УХВАЛА

м. Київ

13.07.2020Справа № 910/9769/20

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛОДООВОЧ»

до Управління освіти Подільської районної у місті Києві державної адміністрації

про стягнення 689 199, 71 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛОДООВОЧ» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення суми заборгованості в розмірі 689 199, 71 грн.

Частиною 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави, за яких суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, перелік яких має вичерпний характер та не підлягає розширеному тлумаченню.

Так, пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо, зокрема, порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, у зазначеній нормі процесуального права визначено право позивача об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який є одночасно способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Отже, дозволяється об`єднувати вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. Отже, можна об`єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві не лише вимоги до одного відповідача, а й вимоги до кількох відповідачів за умови, що ці вимоги пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Саме встановлення господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

В даному випадку, позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості, яка утворилась внаслідок невиконання в повному обсязі відповідачем зобов`язань за Договорами про закупівлю товарів за державні кошти.

При цьому, позивач зазначає, що між ним та Управлінням освіти Подільської районної у місті Києві державної адміністрації було укладено 12 договорів поставки, а саме:

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 42 від 11.02.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 45 від 11.02.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 46 від 11.12.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 47 від 12.02.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 48 від 12.02.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 54 від 15.02.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 37 від 08.02.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 228 від 14.06.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 215 від 27.05.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 283 від 09.07.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 481 від 25.11.2019 року;

- Договір про закупівлю товарів за державні кошти № 433 від 01.11.2019 року.

За умовами вищевказаних договорів позивач, як постачальник, надав Управлінню освіти Подільської районної у місті Києві державної адміністрації наступну продукцію: зернові культури та картоплю (картопля нового врожаю), овочі, фрукти та горіхи (лот-1 яблука), оброблені фрукти та овочі (квасоля консервована, горошок консервований, томатна паста), оброблені фрукти та овочі (сухофрукти, родзинки), оброблені фрукти та овочі (лот-3 повидло), оброблені фрукти та овочі (лот-1капуста квашена, огірки солоні), овочі, фрукти та горіхи (буряк, морква, цибуля, капуста, часник), овочі, фрукти та горіхи (овочі нового врожаю), овочі, фрукти та горіхи (фрукти, ягоди), зернові культури та картопля (картопля нового врожаю), овочі, фрукти та горіхи (лимон, апельсин, банан, яблука, гарбуз, буряк), оброблені фрукти та овочі (квасоля консервована, горошок консервований, огірок солоний).

У зв`язку з цим, позивач стверджує, що взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами виконав у повному обсязі, а відповідач від належного виконання взятих на себе зобов`язань ухилився, здійснивши лише часткову оплату за поставлений товар. Станом на 07.07.2020 року розмір заборгованості за поставлену плодоовочеву продукцію складає 689 199, 71 грн.

Таким чином, позивачем в одній позовній заяві об`єднано вимоги про стягнення суми боргу за 12 різними Договорами поставки, у зв`язку з чим для встановлення обставин справи при розгляді такої позовної заяви, судом має бути досліджено 12 окремих договорів поставки, обставини виконання кожного з яких сторонами підтверджується різними доказами та крім того, при вирішенні спору судом мають бути оцінені на предмет документального підтвердження та відповідності чинному законодавству заявлені позивачем до стягнення суми основної заборгованості за 12 різними договорами.

Отже, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих обсягів та видів поставок, врегульованих сторонами окремими договорами.

Кожен договір про закупівлю товарів за державні кошти та, відповідно, поставлена партія товару є самостійним правовідношенням, яке відбулось на різних, не пов`язаних між собою, правових підставах.

Таким чином, поставка продукції відбулась за вищевказаними договорами про закупівлю товарів за державні кошти, кожен з яких є окремим самостійним правочином, стан виконання яких засвідчується окремими (не спільними документами), складеними в рамках кожного з цих договорів. Отже, заявлені позовні вимоги не об`єднані поданими доказами.

Суд зазначає, що спільний розгляд заявлених вимог перешкоджатиме встановленню усіх обставин справи, з`ясуванню спірних правовідносин сторін, оскільки позов подано на підставі 12 договорів, кожен з яких має окреме коло фактичних обставин спору та доказів, які необхідно буде дослідити окремо, здійснити аналіз кожного окремого договору, надати їм правову оцінку, також необхідно перевірити порядок здійснених розрахунків щодо стягнення розміру заявленого позивачем до стягнення розміру заборгованості.

В даному випадку, під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо виконання відповідачем кожного договору окремо, є необхідним з`ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли по кожному договору, з`ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами, наявності підстав для стягнення заборгованості за кожним з договорів окремо; судом має бути надана правова оцінка договорам з точки зору правової природи укладених договорів, настання строку виконання зобов`язання, і в свою чергу при вирішенні вимог, що виникли з договорів, суд має надати оцінку договірним відносинам сторін по 12 договорам, визначити строк їх дії, встановити чи є обставини, на які зроблені посилання про наявність порушення відповідачем своїх зобов`язань підставою вважати їх такими, що виникли з договорів тощо.

При цьому, сам факт наявності правовідносин в одному складі учасників, подібність умов укладених правочинів та документів, які мають бути доказами на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, жодним чином не унеможливлює вирішення питання щодо наявності правових підстав для стягнення заборгованості за кожним договором окремо.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, яка утворилась внаслідок невиконання зобов`язань відповідачем за 12 договорами про закупівлю товарів за державні кошти, не є такими, що пов`язані один з одним ані підставами виникнення, ані поданими доказами в їх обґрунтування, що виключає можливість застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України щодо об`єднання даних позовних вимог в одній позовній заяві.

Одночасно суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки, оскільки перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору через те, що у даному випадку під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного з укладених договорів та правової природи кожного з них, а також встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов вказаних договорів, мети та обставин укладення договорів, дотримання їх умов сторонами, а також правомірність заявлених вимог про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок неповної оплати за поставлений товар. Об`єднання позовних вимог у даному позові свідчить про те, що по кожному з договорів та по кожному окремому факту щодо невиконання зобов`язань відповідачем, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, що також суттєво ускладнює вирішення спору в межах однієї справи.

Відтак, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для повернення позовної заяви та доданих до неї документів заявнику на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтею 173, пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛОДООВОЧ» до Управління освіти Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості в розмірі 689 199, 71 грн. повернути заявнику.

2. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя В.С. Ломака