ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2020 р.Справа № 922/1476/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши заяву представника Фермерського господарства "Січ та К" про стягнення витрат на правову допомогу

по справі

за позовом Першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави (62503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська, б. 98; )
до 1) Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області (62500, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Соборна, б. 73; ), 2)Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (61145, м. Харків. вул. Космічна, б. 21, 2 під`їзд, поверх 8,9; ), 3) Фермерського господарства "Січ та К" (62504, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Металіста, б. 14; ) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 )
про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача 1 - не з`явився;

відповідача 2 - не з`явився;

відповідача 3- не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебувала справа за позовом першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківської області та Фермерського господарства "Січ та К" про:

- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації № 110 від 29.02.2012 року;

- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації № 847 від 29.12.2012 року, зі змінами внесеними розпорядженням голови Вовчанської районної державної адміністрації від 23.06.2014 року № 211;

- визнання недійсним договору оренди від 19.08.2014 року, укладеним між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 земельних ділянок загальною площею 70,8472 га, а саме: площею 21,9002 га (кадастровий № :02:002:0142), площею 16,8640 га (кадастровий № :02:001:0122) та площею 32,0830 га (кадастровий №:04:001:0011), які розташовані на території Вовчанської міської ради Харківської області, скасувавши його державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 03.09.2014 року, індексні номери рішень: 15543658, 15537097 та 15539949;

- зобов`язання Фермерського господарства "Січ та К" та ОСОБА_1 повернути у відання держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області земельні ділянки державної власності, загальною площею 70,8472 га, а саме: площею 21,9002 га (кадастровий №:02:002:0142), площею 16,8640 га (кадастровий №:02:001:0122) та площею 32,0830 га (кадастровий №:04:001:0011), які розташовані за межами населених пунктів на території Вовчанської міської ради Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.12.2019 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області на рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2019 по справі №922/1476/19 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2019 залишено без змін. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднесено на рахунок прокуратури Харківської області.

17.03.2020 від представника Фермерського господарства "Січ та К" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх.№6879 від 17.03.2020), в якій останній просить суд стягнути з позивача Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області на користь відповідача - Фермерського господарства "Січ та К" витрати на правову допомогу Адвокатського об`єднання «Ей-Сі-Еф Партнерс» у розмірі 51 000, 00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.03.2020 прийнято до розгляду заяву представника Фермерського господарства "Січ та К" про ухвалення додаткового рішення (вх.№6879 від 17.03.2020). Призначено розгляд заяви на 08.04.2020.

25.03.2020 до господарського суду Харківської області надійшла касаційна скарга Заступника прокурора Харківської області вих. №05/2-3595-20 від 18.03.2020 (вх.№83 від 25.03.2020) на рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2020.

26.03.2020 матеріали справи №922/1476/19 за позовом Першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківської області та до Фермерського господарства "Січ та К", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки направлено до Східного апеляційного господарського суду для подальшого направлення до Верховного Суду для розгляду касаційної скарги.

Листом від 26.03.2020 у зв`язку з вищевикладеним повідомлено сторін, що питання про розгляд заяви представника Фермерського господарства "Січ та К" про ухвалення додаткового рішення (вх.№6879 від 17.03.2020) буде вирішено після повернення матеріалів справи №922/1476/19 до господарського суду Харківської області.

Ухвалою Верховного Суду від 09.06.2020 касаційне провадження за касаційною скаргою Заступника прокурора Харківської області у справі № 922/1476/19 закрито.

01.07.2020 матеріали справи №922/1476/19 повернуто до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 липня 2020 року призначено розгляд заяви представника Фермерського господарства "Січ та К" про ухвалення додаткового рішення (вх.№6879 від 17.03.2020) на 08 липня 2020 року.

Розглянувши заяву (вх.№6879 від 17.03.2020) представника Фермерського господарства "Січ та К" про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 2, 3 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Так, разом з відзивом на позовну заяву 3-м відповідачем було надано попередній розрахунок суми судових витрат на правову допомогу на суму 53 000,00 грн. разом з копією договору про надання правової допомоги від 27.05.2019, копією додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 27.05.2019 та копією платіжного доручення № 4 від 29.05.2019 на суму 26 500,00 грн. (а.с.204-211 т.1).

Разом з тим, 19.11.2019 представником 3-го відповідача разом із запереченням на відповідь на відзив (вх.№28115 від 19.11.2019) просив суд судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, покласти на позивача та долучити до матеріалів справи докази сплати витрат на правову допомогу у повному обсязі, а саме: копію платіжного доручення № 4 від 29.05.2019 на суму 26 500,00 грн. та копію платіжного доручення № 6 від 04.07.2019 на суму 26 500,00 грн. з призначенням платежу: "оплата за надання правової допомоги згідно з договором від 27.05.2019 та додатковою угодою від 27.05.2019".

При цьому, в заяві про ухвалення додаткового рішення (вх.№6879 від 17.03.2020) представник 3-го відповідача просить суд стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 51 000,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Разом з тим, в частині 5 статті 129 ГПК України зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові від 01 серпня 2019 року по справі №915/237/18 зазначив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 3-м відповідачем в порушення вимог частини 3 статті 126 ГПК України, не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, стороною не надано жодного акту приймання-передачі наданих послуг ФГ "Січ та К" з конкретним розрахунком наданих послуг та переліком відповідних сум.

Відповідної правової позиції дотримується й Верховний Суд в ухвалі від 10.07.2019 у справі №615/703/17.

Суд зазначає, що в даному випадку одних лише платіжних доручень не достатньо для підтвердження наданих послуг, виконаних адвокатом, оскільки загальна сума зазначена в наданих 3-м відповідачем платіжних дорученнях суттєво відрізняється від суми, заявленої в заяві про ухвалення додаткового рішення (вх.№6879 від 17.03.2020).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності, беручи до уваги вимоги статті 126 ГПК України, суд приходить до висновку, що ФГ "Січ та К" не доведено належними та допустимими доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи №922/1476/19, а відтак задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви представника Фермерського господарства "Січ та К" про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п.4 Прикінцевих положень та п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повний текст додаткового рішення складено 16.07.2020.

Суддя Т.О. Пономаренко