ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про забезпечення позову

09 липня 2020 року Справа № 923/253/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, у справі

за позовом: Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" Британські Віргінські острови, номер компанії БВО 1464071,

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс Енергія", с. Генічеська Гірка, Генічеський район, Херсонська область, ,

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Херсон, ІПН НОМЕР_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1:

- ОСОБА_2 , м. Херсон,

- ОСОБА_3 , м. Херсон,

- ОСОБА_4 , м. Київ,

- ОСОБА_5 , м. Херсон,

про витребування частки статутного капіталу учасників товариства.

Без виклику учасників справи.

в с т а н о в и в :

12 березня 2020 року Компанія "Комбест Сервісіз ЛТД" звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс Енергія" та до ОСОБА_1 , в якій позивач просить витребувати з володіння ОСОБА_1 на користь КОМПАНІЇ "КОМБЕСТ СЕРВІСІЗ ЛТД" частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий Комплекс «Енергія» у розмірі 64,59 % статутного капіталу, що у грошовому виразі складає 6520663,00 грн.

В обґрунтування зазначеного позову позивач посилається на ті обставини, що Компанія "Комбест Сервісіз ЛТД" на території України була засновником іншого суб`єкта господарської діяльності - ТОВ "Оздоровчий комплекс «Енергія". Відповідно до статуту ТОВ "Оздоровчий комплекс «Енергія" у редакції 2012 року, 64,59 % частки статутного капіталу ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» належало Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД", а 35,41% - громадянину України Харковому Ю.О. 29.11.2016 були проведені загальні збори учасників Товариства (далі - Збори), оформлені протоколом № 9/29/11 від 29.11.2016.

За результатами проведених зборів прийняті наступні рішення:

- Виключити зі складу учасників ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" Компанію "Комбест Сервісіз ЛТД", у зв`язку з припиненням та виключенням компанії з реєстру;

- Передати частку учасника - Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД", що підлягає виключенню зі складу учасників ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" у розмірі 64,59% статутного капіталу, що у грошовому виразі складає 6520663,00 грн. - ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія". Зобов`язати Товариство протягом одного року здійснити відчуження зазначеної частки, або зменшити статутний капітал на суму вартості такої частки;

- Затвердити статут Товариства у новій редакції;

- Внести відповідні зміни до відомостей про юридичну особу, що міститься в ЄДРПОУ, а саме: зміна складу засновників, учасників юридичної особи. Видати довіреність особі, що буде уповноважена та відповідальна за проведення необхідних заходів, пов`язаних із внесення відповідних змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач вказує, що вказані рішення прийняті з порушенням положень Закону України "Про господарські товариства", Господарського кодексу та Цивільного кодексу Украйни.

Ухвалою від 06 квітня 2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи 923/253/20 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

08 липня 2020 року через відділ документального забезпечення роботи суду від позивача у справі надійшла заява про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви заява про забезпечення позову позивач посилається на ті обставини, що станом на день подання позовної заяви 100% частки статутного капіталу ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" належить ОСОБА_1 . До моменту вирішення судом спору у цій справі ОСОБА_1 не обмежений у вчиненні дій спрямованих на зміну складу учасників, розміру статутного капіталу, виконавчого органу ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія". Позовні вимоги Компанії Комбест Сервісіз ЛТД направлені до конкретного учасника товариства та до самого товариства, у випадку зміни складу засновників ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія", або інших реєстраційних дій, Компанія "Комбест Сервісіз ЛТД" втратить можливість належним чином захистити свої порушені права шляхом їх поновлення, рішення у даній справі не зможе гарантувати ефективного захисту порушеного права.

За твердженням заявника, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД", адже у протилежному випадку ефективний їх захист буде потребувати вчинення додаткових процесуальних дій в межах даного судового провадження чи додаткових звернень до суду внаслідок подальшого відчуження частки та проведення відповідних реєстраційних дій в Реєстрі.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" до ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія", Вербовецького Є.А. у справі №923/253/20 шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженого відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" (ідентифікаційний код юридичної особи: 24106269), пов`язані із зміною складу учасників, керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, зміну розміру статутного капіталу, проводити передачу реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" ().

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову за переліком, який наведений в ч. 1 ст. 137 цього ж Кодексу, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України); заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 5 ст. 140 ГПК України).

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011). Окрім того інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст. 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Рішення суду безумовно має бути виконаним і що його невиконання загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( п. 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Так, позовні вимоги направлені на захист порушених корпоративних прав Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД", від незаконних, що пов`язані із відчуженням, належної їй, за її твердженням, частки у статутному капіталі ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" у розмірі 64,59%.

З урахуванням заявлених позовних вимог у даній справі, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, таким чином, в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому в таких спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, яку суд відповідно до приписів, наведених у ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії, у рішенні від 17.07.2008, Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Оцінивши обґрунтованість обставин зазначених в заяві про забезпечення позову, достатність, належність та допустимість доказів на їх підтвердження, зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, оцінивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, враховуючи ймовірність ускладнення поновлення прав позивача суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у способи, передбачені п. п. 1, 4 ст. 137 ГПК України, оскільки невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

З огляду на предмет заявленого позову, враховуючи неодноразову зміну з 29.11.2016р. складу учасників ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія", їх частки та з урахуванням інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія", відповідно до якої єдиним учасником вказаного товариства є ОСОБА_1 (відповідач-2), який володіє 100% статутного капіталу ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія", підставним є забезпечення даного позову, оскільки у разі продажу відповідачем-2 спірної частки, позивач не зможе захистити свої права в межах даного судового провадження без нових звернень до суду, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви про забезпечення позову.

Вжиття заявлених позивачем заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для ефективного захисту і поновлення порушених прав позивача. Суд також зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Заяву Компанії "Комбест Сервісіз ЛТД" про забезпечення позову у справі № 923/253/20 - задовольнити.

2. Забезпечити позов наступним шляхом: Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженого відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" (), пов`язані із зміною складу учасників, керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, зміну розміру статутного капіталу, проводити передачу реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" ().

3. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Стягувачем за даною ухвалою є - Компанія "Комбест Сервісіз ЛТД", Британські Віргінські острови, номер компанії БВО 1464071.

5. Боржником за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" (75581, Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, буд. 44, ).

6. Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа. В силу ст. 129-1 Конституції України та ст. 144 ГПК України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

7. Відповідно до приписів ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

6. Ухвала набрала законної сили 10 липня 2020 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 10.07.2020.

Суддя С.В. Нікітенко