ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" липня 2020 р. м. Вінниця Cправа № 902/798/14 (902/394/20)

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Лабунської Т.І.,

за участю: секретаря судового засідання Матущак О.В.,

за відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Раквере" (вул. Рельєфна, буд. 4, м. Запоріжжя, 69065)

про стягнення 1 716 000,00 грн

в межах справи № 902/798/14

за заявою: Компанії "Nemiroff Holding Limited" (01050, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13-А)

до: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

21.04.2020 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 01-34/26-04 від 16.04.2020 року Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (далі по тексту - ДП "УГК "Nemiroff"") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раквере" (далі по тексту - ТОВ "Раквере") про стягнення 1 716 000,00 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач всупереч умовам договору №11122012/ДП УГК/ПЗ-01 від 11.12.2012 року не виконав договірних зобов"язань щодо поставки зерна та пшениці, внаслідок чого за твердженням ліквідатора позивача у відповідача перед ДП "УГК "Nemiroff" виникла заборгованість у розмірі 1716 000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, представником позивача 15.01.2018 року було направлено відповідачу претензію №60-1101/18 з вимогою сплатити ДП "УГК "Nemiroff" заборгованість у розмірі 1716 000,00 грн.

Також, як вказує ліквідатор 20.02.2020 року відповідачу додатково було направлено вимогу про повернення сум дебіторської заборгованості.

Однак, вищезазначені вимоги залишились відповідачем без виконання, дебіторська заборгованість непогашеною.

Враховуючи те, що ТОВ "Раквере" в добровільному порядку не розрахувалося з ДП "УГК "Nemiroff", арбітражний керуючий (ліквідатор) Гладій О.В. з метою захисту порушених прав позивача звернувся з вказаним позовом до суду для стягнення боргу в судовому порядку.

Ухвалою суду від 27.04.2020 року за вказаним позовом відкрито провадження у межах справи № 902/798/14, визначено, що розгляд справи підлягає здійсненню за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 25.05.2020 року.

Разом з тим, даною ухвалою суду задоволено клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В. та витребувано у ТОВ "Раквере" документи, які підтверджують або спростовують право вимоги ДП "УГК "Nemiroff" щодо стягнення грошових коштів у розмірі 1716 000,00 грн, а саме всю первинну документацію, яка стосується правовідносин, що виникли між ДП "УГК "Nemiroff" та ТОВ "Раквере" на підставі договору поставки № 11122012/ДП УГК/ПЗ-01 від 11.12.2012 року: договір поставки № 11122012/ДП УГК/ПЗ-01 від 11.12.2012 року; акти приймання - передачі послуг; докази, що підтверджують розрахунки між сторонами за договором поставки №11122012/ДП УГК/ПЗ-01 від 11.12.2012 року; акти звірки взаємних розрахунків між ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" та ТОВ "Раквере".

Ухвалою суду від 25.05.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 24.06.2020 року.

24.06.2020 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 21.07.2020 року.

21.07.2020 року в підготовче засідання з учасників справи ніхто не з"явився, письмових пояснень щодо причин своєї неявки останніми не надано. Зокрема, й не надано відповідачем відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів.

З матеріалів справи вбачається, що останні про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином ухвалою суду, яка направлялася рекомендованою поштовою кореспонденцією. Зокрема, факт належного повідомлення позивача та арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В. стверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення ухвали суду від 24.06.2020 року, які наявні у матеріалах справи.

Щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи суд вважає за доцільне зазначити про те, що уся судова кореспонденція, яка була адресована останньому поверталася на адресу суду з відміткою служби поштового зв`язку: "за закінченням строку зберігання", "за вказаною адресою одержувач відсутній".

Частиною 10 ст. 242 ГПК України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст.10 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" №755-IV від 15.05.2003 якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як з"ясовано судом судова кореспонденція по справі надсилалась відповідачу за адресою, зазначеною в позовній заяві та яка співпадає з адресою, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних - осіб та громадських формувань, а саме: "вул. Рельєфна, буд. 4, м. Запоріжжя, 69065".

Суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

У зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, а також їх повторну неявку в судове засідання, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності останніх та за наявними у справі письмовими доказами.

При цьому, суд вважає, що неявка представників сторін не є перешкодою для розгляду справи.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази надані позивачем в обгрунтування позовних вимог встановив наступні обставини.

Як вбачається із змісту позовної заяви між ДП "УГК "Nemiroff" та ТОВ "Раквере" виникли господарські зобов"язання на підставі договору поставки №11122012/ДП УГК/ПЗ-01 від 11.12.2012 року.

Відповідно до умов договору, Постачальник зобов"язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов"язується прийняти та оплатити покупку із зерна пшениці та кукурудзи на умовах, визначених цим договором та/або Додатками/Додатковими угодами до нього.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що поставка сировини здійснюється Постачальником протягом 15 календарних днів після відповідного Замовлення на поставку від Покупця.

Постачальник у відповідності до п. 3.3. договору, зобов"язаний надати Покупцю для кожної партії сировини такі належним чином завірені документи: товарно - транспортні накладні (на кожний транспортний засіб), податкові накладні, посвідчення про якість.

Згідно пунктів 4.1. та 4.2. договору сторони погодили, що ціна за тону кожної партії сировини встановлюється в специфікаціях. При цьому, сторони погодили, що ціна сировини повинна відповідати звичайній ціні, що встановлена на аналогічний товар на ринку та не може перевищувати суму у розмірі 1 500,00 грн за 1 тонну сировини.

Для належного виконання Постачальником обов`язку з поставки сировини Покупцю, сторони погодили, що Покупець здійснює передоплату частини вартості сировини у розмірі 1 716 000,00 грн. Оплата визначеної у цьому пункті договору суми передоплати здійснюється у національній валюті України - гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на приватний рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з моменту отримання Покупцем рахунку на оплату, але в будь-якому випадку - після підписання сторонами цього Договору.

Як з"ясовано судом, в ході проведення ліквідаційних дій, а саме - аналізу господарської діяльності позивача, шляхом проведення інвентаризації його майна та дослідження бухгалтерської звітності, ліквідатором було встановлено, що на підставі наведеного вище договору, ДП "УГК "Nemiroff" було перераховано на банківський рахунок відповідача суму попередньої оплати сировини у розмірі 1 716 000,00 грн, що підтверджується випискою за особовим рахунком позивача від 12.12.2012 року.

Разом з тим, судом встановлено, що ліквідатором була виявлена у ДП "УГК "Nemiroff" відсутність будь-яких документів, які б слугували підтвердженням виконання ТОВ "Раквере" своїх обов`язків за договором, а саме поставку сировини на суму, внесеної позивачем передоплати.

Дана обставина унеможливила закриття ліквідатором бухгалтерської операції по оплаті послуг з поставки сировини за договором №11122012/ДП УГК/ПЗ-01 від 11.12.2012 року, проведеної позивачем на суму передоплати у розмірі 1 716 000,00 грн та призвела до формування дебіторської заборгованості у ДП "УГК "Nemiroff", яка значиться за ТОВ "Раквере".

В підтвердження наведених вище обставин арбітражним керуючим (ліквідатором) Гладієм О.В. додано виписку по особовому рахунку позивача від 12.12.2012 року.

З матеріалів справи слідує, що з метою повернення заборгованості, позивачем 15.01.2018 року було направлено відповідачу претензію з вимогою відшкодувати ДП "УГК "Nemiroff" заборгованість у розмірі 1 716 000,00 грн. Однак, як з"ясовано судом вказана претензія була відповідачем проігнорована, дебіторська заборгованість залишилась непогашеною.

В подальшому, 20.02.2020 року арбітражним керуючим (ліквідатором) Гладієм О.В. повторно було направлено на адресу відповідача лист - вимогу про повернення суми дебіторської заборгованості у десятиденний термін з моменту отримання відповідної вимоги.

Проте, дана вимога відповідачем так і не була задоволена.

Відтак, з"ясувавши вищевикладені обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов наступних правових висновків.

За своєю правовою природою спір, який виник між сторонами випливає із договору поставки.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Згідно положень ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частин 1 та 2 статті 693 ЦК України передбачено наступне: якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Положеннями частин 1 та 2 статті 693 ЦК України передбачено якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності з п.п.1, 2 ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Цивільним кодексом України, іншими законами або договором.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" облік передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 1 цього Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному підприємства.

Згідно зі ст. 9 Закону про бухгалтерський облік, підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинний документ, який фіксує факт здійснення операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації, власника, на їх проведення.

З огляду на викладене, всі господарські операції повинні підтверджуватися первинними документами. До таких зокрема належать: видаткова та податкова накладні, рахунок фактура, товарно - транспортна накладна, акт виконаних робіт або акт прийманні виконаних робіт, банківські виписки, платіжні доручення, оборотно - сальдові відомості, касові ордери (прибутковий та видатковий), бухгалтерська довідка.

Саме вказані документи розкривають внутрішню суть господарської операції, її справжність, економічну вигоду, ділову мету. Якщо таких документів немає у матеріалах справи, то тоді неможливо підтвердити реальність та товарність спірної господарської операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 ГПК України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, достатніми, допустимими та достовірними.

Необхідно зауважити, що одним із важливих принципів господарського процесу є принцип змагальності, який вказує на те, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи із змісту даного принципу господарського судочинства головним обов"язком позивача є доведення факту порушення відповідачем його прав і законних інтересів у договірних відносинах та існування заборгованості.

Як доказ на підтвердження договірних відносин, виконання договірних зобов"язань з боку позивача і невиконання договірних обов"язків з боку відповідача та заявленої до стягнення суми боргу позивачем надано виписку по особовому рахунку позивача, яка не може розцінюватись судом, як належний та достатній доказ отримання відповідачем відповідного Замовлення, не поставки останнім передбаченого договором товару, тощо. Жодних інших первинних документів на підтвердження проведених між сторонами господарських операцій, в тому рахунку товарно - транспортні накладні (на кожний транспортний засіб), податкові накладні, акт звірки взаємних розрахунків між ДП "УГК "Nemiroff" та ТОВ "Раквере", розгорнутий розрахунок суми боргу з вказівкою на первинний документ, дату виникнення заборгованості, її розмір позивачем надано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту неналежного виконання відповідачем договірних зобов"язань та існування заборгованості у розмірі 1 716 000,00 грн.

Разом з тим, у позовній заяві ліквідатор позивача зазначає про те, що на момент звернення до суду із вказаною позовною заявою позивач очікує понести додаткові витрати на правову допомогу, у зв"язку із розглядом справи у розмірі 60000,00 грн.

Тому, просить суд стягнути відповідну суму витрат з відповідача.

Суд, дійшов висновку про відмову в стягнення з відповідача 60000,00 грн витрат, пов"язаних з професійною правничою допомогою з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

За таких обставин, беручи до уваги, що у задоволенні позову ДП "УГК "Nemiroff" до ТОВ "Раквере" про стягнення 1 716 000,00 грн відмовлено, слід відмовити й у стягненні з відповідача 60000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та покласти відповідні судові витрати на позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Частинами 1, 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства; ст.ст. 2, 3, 11, 12, 13, 18, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 202, 210, 232, 236, 238, 240, 241, 242, 256, 326, 327 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позову Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раквере" (вул. Рельєфна, буд. 4, м. Запоріжжя, 69065) про стягнення 1 716 000,00 грн відмовити.

2. У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Раквере" 60000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31, ) в доход Державного бюджету України 25 740,00 грн - судового збору.

4. Видати наказ.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Копію рішення суду надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 22 липня 2020 р.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук.прим.:

1 - до справи;

2 - Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31);

3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Раквере" (вул. Рельєфна, буд. 4, м. Запоріжжя, 69065);

4 - арбітражний керуючий (ліквідатор) Гладій О.В. (м. Дніпро, а/с 189, 49000).