УХВАЛА

м. Київ

21.07.2020Справа № 910/10337/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс "Нові Теремки"

Про забезпечення позову

поданою разом із позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс "Нові Теремки" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Центробуд" про стягнення 15.025.003,31 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс "Нові Теремки" (далі - заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову шляхом:

- накладання арешту на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Центробуд", а саме: нежиле приміщення № 305, загальною площею 142,80 кв.м, нежиле приміщення № 306, загальною площею 196,80 кв.м, нежиле приміщення № 307, загальною площею 48,90 кв.м., нежиле приміщення № 308, загальною площею 18,80 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Києві по вул. Щекавицька, 30/39;

- накладання арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Центробуд" та знаходяться на будь-якому його рахунку, виявленому Державною виконавчою службою або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, зокрема на кошти, які перебувають в касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування та на рахунки в цінних паперах в межах суми 15.025.003,31 грн.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд встановив наступне.

Як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову заявник вказує на значну ціну позову та судового збору, на незгоду Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Центробуд" врегулювати спір у досудовому порядку, на збитки, які заявник може зазнати внаслідок неможливості виконання рішення суду, постійне ухилення боржника від виконання фінансових зобов`язань перед заявником, наявність в провадженні судів справ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Центробуд" заборгованості контрагентами, наявність у боржника у власності лише чотирьох нежитлових приміщень, відсутність інформації про належність відповідачу транспортних засобів.

В якості доказів заявником надано власну позовну заяву, підписаний сторонами акт звіряння розрахунків, власні листи-вимоги до боржника, докази на підтвердження наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Центробуд" права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наведені заявником обставини незгоди Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Центробуд" врегулювати спір у досудовому порядку, ухилення боржника від виконання фінансових зобов`язань перед заявником, наявність в провадженні судів справ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Центробуд" заборгованості контрагентами, наявність у боржника у власності лише чотирьох нежитлових приміщень, відсутність інформації про належність відповідачу транспортних засобів, не свідчить про наявність реальних, існуючих обставин, які вказують на можливість ухилення контрагента заявника від виконання рішення суду, чи вчинення ним дій, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Такі доводи не підтверджені достатніми доказами, а посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс "Нові Теремки" на можливість того, що він може зазнати збитки, внаслідок неможливості виконання рішення суду, є теоретичним припущенням самого заявника.

За вказаних підстав, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд виходить з того, що припущення заявника про неможливість виконання рішення суду не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Таким чином, заявником не доведено, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

За вказаного в сукупності заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс "Нові Теремки" по сплаті судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 123, 136-140, 234, 235 ГПК України Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс "Нові Теремки" в задоволенні заяви № 132 від 09.07.20. про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 21.07.20. та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко