РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020Справа № 910/1144/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д. Ю., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Антекс-К"

до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Одеська філія державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

про зобов`язання виконати в натурі умови договору

представники сторін:

від позивача: Матросов О. О.

від відповідача: Ахмадулліна В. Р.

від третьої особи: Ахмадулліна В. Р.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 р. до Господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Антекс-К" (далі - ТОВ "Антекс-К", позивач) до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - ДП "АМПУ", відповідач) про зобов`язання виконати в натурі умови договору від 25.04.2017 р. про закупівлю/поставку товарів, укладеного сторонами за результатами проведених торгів.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов указаного договору на закупівлю/поставку товарів в частині нездійснення ДП "АМПУ" замовлення на поставку товару та неприйняття товару відповідачем протягом строку дії договору.

У позові ТОВ "Антекс-К" просило зобов`язати відповідача виконати умови договору щодо повідомлення позивача про відповідальну особу, яка уповноважена надавати замовлення на поставку товару, як це передбачено п. 5.3 договору, а також надати замовлення на поставку товару відповідно до п. 5.4 договору, укладеного сторонами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 р. (суддя Удалова О. Г.) вказану заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

До початку розгляду справи по суті від позивача надійшли заява про уточнення позовних вимог, яку суд розцінив як заяву про зміну предмета позову та прийняв її до розгляду як таку, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України. Відповідно до цієї заяви позивач просить зобов`язати ДП "АМПУ" виконати підпункт 7.1.2 пункту 7.1 договору від 25.04.2017 на закупівлю/поставку товарів за результатами проведених торгів, а саме - прийняти від ТОВ "Антекс-К" товар в кількості 42 700 одиниці (пластмасові вироби/термопланшети, код ДК 021:20-7) відповідно до специфікації від 25.04.2017, що є додатком № 1 до договору, згідно з видатковою накладною в порядку та на умовах, визначених договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 р. заяву ТОВ "Антекс-К" про забезпечення позову було залишено без задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 р. до розгляду справи була залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Одеська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - Одеська філія ДП "АМПУ", третя особа).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 р. (суддя Удалова О. Г.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 р., у задоволенні позову ТОВ "Антекс-К" було відмовлено. Постановою Верховного Суду від 21.11.2019 р. вищевказані судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 р. справа була прийнята до нового розгляду, призначене підготовче засідання, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У підготовчому засіданні у строк, встановлений законом, представники сторін подали пояснення по суті позову з урахуванням позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 21.11.2019 р. по даній справі.

Також у підготовчому засіданні представником позивача було заявлене клопотання про витребування від третьої особи доказів щодо залишку товару та доказів використаного ДП "АМПУ" товару, який є аналогічним предмету договору закупівлі від 25.04.2017. Розглянувши вказане клопотання, суд ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 р. відмовив у його задоволенні, як необґрунтованому з підстав, викладених у наведеній ухвалі.

У судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник позивача заявлені вимоги (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) обґрунтував та підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що ДП "АМПУ", як покупець, мав здійснити замовлення товару, що є передумовою виникнення у позивача обов`язку поставити товар. У разі відсутності такого замовлення, надання якого є правом покупця, строк виконання зобов`язання з поставки товару не настав, а отже, обов`язок прийняти товар для відповідача не виник. Ненадання замовлення на поставку товару відповідач пояснив відсутністю виробничої необхідності у закупівлі термопланшетів, що були призначені для потреб Дипломно-паспортного відділу Одеської філії ДП "АМПУ" у зв`язку із утворенням 06.09.2017 р. Державної служби морського та річкового транспорту України, до функцій якої належить, зокрема, самостійна видача посвідчень моряка та інших документів торгівельного мореплавства України. Крім того, вказав, що будь-які правовідносини сторін за договором закупівлі є припиненими з 31.12.2017 р. у зв`язку із закінченням строку його дії. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши їх пояснення у судовому засіданні, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та врахувавши вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.11.2019 р. по даній справі, дійшов висновку, що позов ТОВ "Антекс-К" підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що за результатами розгляду тендерних пропозицій (оголошення про проведення відкритих торгів, ідентифікатор UA-217-01-25-000400-b), переможцем даної процедури закупівлі був визнаний позивач - ТОВ "Антекс-К".

25.04.2017 між ТОВ "Антекс-К" (постачальник) та ДП "АМПУ" (покупець) був укладений договір на закупівлю/поставку товарів за результатами проведених торгів (далі - договір). Відповідно умов цього договору постачальник зобов`язується поставити покупцю товар: термопланшети "пластмасові вироби" за кодом ДК 021:20-7 (далі - товар), а покупець - прийняти та оплатити такий товар у порядку та на умовах, визначених цим договором (1.1). Найменування, асортимент, кількість та ціна товару, що поставляється згідно з цим договором, визначені у специфікації (додаток № 1 до цього договору), яка є його невід`ємною частиною (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 3.1 договору ціна договору становить 2 455 250,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 491 050,00 грн.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.3 договору поставка товару здійснюється протягом терміну дії цього договору окремими партіями на підставі замовлення покупця. Покупець листом протягом 5 (п`яти) робочих днів після укладення цього договору повідомляє постачальника про відповідальну особу покупця, яка уповноважена надавати замовлення на партію товару.

Відповідно до п. 7.1.2 договору покупець зобов`язаний прийняти поставлений товар (партію товару) згідно з видатковою накладною в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками, якщо такі є, і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1).

Специфікацією до договору (додаток № 1 від 25.07.2017 р.) сторони погодили поставку товару - пластмасових виробів/термопланшетів у кількості 42 700 шт. загальною вартістю 2 946 300, 00 грн. (з ПДВ).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Так, згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Із п. 5.4.1 договору вбачається, що поставка товару здійснюється окремими партіями протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відправлення покупцем замовлення постачальнику на відповідну партію товару.

Згідно з п. 5.3 договору покупець листом протягом 5-ти робочих днів після укладення цього договору повідомляє постачальника про відповідальну особу покупця, що уповноважена надавати замовлення на партію товару.

Матеріалами справи підтверджено, що замовлень на постачання товару (партії товару) протягом строку дії договору закупівлі (з 25.04.2017 р. по 31.12.2017 р.) від ДП "АМПУ", як покупця, на адресу ТОВ "Антекс-К", як постачальника, не надходило. Також відповідачем не була визначена і відповідальна особа, яка уповноважена надавати постачальнику відповідні замовлення на поставку товару відповідно до п. 5.3 договору.

26.12.2017 р. та 06.02.2018 р. ТОВ "Антекс-К" листами № 154 та № 2 повідомило Одеську філію ДП "АМПУ" про готовність здійснити поставку товару та просило повідомити постачальника про відповідальну особу покупця, що уповноважена надати замовлення на поставку партії товару. У цих же листах постачальник просив покупця направити йому замовлення на товар. Вказані листи відповідачем були залишені без відповіді та виконання.

Звертаючись до суду із позовом, ТОВ "Антекс-К" зазначило, що відповідач порушив умови договору закупівлі від 25.04.2017 р. та ухилився від виконання свого обов`язку надати замовлення на поставку товару, тому позивач просить зобов`язати ДП "АМПУ" прийняти від ТОВ "Антекс-К" товар в кількості 42 700 одиниці (пластмасові вироби/термопланшети, код ДК 021:20-7), погоджений специфікацією від 25.04.2017, що є додатком № 1 до договору, згідно з видатковою накладною в порядку та на умовах, визначених договором.

Зі свого боку, відповідач, заперечуючи проти позову, вказав, що замовлення товару (партії товару) є його правом (а не обов`язком), тому підстав для прийняття товару від постачальника у відповідача немає. До того ж договір закупівлі припинив свою дію у зв`язку із закінченням його строку.

Переглядаючи рішення у даній справі та направляючи її на новий розгляд, Верховний Суд у своїй постанові від 21.11.2019 вказав на необхідність встановлення при новому розгляді певних обставин:

- з`ясувати причини, за яких відповідач не здійснив замовлення товару у межах дії договору;

- дослідити наявність підстав для зменшення покупцем обсягу закупівлі та загальної вартості (ціни) договору у відповідності до його умов та вимог Закону України "Про публічні закупівлі";

- встановити наявність або відсутність порушеного права позивача станом на час звернення з позовом до суду, відповідно - наявність чи відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог залежно від встановлених фактичних обставин.

Виконуючи зазначені вказівки суду касаційної інстанції, які згідно зі ст. 316 ГПК України є обов`язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, а також перевіряючи доводи учасників справи у цій частині, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що сторони погодили умови поставки товару у розділі 5 договору.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.3 договору поставка товару здійснюється протягом терміну дії цього договору окремими партіями на підставі замовлення покупця. Покупець листом протягом 5 (п`яти) робочих днів після укладення цього договору повідомляє постачальника про відповідальну особу покупця, яка уповноважена надавати замовлення на партію товару.

Пунктом 5.4 договору встановлений порядок надання замовлень та приймання-передачі товару, а саме:

- поставка товару здійснюється окремими партіями протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відправлення покупцем замовлення постачальнику на відповідну партію товару (підпункт 5.4.1 пункту 5.4 договору);

- замовлення на партію товару надається уповноваженою особою покупця, визначеною відповідно до пункту 5.3 цього договору (підпункт 5.4.2 пункту 5.4 договору);

- замовлення на партію товару може надаватися засобами факсимільного зв`язку або електронною поштою з обов`язковим надсиланням його оригіналу листом з повідомленням про вручення (підпункт 5.4.3 пункту 5.4 договору);

- замовлення повинно містити наступне: найменування та комплектацію товару; одиниці виміру товару; кількість товару; загальну суму замовлення у гривнях з ПДВ; місце поставки товару; ПІБ, посаду та контактний телефон уповноваженої особи покупця, яка є відповідальною за прийняття партії товару (підпункт 5.4.4 пункту 5.4 договору).

Підпунктом 7.2.8 пункту 7.2 договору сторони закріпили право покупця надавати замовлення на партію товару.

Таким чином, виходячи із указаних умов договору, замовлення покупця зводиться лише до визначення кількості товару (одиниць) у конкретній партії та строку її поставки в межах договору, а також порядку надання такого замовлення.

У той же час, судом встановлено, що договір закупівлі був укладений ТОВ "Антекс-К" та ДП "АМПУ" за результатами проведених торгів, організатором яких виступив саме відповідач, тобто він є зацікавленою особою у придбанні указаних термопланшетів у кількості. При цьому загальну кількість товару, ціну за одиницю та ціну договору сторони визначили безпосередньо у самому договорі та специфікації, що є невід`ємною частиною договору від 25.04.2017 р.

Отже, відповідач, підписуючи договір закупівлі та специфікацію до договору, взяв на себе зобов`язання прийняти від позивача товар - пластмасові вироби/термопланшети кількістю 42 700 одиниць протягом терміну дії договору, проте, за певних умов - надання замовлення на поставку товару (партії).

Проаналізувавши зміст п. 5.1, п. 5.4 та п. 7.2 договору, можна дійти висновку, що направлення замовлення є правом покупця (ДП "АМПУ"), яке має бути реалізоване покупцем в межах строку договору, тобто у період з 25.04.2017 р. по 31.12.2017 р. у зв`язку із тим, що зобов`язання постачальника (ТОВ "Антекс-К") поставити товар має бути виконане протягом дії договору (п. 5.1 договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Ураховуючи вказану норму закону та погоджені сторонами умови договору щодо замовлення товару, визнання за покупцем необмеженого у часі права надавати або не надавати замовлення (замовлень) на партію товару за договором фактично призводить до зміни ним умов договору в односторонньому порядку або односторонньої відмови від його виконання.

За змістом статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, законом встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання є неправомірною (за винятком, коли така відмова передбачена договором) незалежно від того, чи виражена вона відповідною активною дією зобов`язаної сторони чи бездіяльністю, зокрема, невчиненням передбачених договором дій, направлених на його виконання.

Разом з тим, пунктами 7.2.4 та 7.2.5 договору закупівлі передбачені випадки, коли постачальник має право відмовитись від прийняття товару. Так, відповідно до п. 7.2.4 договору покупець має право відмовитись від прийняття товару (партії товару), що не відповідає вимогам якості та умовам цього договору, а також у разі відсутності або неналежного оформлення документів, зазначених у п. 5.4.7 договору (відсутність печатки (у разі її наявності), підписів, тощо) (п. 7.2.5).

Отже, умови договору містять вичерпний перелік підстав відмови від товару та не передбачають такої підстави для відмови у прийнятті товару, як відсутність замовлення, що узгоджується із загальними принципами виконання господарських зобов`язань (обов`язковість та належність виконання).

При цьому слід зазначити, що укладаючи договір про поставку товару та погоджуючи його умови, ТОВ "Антекс-К", як постачальник за договором (переможець публічних закупівель, з яким укладено договір про закупівлю згідно із Законом України "Про публічні закупівлі"), мало "виправдане очікування" на виконання договору, за результатами чого товар буде прийнятий покупцем (ДП "АМПУ") та ним оплачений.

У той же час, відповідно до п. 7.2.3 договору покупець має право зменшувати обсяг закупівлі товару та ціну цього договору від реального фінансування видатків та виробничої потреби покупця. У такому випадку сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Відповідно до п. 12.3 договору зміни у договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін та оформлюються додатковою угодою до цього договору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ДП "АМПУ" своїм правом на зменшення обсягу закупівлі не скористалось, не звернулось до позивача з пропозицією поставити товар у меншій кількості, ніж визначена укладеним договором від 25.07.2017 р., та відповідних змін до договору закупівлі у цій частині сторони не внесли.

Доводи ДП "АМПУ", про те, що виробнича необхідність у закупівлі пластмасових виробів/термопланшетів протягом дії договору у відповідача відпала у зв`язку із утворенням Державної служби морського та річкового транспорту України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1095 від 06.09.2017 р., що потягло відповідні наслідки для відповідача, суд відхиляє, оскільки такі обставини також не є підставою для відмови постачальника від отримання товару відповідно до умов договору закупівлі.

Крім того, суд враховує, що постанова № 1095 «Про утворення Державної служби морського та річкового транспорту України» була прийнята Кабінетом Міністрів України у вересні 2017 р., а право направити замовлення на поставку товару у відповідача виникло ще у квітні 2017 р. (відповідно до умов договору). Разом з тим, відповідач протягом цього періоду замовлення на поставку товару не зробив.

Так само суд не приймає до уваги доводи відповідача про закінчення строку дії договору закупівлі, оскільки припинення строку договору не свідчить про припинення зобов`язань за договором, а тому не означає звільнення боржника від виконання обов`язку в натурі, у зв`язку з чим кредитор має право вимагати виконання обов`язку в натурі впродовж того часу, коли існує відповідне зобов`язання, а не лише впродовж строку, встановленого сторонами для його виконання у договорі (вказаний висновок Верховного Суду викладено у постановах від 19.03.2019 р. у справі № 916/626/18, від 04.05.2018 р. у справі № 927/333/17).

Згідно зі ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вирогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Указані норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України, згідно з якою судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд, оцінивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що відповідачем не доведено вірогідними доказами обставин, за яких у нього виникло право не виконувати зобов`язання за договором закупівлі та не приймати товар від продавця.

Згідно зі статтею третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно зі ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Так само підпунктом 7.1.2 пункту 7.1 договору закупівлі визначений обов`язок покупця прийняти поставлений товар (партію товару) згідно з видатковою накладною в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Проте, як вже встановлено судом, покупець - ДП "АМПУ" свої зобов`язання за договором закупівлі від 25.04.2017 р. щодо прийняття обумовлених специфікацією (додаток № 1) товарів - пластмасових виробів/термопланшетів у кількості 42 700 шт., не виконав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували прийняття ним товару суду не надав, доводів позивача - не спростував, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо зобов`язання ДП "АМПУ" виконати умови договору (підпункт 7.1.2 пункту 7.1 договору), а саме - прийняти від ТОВ "Антекс-К" товар (пластмасові вироби/термопланшети, код ДК 021:20-7, у кількості 42 700 од.) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати, які у даному випадку складаються зі сплати судового збору за подачу позову, апеляційної скарги від 23.05.2019 р. та касаційної скарги від 28.10.2019 р., покладаються на відповідача. Судовий збір за подану позивачем заяву про забезпечення позову - на позивача, у зв`язку із відмовою у її задоволенні ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 р.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Антекс-К" до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Одеська філія державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про зобов`язання виконати в натурі умови договору задовольнити.

Зобов`язати Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14, ідентифікаційний код 38727770) виконати підпункт 7.1.2 пункту 7.1 договору від 25.04.2017 на закупівлю/поставку товарів за результатами проведених торгів, а саме - прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Антекс-К" (04107, м. Київ, вул. Підгірна/Татарська, буд. 3/7, ідентифікаційний код 22930225) товар в кількості 42 700 одиниці (пластмасові вироби/термопланшети, код ДК 021:20-7) відповідно до специфікації від 25.04.2017, що є додатком № 1 до договору, згідно з видатковою накладною в порядку та на умовах, визначених договором.

Стягнути з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14, ідентифікаційний код 38727770) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антекс-К" (04107, м. Київ, вул. Підгірна/Татарська, буд. 3/7, ідентифікаційний код 22930225) судовий збір за розгляд позову, апеляційної скарги, касаційної скарги у загальній сумі 10 737 (десять тисяч сімсот тридцять сім) грн. 50 коп.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошені його вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 6 липня 2020 року.

Повний текст рішення складений 17 липня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.