номер провадження справи 17/61/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 Справа № 908/1137/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., при секретарі судових засідань Юсубовій Д.В., розглянувши матеріали справи № 908/1137/20

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання", 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26

до відповідача: комунального підприємства "КОМУНАЛЬНІ СИСТЕМИ" ЕНЕРГОДАРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, 71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Комсомольська (вул. Молодіжна), буд. 105, офіс 143

про стягнення 1 085 258,74 грн.

У судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Серебрянников Д.В., довіреність від 02.01.20 № 1

від відповідача: Cідельникова О.Л., ордер серії АР № 1017318

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (далі ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" ) з позовною заявою за вих. від 30.04.20 № 2490 про стягнення з комунального підприємства "КОМУНАЛЬНІ СИСТЕМИ" ЕНЕРГОДАРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (надалі КП "КС" ЕМР) 1 085 258,74 грн. заборгованості за договорами від 01.07.19 № 1193 та від 01.10.19 № 1222.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасною оплатою відповідачем вартості спожитої електричної енергії за договорами від 01.07.19 № 1193 та від 01.10.19 № 1222, а також ст. ст. 193, 230 ГК України, ст. ст. 16, 526, 530, 625, 610, 611, 612, 629 ЦК України, ст. ст. 162, 164 ГПК України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричною енергією.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/1137/20 між суддями, 05.05.20 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 12.05.20 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1137/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.06.20 о 10 год. 20 хв.

10.06.20 через канцелярію суду до матеріалів справи надійшла заява КП "КС" ЕМР від 10.06.20 про визнання позову, в прохальній частині якої відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" до КП "КС" ЕМР про стягнення 1 085 258,74 грн. та здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Ухвалою від 11.06.20 закрито підготовче провадження у справі № 908/1137/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.07.20 о 14 год. 05 хв.

Представник позивача у судовому засіданні 09.07.20 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.07.20 визнав позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні 09.07.20, суд після виходу з нарадчої кімнати, оголосив вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін повідомлено, коли буде складено повне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.19 між товариством з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" та комунальним підприємством "КОМУНАЛЬНІ СИСТЕМИ" ЕНЕРГОДАРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1193 (далі договір № 1193).

30.10.19 між товариством з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" та КП "КОМУНАЛЬНІ СИСТЕМИ" ЕМР укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1222 (далі договір № 1222).

Пунктом 1.1. розділу «Загальні положення» договорів №№ 1193, 1222 визначено, що цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору (п.1.1).

Відповідно до п. 5.1. договору № 1193, загальна вартість цього Договору становить 1070489,15 грн. з ПДВ. Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Відповідно до п. 5.1. договору № 1222, загальна вартість цього Договору становить 1670810,08 грн. з ПДВ. Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8 договорів № №1193, 1222).

Згідно з абз. 1 п. 5.10 договорів №№ 1193, 1222 оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

У абз. 2 п. 5.11 договорів №№ 1193, 1222 передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню в порядку та розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

За умовами пп. 1 п. 6.2. та пп.1 п. 7.1. договорів №№ 1193, 1222 споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг, згідно з умовами цього Договору, а Постачальник має право отримувати від Споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги, згідно з умовами цього Договору.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 9.1. договорів №№ 1193, 1222).

Згідно з п. 13.1. договору № 1193, цей Договір укладається на строк з 01.07.19 по 31.12.19, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні. Сторони керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України дійшли згоди, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, починаючи з 01.07.19.

Згідно з п. 13.1. договору № 1222, цей Договір укладається на строк з 01.09.19 до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, зазначених в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати підписання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні. Сторони керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України дійшли згоди, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, починаючи з 01.09.19.

Додатками до договору № 1193 є: Додаток № 1 «Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг» від 01.07.19 з Додатком; Додаток № 2 - не укладається; Додаток № 3 «Комерційна пропозиція»; Додаток 4 «Відомість про обсяги очікуваного споживання електричної енергії».

Додатками до договору № 1222 є: Додаток № 1 «Комерційна пропозиція»; Додаток 2 «Відомість про обсяги очікуваного споживання електричної енергії».

Додатковою угодою № 2 від 27.12.19 до договору № 1193 та Додатковою угодою № 1 від 27.12.19 до договору № 1222, сторонами продовжено дію відповідних договорів на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі.

Додатковою угодою № 2 від 20.01.20 до договору № 1222, сторонами, зокрема, доповнено п.5.1. договору абзацом другим в наступній редакції: «Загальна вартість цього Договору у 2020 році становить 334161,04 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 55693,51 грн. Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Додатковою угодою № 3 від 20.01.20 до договору № 1193, строк дії якої визначено до 31.03.20, сторонами, зокрема, доповнено п.5.1. договору абзацом другим в наступній редакції: «Загальна вартість цього Договору у 2020 році становить 84677,91 грн., у т.ч. ПДВ 20% -14112,99 грн. Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Комерційною пропозицією «Універсальна бюджет» про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» бюджетним установам на період з 01.07.19 по 31.12.19, яка є Додатком до договорів №№ 1193, 1222, зокрема, визначено, що:

- розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Платежі за спожиту електричну енергію здійснюються у наступному порядку: 1 платіж до 20 числа розрахункового місяця у розмірі 50% вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії за відповідний розрахунковий період на підставі акту прийняття-передавання товарної продукції та рахунку за спожиту електричну енергію; 2 платіж за електричну енергію у розмірі різниці суми першого платежу та вартості спожитої в розрахунковому періоді електричної енергії в строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі акту прийняття передавання товарної продукції та рахунку за спожиту електричну енергію. Підставою для формування Постачальником рахунку на оплату спожитої електричної енергії за цим договором є підписаний сторонами акт прийняття-передавання товарної продукції. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, зазначений у Договорі або розрахункових документах. Оплата може бути здійснена через: банківську платіжну систему; особовий кабінет на сайті Постачальника; поштовий переказ; в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Датою оплати є дата надходження коштів на спецрахунок Постачальника (п.4).

- за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем (п.7).

Як свідчать матеріали цієї справи, відповідачем: у лютому 2020 р. використано електричну енергію за договором від 01.07.19 № 1193 на суму 115 724,93 грн.; у січні 2020 р. використано електричну енергію за договором від 30.10.19 № 1222 на суму 214009,04 грн., у лютому 2020 р. використано електричну енергію за договором від 30.10.19 № 1222 на суму 936042,15 грн., про що сторонами підписані акти від 13.02.20 та від 26.03.20 за договором від 30.10.19 № 1222 та акт від 26.03.20 за договором від 01.07.19 № 1193.

Також із наявних у справі доказів вбачається отримання представником відповідача відповідних рахунків від ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" на оплату наданих універсальних послуг. Так, рахунок: за лютий 2020 р. у сумі 115 724,92 грн. за договором від 01.07.19 № 1193 споживачем отримано 10.03.20; за січень 2020 року за договором від 30.10.19 № 1222 у сумі 585 705,42 грн. споживачем отримано 10.02.20; за лютий 2020 року за договором від 30.10.19 № 1222 у сумі 564 345,77 грн. споживачем отримано 10.03.20.

Згідно з розрахунком суми основного боргу за договором від 30.10.19 № 1222, відповідачем здійснено оплату наданої у січні 2020 р. універсальної послуги в сумі 214009,04 грн. У зв`язку із чим, за відповідачем утворилась заборгованість за вказаним договором за період з січня-лютий 2020 р. включно у сумі 936 042,15грн.

Розрахунок основного боргу за січень 2020 р. за договором від 01.07.19 № 1193 відповідачем здійснено не було, через що, за відповідачем виник основний боргу у сумі 115 724,93 грн.

Досудовими претензіями від 26.03.20 № 93/137 та від 26.03.20 № 93/136 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість за договором від 30.10.19 № 1222, яка виникла за січень 2020 року та за договором від 01.07.19 № 1193, яка виникла у період з січня по лютий 2020 р.

Відсутність своєчасної оплати відповідачем наданих універсальних послуг за договором від 30.10.19 № 1222, яка виникла за січень 2020 р. та за договором від 01.07.19 № 1193, яка виникла у період з січня по лютий 2020 р. включно стала підставою для звернення позивача з цим позовом до суду про стягнення 1 085 258,74 грн. заборгованості, з якої: 936 042,15 грн. основний борг, 4045,04 грн. 3 % річних та 26455,48 грн. пені за договором від 30.10.19 № 1222; 115 724,93 грн. основний борг, 398,40 грн. 3 % річних, 2592,74 грн. пені за договором від 01.07.19 № 1193.

Вирішуючи спір у цій справі по суті спору суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частин 1 і 2 ст. 173 Господарського кодексу України (ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Частиною 1 ст. 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У ч 1 ст. 175 ГК України закріплено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (ч. 6 ст. 276 ГК України).

Частиною 7 ст. 276 ГК України визначено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 ГК України.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується надання позивачем та використання відповідачем електричної енергії у січні 2020 р. за договором від 01.07.19 № 1193 на суму 115 724,93 грн., у січні 2020 р. за договором від 30.10.19 № 1222 на суму 214009,04 грн., у лютому 2020 р. за договором від 30.10.19 № 1222 на суму 936042,15 грн., а також отримання представником відповідача відповідних рахунків від ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" на оплату наданих універсальних послуг за вказаний період.

Відповідачем у повному обсязі визнано позовні вимоги ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" за спірний період за договором від 01.07.19 № 1193 на суму 115 724,93 грн. та за договором від 30.10.19 № 1222 на суму 936 042,15 грн.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки позивачем доведено порушення відповідачем умов договорів від 30.10.19 № 1222 та від 01.07.19 № 1193 щодо строків здійснення розрахунків за поставлену позивачем електричну енергію за спірний період, а відповідачем визнано наявність суми заборгованості у повному обсязі, суд дійшов висновку, про те, що позовні вимоги ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" про стягнення з відповідача 936 042,15 грн. основного боргу за договором від 30.10.19 № 1222 та 115 724,93 грн. основного боргу за договором від 01.07.19 № 1193 є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені суд зазначає наступне.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

У відповідності з вимогами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 № 543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7 Додатку 3 до договорів від 30.10.19 № 1222 та від 01.07.19 № 1193 передбачено, що за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем (п.7).

Перевіривши надані позивачем розрахунку пені за допомогою ІПС «Законодавство» суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 2592,74 грн. пені за договором від 01.07.19 № 1193 та 26 455,48 грн. пені за договором від 30.10.19 № 1222.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2592,74 грн. пені за договором від 01.07.19 № 1193 та 26 455,48 грн. пені за договором від 30.10.19 № 1222 підлягають задоволенню судом.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 4045,04 грн. 3 % річних за договором від 30.10.19 № 1222 та 398,40 грн. 3 % річних за договором від 01.07.19 № 1193 суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3 % річних за допомогою ІПС «Законодавство», суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 4045,04 грн. 3 % річних за договором від 30.10.19 № 1222 та 398,40 грн. 3 % річних за договором від 01.07.19 № 1193.

А тому, судом задовольняється вимога про стягнення з відповідача 3 % річних у повному обсязі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача до відповідача у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення закріплено у ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Вбачається, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги у повному обсязі. А отже, наявні підстави визначені ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» для вирішення судом питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що позивачем при зверненні з позовом до суду сплачено судовий збір у сумі 16 278,88 грн. згідно з платіжним дорученням від 30.04.20 № 6859, а також те, що останньому підлягає поверненню з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при подані позову, суд вважає за необхідне винести відповідну ухвалу про повернення позивачу з державного бюджету 8 139,44 грн. судового збору.

Інші 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 8 139,44 грн. судового збору відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 129, 130, 195, 208, 210, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства "КОМУНАЛЬНІ СИСТЕМИ" ЕНЕРГОДАРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Комсомольська (вул. Молодіжна), буд. 105, офіс 143, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26, ) - 936 042 (дев`ятсот тридцять шість тисяч сорок дві) грн. 15 коп. основного боргу, 4 045 (чотири тисячі сорок п`ять) грн. 04 коп. 3 % річних та 26 455 (двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 48 коп. пені за договором від 30.10.19 № 1222; 115 724 (сто п`ятнадцять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 93 коп. основного боргу, 398 (триста дев`яносто вісім) грн. 40 коп. 3 % річних та 2 592 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дві) грн. 74 коп. пені за договором від 01.07.19 № 1193, а також 8 139 (вісім тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 44 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Винести ухвалу про повернення позивачу з державного бюджету 8 139,44 грн. судового збору сплаченого при поданні позову згідно з платіжним дорученням від 30.04.20 № 6859 на суму 16 278,88 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ГПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо … апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, … продовжуються на строк дії такого карантину (п. 4 Розділу X ГПК України).

Повне рішення складено 20.07.2020.

Суддя В.Л. Корсун