ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"14" липня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/475/20

Суддя господарського суду Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали справи № 907/475/20

За позовом Піскун Наталії Михайлівни , м. Хуст

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Косиця", м. Хуст

до відповідача 2 Державного реєстратора Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області Лашко Емілії Миколаївни, м. Хуст

про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Косиця" від 04.04.2019 року, оформленого протоколом № 2; визнання недійсним з моменту реєстрації статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Косиця" у редакції, затвердженій рішенням загальних зборів учасників Товариства від 04.04.2019 року, внесеного до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державним реєстратором Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області Лашко Емілією Миколаївною 25 грудня 2019 року за № 1000365; зобов`язання Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області скасувати реєстраційні дії, здійснені Державним реєстратором Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області Лашко Емілією Миколаївною 28 грудня 2019 року, а саме, - державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, інші зміни, зміну складу або інформації про засновників, 1000365; - внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; зміну керівника юридичної особи, 2000365,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Закарпатської області надійшла позовна заява б/н від 02.07.2020 року (вх. № 02.3.1-06/509/20 від 06.07.2020 року) Піскун Наталії Михайлівни , м. Хуст до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Косиця", м. Хуст та до відповідача 2 Державного реєстратора Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області Лашко Емілії Миколаївни, м. Хуст про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Косиця" від 04.04.2019 року, оформленого протоколом № 2; визнання недійсним з моменту реєстрації статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Косиця" у редакції, затвердженій рішенням загальних зборів учасників Товариства від 04.04.2019 року, внесеного до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державним реєстратором Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області Лашко Емілією Миколаївною 25 грудня 2019 року за № 1000365; зобов`язання Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області скасувати реєстраційні дії, здійснені Державним реєстратором Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області Лашко Емілією Миколаївною 28 грудня 2019 року, а саме, - державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, інші зміни, зміну складу або інформації про засновників, 1000365; - внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; зміну керівника юридичної особи, 2000365.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 року справу № 907/475/20 розподілено судді Пригарі Л.І.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який серед іншого, полягає в усуненні всіх розумних сумнівів сторін та сторонніх осіб щодо безсторонності такого суду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

За приписами ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. ст. 6, 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Статею 10 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності професійних суддів, народних засідателів та присяжних при здійсненні правосуддя.

Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 року № 1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики (далі - Коментар).

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача. Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі до статті 15 Кодексу зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Згідно з положеннями коментованої статті підставою для самовідводу може стати обставина, коли судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Це означає, що особисто судді стали відомі певні обставини або факти, які потенційно можуть вплинути на прийняття ним рішення по справі або викликати у сторін сумніви в справедливості та об`єктивності судді. До таких ситуацій належать випадки, коли, наприклад, хтось із учасників процесу є родичем або знайомим когось з членів сім`ї судді, людиною, з якою суддя познайомився, перебуваючи в гостях у своїх знайомих, та інші подібні випадки. Навіть якщо про ці обставини невідомо учасникам процесу і ніхто про них не заявляє, суддя зобов`язаний сповістити їх про наявність таких обставин для вирішення питання щодо відводу або заявити самовідвід.

Як вбачається із матеріалів справи, представником позивача - Піскун Наталії Михайлівни є адвокат ОСОБА_2, яка діє згідно договору про надання правової допомоги № 2/06 від 03.06.2020 року.

При цьому, суд зазначає, що гр. ОСОБА_2 , яка представляє інтереси позивача у даній справі - Піскун Наталії Михайлівни , перебуває у дружніх стосунках із моєю сім`єю. Ступінь соціальних стосунків є такою, що може спричинити сумніви у відсутності неупередженості по відношенню до відповідачів, а також спричинити сумніви інших учасників судового процесу у безсторонності вказаної судді, наслідком чого може бути скасування будь-якого судового рішення, прийнятого суддею у даній справі.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи безстороннім судом та з метою виключення сумнівів щодо неупередженого розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід головуючого судді Пригари Л.І. від розгляду справи № 907/475/20 та передати справу на повторний автоматизований розподіл у порядку, встановленому частиною третьою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 42, 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Задовольнити самовідвід судді Господарського суду Закарпатської області Пригари Лесі Іванівни від розгляду справи № 907/475/20.

2. Ухвала набирає законної сили з дня її підписання у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

3. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу підписано 14.07.2020 року.

Суддя Пригара Л.І.