ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/658/20

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Прижбило О.В.,

розглядаючи справу №916/658/20

за позовом: Фізичної особи-підприємця Ясеновської Ольги Валентинівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Южметиз" (проспект Шевченка, будинок 15/2, місто Одеса, Одеська область, 65058, )

про стягнення 50000,00 грн.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Ясеновська Ольга Валентинівна звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южметиз" про стягнення 50000,00 грн.

Ухвалою від 13.03.2020 позовну заяву було залишено без руху, 17.03.2020 представником позивача подано заяву про усунення недоліків (вх.№6740/20). Ухвалою суду від 20.03.2020 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15.04.2020.

14.04.2020 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (вх.№9532/20).

14.04.2020 представником позивача також подано заяву про покладення на відповідача судових витрат з оплати послуг адвоката у розмірі 5000,00 грн. (вх.№9529/20).

У судове засідання 15.04.2020 представники сторін не з`явились, судом постановлено ухвалу, якою вирішено повідомити учасників справи про дату, час та місце судового засідання додатково після скасування обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою від 01.07.2020 розгляд справи призначено на 20.07.2020.

У судове засідання представники сторін не з`явились, судом складено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування вимог позивач посилається на укладення транспортної заявки-договору на перевезення вантажів №1912, відповідно до якої позивач прийняв на себе зобов`язання здійснити організацію перевезення, а відповідач зобов`язався прийняти такі послуги та сплатити їх вартість після надання оригіналів документів. Вказує, що виконав прийняті зобов`язання та здійснив організацію перевезення, однак, відповідач не оплатив надані послуги.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, представника у судові засідання не направив, жодних заяв та клопотань від відповідача не надходило, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, а також роздруківки з веб-порталу ДП «Укрпошта».

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

19.12.2019 між Фізичною особою-підприємцем Ясеновською Ольгою Валентинівною (Експедитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южметиз» (Замовник, відповідач) було підписано транспортну заявку-договір №1912, відповідно до якої сторонами погоджено істотні умови здійснення перевезення вантажу, у тому числі, дата та час навантаження, адреса навантаження та найменування фірми відправника, місце митного оформлення, адреса доставки та найменування отримувача, строк доставки, спосіб розвантаження, сума фрахта у розмірі 50000,00 грн., умови оплати протягом 10 днів з надання оригіналів документів.

Позивач виконав власні зобов`язання, що підтверджується товарно-транспортною накладною CMR №9520435 від 20.12.2019, а також актом №2412 від 24.12.2019 здачі-прийняття робіт, в якому сторони підтвердили надання послуг з організації перевезення вантажу на суму 50000,00 грн. за маршрутом Богумін (Чехія)-Одеса(Україна).

Акт підписаний сторонами без зауважень.

Позивачем було направлено претензію відповідачеві, яка була ним отримана, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також роздруківкою відстеження з веб-порталу ДП «Укрпошта», однак, докази відповіді на претензію у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

П.1 ст.202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 929 ЦК України встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору позивачем було надано послуги транспортного експедирування на загальну суму 50000,00 грн., які прийняті відповідачем без зауважень, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за надані послуги не розрахувався. Зазначені обставини не спростовані відповідачем.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем було надано орієнтовний розрахунок судових витрат, який включає 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Згідно ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Ч.5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ч.8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У матеріалах справи міститься Договір №24/04/15 від 01.04.2015 про надання правової допомоги, укладений між позивачем та адвокатом. Відповідно до п.4.1. Договору у відповідності до запиту на правову допомогу, Сторонами підписується Додаток до Договору - заявка на правову допомогу, в якій визначається розмір гонорару адвоката. Фактичний обсяг наданої правової допомоги визначається у акті приймання-передачі. За надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар), про що видається відповідний касовий документ за підписом та печаткою Адвоката (прибутковий касовий ордер) (п.4.2.).

Між позивачем та адвокатом було підписано Заявку №3 (додаток 3 до Договору про надання правової допомоги) від 03.03.2020, відповідно до якої за представництво в суді першої інстанції у справі зі стягнення суми заборгованості з ТОВ «Южметиз» - підготування позовної заяви, супровід справи в суді, підготування пояснень, клопотань, отримання документів із суду, - винагорода (гонорар) становить 5000,00 грн. та сплачується Клієнтом протягом 2 робочих днів з моменту підписання даної Заявки.

Також надано Акт про витрати на послуги адвоката у справі №916/658/20 від 26.03.2020, відповідно до якого адвокатом надано правову допомогу клієнту у даній справі у повному обсязі. У вказаному Акті зазначено, що послуги Адвоката у справі №91665820 сплачені Клієнтом у розмірі 5000,00 грн. на підставі приходного касового ордеру 01АААС №000053 від 03.03.2020. У матеріалах справи міститься вказаний прибутковий касовий ордер, з якого вбачається оплата 5000,00 грн. за договором про надання правової допомоги.

Від відповідача жодних заяв та клопотань, зокрема, про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до ч.5 ст. 126 ГПК України.

Дослідивши матеріали заяви про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про її задоволення.

Згідно із частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд враховує завдання господарського судочинства, особливості предмету спору, ціну позову, складність справи, значення розгляду справи для сторін, а також час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд вважає за можливе здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню та стягненню з відповідача у розмірі 5000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 202, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 929 ЦК України, ст.ст. 175, 193, 230, 343 ГК України, ст.ст. 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Ясеновської Ольги Валентинівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южметиз" (проспект Шевченка, будинок 15/2, місто Одеса, Одеська область, 65058, ) про стягнення 50000,00 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Южметиз" (проспект Шевченка, будинок 15/2, місто Одеса, Одеська область, 65058, ) на користь Фізичної особи-підприємця Ясеновської Ольги Валентинівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 50000,00 грн. заборгованості, 5000,00 грн. витрат на правову допомогу, 2102,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту з урахуванням положень п.4 розділу Х ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені 20.07.2020. Повний текст рішення складений та підписаний 20 липня 2020 р.

Суддя Р.В. Волков