РІШЕННЯ

м. Київ

09.07.2020Справа № 910/5462/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні справу 910/5462/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний Завод "Квік" (код 38284929, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 8А)

до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" (код 40075815, вул. Лисенка, 6, Київ, 01601)

про стягнення 2 969 945,59 грн., та визнання недійсною умови договору

за участю

позивача Хілька А.С. (адвокат, ордер серії АР 1013848),

відповідача, Шапран Л.І., довіреність № б/н від 06.05.20,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Машинобудівний Завод "Квік" (далі - Товариство), попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Квік-2006" про визнання недійсною умови п. 4.1 договору № ПЗ/Т-1904/НЮ від 17.01.2019 в частині обов`язку замовника з оплати робіт після реєстрації податкової накладної, стягнення з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" (код 40075815) (далі - Залізниця) 2 890 428,00 грн заборгованості за договором ПЗ/Т-1904/НЮ на надання послуг з ремонту механічного обладнання від 17.01.2019 та 79517,59 грн - три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Товариство обґрунтовує свої позовні вимоги невідповідністю умови п. 3.4 спірного договору про оплату після реєстрації податкової накладної вимогам законодавства, у зв`язку з чим просить визнати її недійсною, а також неналежним виконанням Залізницею договору в частині проведення розрахунків за виконані Товариством і прийняті Залізницею роботи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

25.05.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, посилаючись на те, що пункт 4.1 договору є таким, що не суперечить вимогам законодавства України, а також на те, що договір був укладений за процедурою відкритих торгів, а позивач у встановленому порядку до антимонопольного комітету процедуру закупівлі не оскаржував. Також зазначив, що право вимоги за надані послуги у позивача не настало у зв`язку з тим, що останнім не було додержано виконання п. 4.1 договору, відповідно заборгованість у відповідача відсутня.

16.06.2020 позивач подав суду відповідь на відзив заперечуючи по суті відзив.

09.07.2020 відповідач подав суду пояснення в яких заперечував проти позовних вимог.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019 Товариство (виконавець) і Залізницею (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг з ремонту механічного обладнання тепловозів, переданих замовником виконавцю, згідно правил ремонту. Обсяг та ціни послуг з ремонту механічного обладнання тепловозів визначені у додатку № 1 до договору (п. 1.1 договору);

- ціна послуг з ремонту механічного обладнання тепловозів визначається згідно додатку № 1 "Обсяги та ціни послуг з ремонту механічного обладнання електровозів" (п. 3.1 договору);

- сума договору складає 2 890 428,00 грн з ПДВ (п. 3.2 договору);

- розрахунки за надані послуги з ремонту механічного обладнання тепловозів проводиться протягом 30 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг з ремонту вузлів та агрегатів локомотивів в депо., що оформлюються протягом 5 календарних днів від дати надходження вузлів і агрегатів тягового рухомого складу в депо та надання рахунків на оплату, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця, але не раніше реєстрації податкової накладної (п. 4.1 договору);

- термін дії договору встановлений з моменту його підписання сторонами і діє до 31.03.2019 (включно), а в частині розрахунків до повного виконання (п. 11.1 договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами правочин є договором з надання послуг.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору позивачем було надано, а відповідачем було прийнято послуги на загальну суму 2 890 428 грн, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №№ 0329.8, 0329.9, 0329.10, 0329.11, 0329.12 від 29.03.2019, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.

Таким чином, позивачем надані, а відповідачем прийняті без будь-яких зауважень послуги з ремонту механічного обладнання тепловозів.

Проте відповідач за надані послуги оплату не здійснив.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала. Якщо настанню обставини недобросовісно сприяла сторона, якій це вигідно, обставина вважається такою, що не настала.

Відкладальна обставина обумовлює настання або зміну прав та обов`язків сторін, які вчиняють правочин, а отже невід`ємно залежить саме від волі та добросовісності виконання сторонами своїх обов`язків. Внесення відомостей до Єдиного реєстру податкових накладних та безпосередня реєстрація податкової накладної залежить не тільки від обов`язків сторін, а й від діяльності третьої особи - Державної фіскальної служби.

Відкладальна обставина може полягати у діях як однієї із сторін договору, так і третьої особи, яка нею не є, але у будь-якому разі повинна обумовлювати настання (зміну) відповідних прав і відповідних обов`язків обох сторін договору, а не лише однієї з них, та у момент укладання договору стосовно такої обставини має бути невідомо, настане вона чи ні.

Таким чином, на відміну від строку, яким є визначений проміжок часу до відомого моменту або події, яка неминуче має настати, відкладальна обставина має характер такої обставини, що може і не настати.

Однак, з урахуванням того, що умова договору про оплату виконаних робіт не раніше реєстрації податкової накладної стосується лише виникнення обов`язку замовника, при цьому ніяким чином не обумовлюючи виникнення відповідного обов`язку позивача з виконання робіт, та не відповідає критерію невідомості щодо можливості настання таких обставин, оскільки, укладаючи договір з такою умовою сторони припускали і розраховували саме на належне виконання свого обов`язку замовником робіт та здійснення ним оплати прийнятих робіт з ремонту лінійного обладнання, така умова не є відкладальною у розумінні ч. 1 ст. 212 ЦК України,

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 890 428 грн заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення 3 % річних - 79 517,59 грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу та 3 % річних є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Підставою недійсності правочину, у відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним, засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної діяльності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Договір № ПЗ/Т-1904/НЮ від 17.01.2019 був укладений за процедурою відкритих торгів відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

В пункті 4.1 договору сторони передбачили, що розрахунки за надані послуги з ремонту механічного обладнання тепловозів проводиться протягом 30 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг з ремонту вузлів та агрегатів локомотивів в депо., що оформлюються протягом 5 календарних днів від дати надходження вузлів і агрегатів тягового рухомого складу в депо та надання рахунків на оплату, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця, але не раніше реєстрації податкової накладної.

Позивач вважає умову п.3.4 договору в частині обов`язку сплати виконаних робіт не раніше реєстрації податкової накладної такою, що суперечить законодавству.

Позивачем не було оскаржено у відповідності до ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі" процедуру закупівлі до Антимонопольного комітету України та не надано доказів звернення до відповідача з вимогою внести зміни до умов договору.

За положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відтак, однією із умов формування податкового кредиту покупцем є факт реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутність такої реєстрації виключає можливість формування податкового кредиту за такою податковою накладною.

За приписами пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить, зокрема понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Тобто, саме на позивача, як продавця товарів/послуг, покладений обов`язок здійснювати реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Доказів звернення до Державної фіскальної служби з метою внесення відомостей до Єдиного реєстру податкових накладних позивач також не надав.

Матеріали справи не містять доказів недотримання сторонами під час укладення правочину вимог ст. 203 Цивільного кодексу України, а позивачем не доведено наявність порушень норм законодавства, що можуть бути підставами визнання умови п. 4.1 спірного договору в частині обов`язку сплати виконаних робіт не раніше реєстрації податкової накладної недійсною.

Отже, приймаючи до уваги положення ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання умови договору недійсною не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний Завод "Квік" про стягнення з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" (код 40075,00 грн заборгованості за договором ПЗ/Т-1904/НЮ на надання послуг з ремонту механічного обладнання від 17.01.2019 та 79517,59 грн - три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та про визнання недійсною п.4.1 Договору ПЗ/Т-1904/НЮ на надання послуг з ремонту механічного обладнання від 17.01.2019 задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" (код 40075815, вул. Лисенка, 6, Київ, 01601) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний Завод "Квік" (код 38284929, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 8А) 2890428,00 грн боргу, 79517,59 грн - три проценти річних, 44549, 19 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Вирішення питання про витрати на правову допомогу здійснити 22.07.20 о 17.00

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.07.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук