ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22.07.20 Справа № 917/1180/20

м. Полтава

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", пл. Героїв Майдану, 1, к. 524, м. Дніпро, 49000

про видачу судового наказу за вимогою

до Акціонерного товариства Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц", вул. Київська, 85, м. Кременчук, Полтавська область, 39631

про стягнення заборгованості у розмірі 211000 грн., що виникла внаслідок порушення боржником грошового зобов`язання за договором № 49ТЕО/20 від 01.04.2020,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Таким чином, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості сума якої не перевищує 210200,00 грн.

Заявником у заяві вказано ціну позову 211000,00 грн. Отже, за вказаною заявником вимогою не може бути видано судовий наказ.

Крім цього, при поданні заяви про видачу судового наказу заявником порушено вимоги п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України, згідно якого до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Так, позивачем пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості по договору № 49ТЕО/20 від 01.04.2020 (арк.1 заяви), а до позовної заяви додано копію договору № 49ТЕО/20 від 24.04.2020.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, подання заяви про видачу судового наказу з порушенням вимог ст. 150 та ст. 148 ГПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п. п. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ст. ст. 235, 255-256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук