ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.07.2020 Справа № 905/788/20 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Служби автомобільних доріг у Донецькій області (вул. Уральська, б.12, м. Краматорськ, Донецька область, 84333, )

до Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (вул. Захисників України, б. 2, м.Покровськ, Донецька область, 85307, )

про стягнення коштів у розмірі 59206,44 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Предмет та підстави спору.

На розгляд Господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення коштів у розмірі 59206,44 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем не виконані грошові зобов`язання за договором оренди №3-16 від 29.02.2008 у зв`язку із чим утворилась заборгованість.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу в платне користування машину фрезерну марки НО-85 (Беларус-82) державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2007, номер двигуна 296734, номер шасі НОМЕР_2 , що підтверджується актом прийому-передачі від 29.02.2008. Проте, відповідач не виконав зобов`язання з орендної плати за період з 01.03.2013 по 31.12.2015 на загальну суму - 59206,44 грн, що можливо встановити з бухгалтерської довідки, яка надана позивачем.

Заперечення учасників процесу.

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву №01-24/959 від 21.05.2020 (вх. № 9567/20 від 25.05.2020), в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що позивачем пропущено визначений ст. 256 Цивільного кодексу України строк у три роки на пред`явлення позову.

Окрім цього, відповідач посилається на додаткові угоди від 28.05.2014 та від 30.11.2014 до договору №3-16 від 29.02.2008, відповідно до яких зменшено суму орендної плати за користування машиною фрезерною марки НО-85 та скасовано орендну плату за користування майном на період проведення антитерористичної операції.

Також відповідач вказує на положення ст. 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (у редакції на момент прийняття закону) та вважає, що він звільнений від сплати орендної плати на період проведення антитерористичної операції за користування державним та комунальним майном, як суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву №01.3-2962 від 09.06.2020 (вх. №10761/20 від 11.06.2020), в якій позивач заперечував проти аргументів відповідача, наведених у відзиві, посилаючись на лист Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» №01-24/710 від 27.07.2017, в якому, на думку позивача, відповідач визнає наявність в нього заборгованості. Також, позивач вважає даний лист належним доказом переривання строку позовної давності.

Позивач просив поновити строк позовної давності у зв`язку з поважними причинами пропуску, посилаючись на військові події на сході України, внаслідок яких було втрачено значну частину документів та, відповідно, обмежено можливість позивача відстежити своєчасність здійснення розрахунків контрагентами.

Хід розгляду справи та процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.05.2020 №905/788/20 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та перевірка їх доказами.

29 лютого 2008 року між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (позивач, орендодавець) та Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (відповідач, орендар) підписаний договір оренди технологічного транспорту №3-16 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в платне користування машину фрезерну марки НО-85 (Беларус-82), державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2007, номер двигуна НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію у Донецькому ТУ Держгірпромнагляду НОМЕР_8 від 21.02.2008.

Згідно з п. 1.3. договору строк оренди становить 1 рік з 01.03.2008 по 01.03.2009. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п.1.4. договору).

Орендна плата становить 10 відсотків від балансової вартості і складає 1560,36грн на місяць (без ПДВ), підставою для оплати орендодавцеві послуг з оренди є акт про надання послуг, що підписується сторонами не пізніше 5 робочих днів по закінченні звітного місяця (п.п. 2.1. та 2.2. договору).

Оплата послуг з оренди провадиться орендарем протягом 10 банківських днів після підписання акту про надання послуг (п. 2.3. договору).

За умовами договору відповідач прийняв на себе зобов`язання вчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 3.4.4. договору).

Зміна умов договору, його розірвання в однобічному порядку й припинення можливі тільки за згодою сторін або в судовому порядку (п. 6.1. договору).

Факт передачі предмету оренди зафіксований актом прийому-передачі б/н від 29.02.2008.

11.03.2008 між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду до договору №3-16 від 29.02.2008, в якій сторони узгодили наступне:

- доповнити договір пунктом 3.2.6. наступного змісту: «Проходити технічний огляд технологічного транспортного засобу у відповідних органах»;

- пункт 3.4.10. підрозділу 3.4. «Орендар зобов`язаний» розділу 3 «Права та обов`язки Сторін» викласти у наступній редакції: «Компенсувати Орендодавцеві витрати пов`язані з проходженням технічного огляду технологічного транспортного засобу».

05.05.2008 між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду до договору №3-16 від 29.02.2008, в якій сторони узгодили наступне:

- розділ 2 «Розрахунки за договором» договору № 25-16 від 29.02.2008 доповнити пунктом наступного змісту: « 2.5. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції»;

· положення цієї додаткової угоди вступають у дію з 29.02.2008.

28.05.2014 між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду до договору №3-16 від 29.02.2008, в якій сторони узгодили наступне:

- пункт 1.1. розділу «Предмет Договору» викласти у наступній редакції: « 1.1. Орендодавець надає, а Орендар приймає в платне користування машину фрезерну марки НО - 85 (Беларус-82), державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2007, номер двигуна 296734, номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію у Донецькому ТУ Держгірпромнагляду ДО N 028169 від 21.02.2008.

Ринкова вартість автомобіля визначена згідно зі звітом №05/14 про незалежну оцінку станом на 26.05.2014 і становить 75804,00,00 грн.

Орендар зобов`язується повернути предмет оренди по закінченні терміну дії Договору.»

- пункт 2.1. розділу «Розрахунки за договором» викласти у наступній редакції: « 2.1. Орендна плата становить 10 відсотків від ринкової вартості і складає 631,70 грн на місяць (без ПДВ).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку визначеному чинним законодавством.»

· розділ «Розрахунки за договором» доповнити пунктом 2.5., а саме: « 2.5. Орендар компенсує Орендодавцю вартість проведення незалежної оцінки основних засобів згідно діючого законодавства.»;

· ця додаткова угода діє з 01 червня 2014.

30.11.2014 між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду до договору №3-16 від 29.02.2008, якою сторони внесли зміни до договору № 3-16 від 29.02.2008, а саме: в розділ 9. «Адреси, реквізити та підписи Сторін» адресу Орендодавця змінити: 85307, Донецька область, м.Красноармійськ, вул.Дніпропетровська,2, (банківські реквізити: (р/р НОМЕР_4 ПАТ «Промінвест банк» м.Красноармійськ, (МФО 300012) свідоцтво ), адресу Орендаря змінити: 85307, Донецька область, м.Красноармійськ, вул.Дніпропетровська,2 (р/р НОМЕР_5 в ПАТ Укрінбанк (МФО 300142) ,№ свід-ва ПДВ 100267711, ІПН 92).

30.11.2014 між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду до договору №3-16 від 29.02.2008, якою сторони внесли зміни до договору № 3-16 від 29.02.2008, а саме: в розділ 8. «Інші умови» доповнити пунктом 8.5. - « 8.5. Скасувати на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування майном».

01.01.2018 між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду до договору №3-16 від 29.02.2008, в якій сторони узгодили наступне:

- скасувати пункт 8.5. розділу 8 «Інші умови» договору оренди №3-16 від 29.02.2008;

- встановити, що правовідносини з виконання розділу 2 «Розрахунки за договором» і розрахунки з оплати орендної плати за користування майном, що є предметом договору оренди, поновлюються з 01 січня 2018 року;

- у розділі « 9. Адреси, реквізити та підписи Сторін»: адресу Орендодавця змінити та вважати такою: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Уральська, буд.12 (банківські реквізити: р/р НОМЕР_6 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 335496, ); адресу Орендаря змінити та вважати такою: 85307, Донецька область, м. Покровськ, вул. Захисників України, 2 ( р/р 2600) НОМЕР_7 в ТВБВ №10004/0218 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 335106, ІПН 92).

У зв`язку з відсутністю будь-яких заперечень з боку сторін договору щодо строку дії договору, суд вважає, що строк дії строк дії договору був неодноразово продовжений.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами підписані акти надання послуг з оренди основних засобів - рахунки витрат на утримання основних засобів, за періоди: 1) за період з 01.01.2014 по 31.01.2014 на загальну суму 2790,02 грн; 2) за період з 01.02.2014 по 28.02.2014, в тому числі відшкодування витрат з технічного огляду у розмірі 155,63 грн на загальну суму 2993,52 грн; на загальну суму 2993,52 грн; 3) за період з 01.03.2014 по 31.03.2014 на загальну суму 2868,52 грн; 4) за період з 01.04.2014 по 30.04.2014 на загальну суму 2963,17 грн; 5) за період з 01.05.2014 по 31.05.2014 на загальну суму 3075,77 грн.

Як зазначає позивач, інші акти надання послуг з оренди у нього відсутні у зв`язку з втратою значної частини документації через бойові дії та в результаті захоплення активів і адміністративної будівлі Служби автомобільних доріг у Донецькій області, що розташована за адресою: м. Донецьк, пр. Комсомольський, 6 А.

З картки рахунку Служби автомобільних доріг у Донецькій області вбачається, що відповідачем 22.12.2015 було частково внесено орендну плату за користування майном за договором №3-16 у сумі 1936,76 грн.

За даними бухгалтерського обліку позивача за відповідачем, Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», обліковується заборгованість за договором оренди №3-16 зі сплати коштів за надання послуг з оренди автомобіля за період з 01.03.2013 по 31.12.2015 у загальній сумі 59206,44 грн.

Разом з тим, відповідач заперечує проти розміру заборгованості за червень 2014 року та посилається на зменшення розміру орендної плати на підставі додаткової угоди до договору від 28.05.2014.

Позивач не заперечує проти арифметичної помилки нарахування розміру орендної плати за червень 2014 року, проте не надає свого розрахунку.

Судом встановлено, що згідно умов додаткової угоди від 28.05.2014 до договору, сторони погодили, що орендна плата становить 10 відсотків від ринкової вартості і складає 631,70 грн на місяць (без ПДВ), угода набуває чинності з 01.06.2014.

Слід вказати на те, що позивач у резолютивній частині позовної заяви просить стягнути заборгованість за договором оренди №3-16 від 29.02.2008 за період з 01.12.2012 по 31.12.2015. Разом з тим, позивач подає розрахунок заборгованості та пояснення, докази щодо заборгованості за період з 01.03.2013 по 31.12.2015. За таких обставин, справа розглядається в межах поданих позивачем розрахунку та доказів заборгованості, а саме з 01.03.2013 по 31.12.2015.

Відповідачем не надано доказів виконання у повному обсязі грошових зобов`язань по договору за період з 01.03.2013 по 31.12.2015.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду, в частині заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати.

Оцінивши зміст угоди, з якої виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою містить елементи договору оренди.

Як встановлено ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України та ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України за користування майном на умовах оренди орендар (наймач) має сплачувати орендну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності. При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, в контексті визначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір оренди №3-16 від 29.02.2008 є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами.

Як встановлено судом вище, позивач нараховує заборгованість за період з 01.03.2013 по 31.12.2015 у розмірі 59206,44 грн, позивач прийняв заперечення відповідача щодо розміру боргу за червень 2014 року, проте суму боргу не змінив.

Судом здійснено перевірку та перерахунок суми орендної плати належної до сплати за умовами договору за червень 2014 року, яка становить 758,04 грн з урахуванням ПДВ.

Разом з тим, згідно з приписами Закону України № 1699-VІІ від 02.09.2014 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», вказаний Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 7 вказаного Закону, зокрема, передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 1 Закону, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Статтями 10, 11 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» передбачено, що антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим. Рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим з Головою Служби безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

Частиною 7 ст. 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» передбачено, що координацію діяльності суб`єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» Антитерористичним центром при Службі Безпеки України видано наказ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014.

Таким чином, період антитерористичної операції розпочався 14.04.2014.

Судом встановлено, що предметом договору оренди №3-16 є державне майно, яке використовується суб`єктам господарювання, які здійснювали діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Отже, починаючи з 14.04.2014, вимоги плати за користування предметом оренди за договором № 3-16 від 29.02.2008 є безпідставними в силу прямої норми Закону України № 1669-VІІ від 02.09.2014 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно з умовами Додаткової угоди від 30.11.2014 та Додаткової угоди від 01.01.2018 до договору № 3-16, сторонами за взаємною згодою скасовано зобов`язання Орендаря зі сплати орендної плати за користування майном за період з 30.11.2014 по 31.12.2017 на підставі ст. 7 Закону України № 1669-VІІ від 02.09.2014 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Як вже зазначалось, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Отже, вимоги позивача про сплату відповідачем орендної плати за договором №3-16 за період з 14.04.2014 по 31.12.2015 є безпідставними, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 23505,92 грн задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного та за відсутності в матеріалах справи доказів проведення розрахунків відповідачем повністю чи частково за договором оренди за період з 01.03.2013 по 13.04.2014, то право позивача на отримання орендної плати в цій частині у розмірі 35700,52 грн є порушеним відповідачем та підлягає захисту.

Разом з тим, відповідачем було заявлено про застосування строку позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.03.2013 по 31.12.2015.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 4, 5 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Початок перебігу позовної давності визначається відповідно до правил статті 261 Цивільного кодексу України.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Підставою для оплати орендодавцеві послуг з оренди є акт про надання послуг, що підписується сторонами не пізніше 5 робочих днів по закінченні звітного місяця (п. 2.2. договору).

Згідно з п. 2.3. спірного договору, оплата послуг з оренди провадиться орендарем протягом 10 банківських днів після підписання акту про надання послуг.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи більшості актів - розрахунків орендної плати, а наявні акти не містять дати їх складення, то суд при встановленні остаточної дати виконання грошового зобов`язання, керується п. 2.2 та п. 2.3 договору №3-16.

Тобто про порушення свого права позивач був обізнаний за період березень 2013 року - 22 квітня 2013 року; за квітень 2013 року - 29 травня 2013 року; за травень 2013 року - 21 червня 2013 року; за червень 2013 - 22 липня 2013 року; за липень 2013 - 22 серпня 2013 року; за серпень 2013 - 23 вересня 2013 року; за вересень 2013 - 22 жовтня 2013 року; за жовтень 2013 - 22 листопада 2013 року; за листопад 2013 - 23 грудня 2013 року; за грудень 2013 - 27 січня 2014 року; за січень 2014 - 24 лютого 2014 року; за лютий 2014 - 25 березня 2014 року; за березень 2014 - 23 квітня 2014 року; за квітень 2014 - 27 травня 2014 року.

Разом з тим, судом враховуються здійснена відповідачем 22.12.2015 часткова оплата по договору, що розцінюється судом як переривання перебігу позовної давності на підставі ч. 1 ст. 264 Цивільного Кодексу України.

За таких обставин, строк позовної давності по договору №3-16 за період з 01.03.2013 по 13.04.2014 відліковується з 23.12.2015.

Отже, трирічний строк позовної давності, у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою стягнення з відповідача заборгованості за договором №3-16 сплив 23.12.2018.

Судом не приймаються доводи позивача про переривання перебігу позовної давності на підставі листа відповідача №01-24/710 від 27.07.2017, оскільки лист не стосується спірного договору №3-16 від 29.02.2008 та не свідчить про вчинення відповідачем будь-яких дій, що свідчать про визнання відповідачем боргу по договору №3-16.

Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 Цивільного кодексу України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності.

При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк було пропущено з поважних причин, що випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести відсутність об`єктивних перешкод для вчасного звернення позивача із вимогою про захист порушеного права.

Суд вправі надати особі (визнати право) на судовий захист порушеного права за сукупності умов:

- особа (позивач) наведе поважні, на її думку, причини пропуску позовної давності при зверненні до суду за захистом порушеного права, вказавши на конкретні обставини, які об`єктивно перешкоджали йому звернутись за захистом порушеного права у межах позовної давності, вказавши та надавши також суду докази, що підтверджують існування цих обставин (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України);

- суд за результатами оцінки доказів, наданих на підтвердження цих обставин, встановить їх існування та дійде висновку про їх об`єктивний характер, і тим самим дійде висновку про існування поважних причин пропуску позовної давності при зверненні позивача за захистом порушеного права.

За відсутності будь-якої із наведених умов, суд не має права визнавати існування поважних причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах, надавати у зв`язку із цим особі (позивачу) судовий захист порушеного права та задовольняти відповідні вимоги.

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 706/1272/14-ц, від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17, Касаційного господарського суду від 28.01.2020 у справі № 910/9158/16.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності, а тільки зазначено про втрату документів та про переїзд у зв`язку з проведенням антитерористичної операції. Однак, такі пояснення визнаються судом не переконливими, абстрактними та не доведеними належними та допустимими доказами з конкретним посиланням на періоди та документи.

За таких обставин, суд відмовляє позивачу у визнанні причин пропуску строку позовної давності, поважними.

Сторонами не доведено а судом не встановлено зупинення строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості у розмірі 35700,52 грн по договору №3-16 за період з 01.03.2013 по 13.04.2014 підлягає задоволенню, а у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно з ст.ст. 73, 74, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З урахуванням відмови у задоволенні позову за приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити у задоволенні позову Служби автомобільних доріг у Донецькій області (вул. Уральська, б.12, м. Краматорськ, Донецька область, 84333, ) до Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (вул. Захисників України, б. 2, м.Покровськ, Донецька область, 85307, ) про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 59206 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті шість) грн 44 коп.

2. Судові витрати покласти на Службу автомобільних доріг у Донецькій області (вул. Уральська, б.12, м. Краматорськ, Донецька область, 84333, ).

3. Рішення набирає законної сили з моменту його підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів, з дня визначеного ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 4 розділу Х Прикінцевих положень цього кодексу.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області, в порядку, визначеному Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено та підписано 13.07.2020.

Суддя Діна Миколаївна Огороднік

(Д.М. Огороднік)