і Балтії вантажні вагони не зареєстровані.

Зазначене підприємство відсутнє у довіднику «Собственики грузових вагонів государств-участников Содружетсва»; листи Головного управління Держапраці у Київській області від 07.05.2018 №11/3/18/6486 та №52/3/18/6476 про те, що за ТОВ «Крокус К» великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, та будь-якого майна за заданими у запиті критеріями, не обліковується; Миронівський РВДВС ГТУЮ у Київській області листом від 04.05.2018 №6163 повідомив, що станом на 04.05.2018 відкриті виконавчі провадження щодо боржника ТОВ «Крокус К», відсутні; Головне управління регіональної статистики листом від 05.05.2018 №23-07/779 повідомило про те, що станом на 01.05.2018 ТОВ «Крокус К» не значиться засновником інших суб`єктів господарської діяльності, та що до повноважень Головного управління не належить збирання статистичної звітності; Державне космічне агентство України листом від 05.05.2018 №2407/10-К3.3/18 повідомило, що зареєстрованих унікальних об`єктів космічної діяльності, космічної техніки у ТОВ «Крокус К» немає; лист Департаменту дозвільних процедур Держархбудінспекції від 08.05.2018 №40-302-355 про те, що інформація щодо видачі/реєстрації ТОВ «Крокус К», як замовнику будівництва, документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня; Регіональний сервісний центр в м. Києві листом від 11.05.2018 №31/26-765 повідомив, що станом на 16.05.2018 за ТОВ «Крокус К» транспортні засоби в м. Києві не реєструвались; Регіональний сервісний центр МВС в Київській області листом від 22.08.2019 №31/10-3895 повідомив, що станом на 21.08.2019 за ТОВ «Крокус К» транспортні засоби серед зареєстрованих на території Київської області не значаться; Регіональний сервісний центр МВС України у Львівській області листом від 30.05.2019 №31/13-5073 повідомив, що за ТОВ «Крокус К» транспортні засоби не зареєстровані; Офіс великих платників податків ДФС України листом від 05.05.2018 №331/М/28-10-08-01-14 повідомив що ТОВ «Крокус К» на обліку в Офісі великих платників не перебуває та що для отримання інформації щодо відкритих банківських рахунків платника слід звернутися за його основним місцем обліку; Державна служба морського та річкового транспорту України листом від 19.08.2019 №3747/03/15-19 повідомила про відсутність записів щодо суден, власником або судновласником яких є ТОВ «Крокус К»; Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області листом від 30.09.2019 №10-03-10/10202 повідомило, що станом на 30.09.2019 немає зареєстрованих за ТОВ «Крокус К» тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, інших механізмів.

До звіту ліквідатора додано також лист Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 03.05.2018 №1650/Г/10-02-10-15 та лист Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 04.05.2018 №585/13-07-08-00 з переліком відкритих ТОВ «Крокус К» рахунків в установах Філії ПАТ КБ «Південкомбанк» м. Київ, АТ «Укргазбанк», Казначействі України. В матеріалах справи наявний лист Державної казначейської служби України від 08.06.2018 №12-08/249-9473, в якому зазначено, що закриття електронного рахунку здійснюється виключно на підставі реєстру ДФСУ.

Згідно доданих до звіту ліквідатора листа Головного управління ДФС у Львівській області від 15.03.2019 №18518/52.12, ТОВ «Крокус К» було анульоване свідоцтво платника ПДВ 06.11.2018 та закритий електронний рахунок 15.03.2019; згідно довідки ПАТ АБ «Укргазбанк» від 02.07.2019 №15932/20055/2019, 02.07.2019 поточний рахунок ТОВ «Крокус К» закрито; згідно листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2019 № 45-12385/19, своїм рішенням від 13.06.2019 №1507 виконавча дирекція Фонду затвердила ліквідаційний баланс станом на 03.06.2019 та звіт ліквідатора ПАТ КБ «Південкомбанк».

До звіту ліквідатора також додано такі документи:

- інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.08.2019 №177032901, згідно якої в перелічених реєстрах відомості щодо майна банкрута - ТОВ «Крокус К» відсутні; відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №Р8276 від 12.08.2019, здійсненого за параметрами запиту: юридична особа, ТОВ «Крокус К» , за вказаними параметрами запиту в державному реєстрі інформація відсутня;

- акт інвентаризації нерухомого майна від 07.08.2019;

- акт інвентаризації основних засобів від 07.08.2019;

- акт інвентаризації грошових коштів від 07.08.2019;

- акт інвентаризації дебіторської заборгованості від 07.08.2019;

- акт інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 07.08.2019, із даними про відсутність майна, належного ТОВ «Крокус К».

У звіті ліквідатора зазначено, що у банкрута була наявна дебіторська заборгованість в розмірі 47999282,98 грн. (дебітор - ТОВ «Галбізнесрітейл», проте єдиного дебітора банкрута - ТОВ «Галбізнесрітейл» ліквідовано, про що Господарським судом Львівської області прийнято ухвалу від 13.09.2017 у справі № 914/3006/16.

До звіту ліквідатора додано довідку архівної установи ПП «Вольта» від 08.08.2019 №19/150-01 про те, що у зв`язку з ліквідацією ТзОВ «Крокус К» у архівну установу прийнято на зберігання документи організації за період 2005-2019 років включно. Документи постійного зберігання повністю та довготривалого зберігання частково, також первинні документи за період 2016-2019 роки не подавались та не приймались у зв`язку з їх відсутністю у ліквідатора, згідно поданого письмового пояснення.

Судом першої інстанції встановлено, а судом апеляційної інстанції перевірено, що з огляду з даних ліквідаційного балансу, звіту ліквідатора, матеріалів справи, не погашеними за недостатністю майна банкрута залишилися вимоги в розмірі 140 691 554,26 грн., з яких: 63 120 980,00 грн. (в т.ч. 16 980,00 грн. судового збору) складають вимоги ТОВ «Галнафтотрейд ЛТД», 11 177 564,58 грн. складають вимоги Головного управління ДФС у Львівській області, 66 389 809,68 грн. (в т.ч. 6400,00 грн. судового збору) складають вимоги ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» та 3200,00 грн. складає заборгованість перед державним бюджетом зі сплати судового збору.

Відповідно до ч.7 ст.63 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.

А відтак суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про ухвалення рішення, що вказані вище вимоги вважаються погашеними.

Пропозицій від інвесторів, засновників ТОВ «Крокус К» стосовно поліпшення фінансового становища товариства не надходило.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно протоколу №1 зборів комітету кредиторів від 17.10.2019, комітетом вирішено: звіт ліквідатора - арбітражного керуючого Москви Ю.О. про проведену роботу в процедурі ліквідації банкрута схвалити; роботу ліквідатора визнати задовільною; звернутися до Господарського суду Львівської області із клопотанням затвердити ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс ТОВ «Крокус К», товариство ліквідувати; погодити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого за підсумками процедури ліквідації ТОВ «Крокус К» Москви Ю.О. при виконанні нею функцій ліквідатора у справі №914/3007/16 про банкрутство ТОВ «Крокус К» в сумі 149 574,00 грн. за період з 06.03.2018 по 01.10.2019.

Необхідно зазначити, що у ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута, тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута, а під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута (вказаної позиції дотримується Верховний у постанові від 05.11.2019 у справі № 49/164-б).

Згідно з аналізом даних роботи ліквідатора у справі, що підтверджуються фактичними даними (запити, відповіді на запити, витяги з державних реєстрів, акти інвентаризації майна), колегія суддів погоджується позицією суду першої інстанції, що ліквідатором доведено та підтверджено, що у банкрута відсутні будь-які активи, за рахунок яких можливо задовольнити вимоги кредиторів.

За викладених обставин та беручи до уваги положення статей 61, 65 Кодексу місцевим господарський суд, під час перегляду ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора, дійшов правомірного висновку обґрунтованість, правомірність та безсумнівну повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, повноту реалізації ліквідатором активів боржника а також достовірність змісту ліквідаційного балансу.

Щодо покликань скаржника на те, що ліквідатором не було вжито взагалі жодних заходів щодо притягнення до субсидіарної відповідальності осіб, винних у доведенні ТОВ «Крокус К» до банкрутства, апеляційний господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Кодексу, ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, а стягнені, за результатом проведеної роботи, суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Отже, належним чином проведені ліквідатором дієві заходи щодо встановлення осіб, які, у разі доведеності їх шкідливих для боржника дій або бездіяльності, несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника є можливістю для наповнення ліквідаційної маси банкрута і, як наслідок відновлення майнових прав кредиторів щодо задоволення їх кредиторських вимог.

Частиною 1 статті 619 Цивільного кодексу України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно з частиною 1 статті 215 Господарського кодексу України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Частиною 3 цієї статті кодексу визначено, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійний цивільно-правовий вид відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Оскільки положення ч. 2 ст. 61 Кодексу не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, відтак, саме детальний аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

З аналізу вищевикладених норм законодавства випливає, що для встановлення субсидіарної відповідальності необхідно довести вину відповідних осіб.

Водночас з огляду на звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника, а також аналізу фінансово-господарського стану боржника доведення до банкрутства виявлено не було, доказів протилежного скаржником не подано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, твердження скаржника про притягнення до субсидіарної відповідальності осіб, винних у доведенні ТОВ «Крокус К» до банкрутства у цій справі не знайшли свого правого та матеріального підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.12.2019 у справі №914/3007/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван», м. Київ - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей передбачених Кодексом України з питань банкрутства.

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13.07.2020

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді С.М. Бойко

Г.Г. Якімець