ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020м. ДніпроСправа № 904/439/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Вязовської К.В., розглянувши справу

за позовом Божедарівської селищної ради, смт. Божедарівка , Криничанський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Далія Трейдінг", м. Київ

про стягнення заборгованості в розмірі 856 782,34 грн. за Договором оренди земельної ділянки

Представники:

Від позивача Хандусенко І.О. - адвокат

Від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Божедарівська селищна рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Далія Трейдінг» про стягнення заборгованості у розмірі 856 872,34 грн., з яких: 744 257,00 грн. орендної плати за користування земельною ділянкою площею 9,32 га, кадастровий номер :03:017:0328, що розташована за адресою: вул. Первомайська, 2-а смт. Божедарівка, Криничанський район, Дніпропетровська область: 21 596,31 грн. 3% річних за користування грошовими коштами; 51 352,15 грн. інфляційних втрат; 39 666,88 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2020, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.02.2020.

28.01.2020 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Далія Трейдінг» в межах суми боргу 856 872,34 грн. та судового збору у розмірі 12 853,10 грн.

Ухвалою суду від 29.01.2020 відмовлено Божедарівській селищній раді в задоволенні заяви про забезпечення позову.

07.02.2020 позивач надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що у період з 15.01.2018 по теперішній час ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" за спірний період орендну плату не сплачувало, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Божедарівської селищної ради вих. № 95 від 04.02.2020.

Ухвалою суду від 18.02.2020 клопотання Відповідача про надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу Відповідача та продовження строку щодо написання та надання обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву - задовольнити частково, надано Відповідачу строк для підготовки та надання відзиву на позовну заяву до наступного судового засідання. Клопотання Відповідача про зобов`язання Позивача направити на його адресу копію позовної заяви з додатками відхилено та підготовче судове засідання відкладено до 10.03.2020.

Ухвалою суду від 10.03.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Далія Трейдінг» у наданні додаткового строку на подання відзиву на позовну заяву та підготовче засідання відкладено до 24.03.2020.

16.03.2020 позивач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що у період з 15.01.2018 по теперішній час (спірний період) ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" орендну плату не сплачувало, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Божедарівської селищної ради.

У період з 15.01.2018 по теперішній час (спірний період) ТОВ "Десаж Істрейд" орендну плату не сплачувало, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Божедарівської селищної ради.

ТОВ «Далія Трейдінг» у період з 15.01.2018 по теперішній час (спірний період) орендну плату не сплачувало, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Божедарівської селищної ради.

З метою дотримання вимог нормативних актів про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19, рекомендації Ради суддів України, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2020 відкладено розгляд справи на невизначений термін

Ухвалою суду від 30.04.2020 призначено судове засідання на 19.05.2020.

14.05.2020 відповідач надав до суд у відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та зазначив, що ТОВ "Далія Трейдінг" дійсно відповідно до договору купівлі- продажу нерухомого майна від 25.01.2018 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. придбало комплекс будівель та споруд Божедарівського бурякопункту загальною площею 692,1 кв.м, розташованого за адресою: вул. Первомайська, 2-а, смт. Божедарівка, Криничанський район, Дніпропетровська область у ТОВ "Десаж Істейт". В свою чергу, ТОВ "Десаж Істейд" на момент укладення вищезазначеного договору (25.01.2018 року) було власником комплексу будівель та споруд Божедарівського бурякопункту загальною площею 692,1 кв.м, який розташований за адресою: вул. Первомайська 2-а, смт. Божедарівка, Криничанський район, Дніпропетровська область на підставі договору купівлі-продажу від 30.04.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. відповідно до якого ТОВ "Десаж Істейд" придбало вказане нерухоме майно у ТОВ "Істейд-Граунд". Таким чином, позивачем невірно встановлено обставини щодо переходу права власності з ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" щодо купівлі комплексу будівель та споруд Божедарівського бурякопункту загальною площею 692,1 кв.м, який розташований за адресою: вул. Первомайська 2-а, смт. Божедарівка, Криничанський район, Дніпропетровська область.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що у даній справі предметом позову є стягнення плати, але матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою, зокрема укладення договору оренди вказаної земельної ділянки з відповідною радою та державної реєстрації такого права.

Відповідач вважає, що в даному випадку він користується зазначеною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відносини з фактичного користування земельної ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Тобто, ТОВ "Далія Трейдінг" повинно сплачувати плату за користування земельною ділянкою на тих самих умовах, що і її попередній орендар, що саме і було встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2019 року у справі № 904/5962/19 (набрало законної сили 02.04.2019) і підставою для відмови позивачу в позовних вимогах щодо стягнення з відповідача плати за фактичне користування земельною ділянкою. Тобто, суд, відмовляючи в позовних вимогах Божедарівської селищній раді (позивач у справі № 904/5962/19) чітко сформулював на якій підставі та яким чином ТОВ "Далія Трейд" має сплачувати за користування земельною ділянкою, але позивач знов звертається до суд у невірний спосіб захисту своїх прав ігноруючи рішення суду по справі № 904/5963/19, що набрало законної сили 02.04.2019, що не дає підстави позивачу щодо стягнення орендної плати за договором оренди з нарахуванням передбачених договором оренди штрафних санкцій оскільки стягнення орендної плати та стягнення плати за користування земельною ділянкою на тих самих умовах, що її попередній орендар не є тотожним.

Також відповідач, звертає увагу на те, що оскільки відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, особа, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки - відповідній раді на підставі частини 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, однак у вартості визначеній виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Позивачем це проігноровано та не надано жодного доказу в якості підтвердження вартості земельної ділянки на підставі витягу з нормативно-грошової оцінки, що унеможливлює провести розрахунок за користування земельною ділянкою.

На підставі викладеного відповідач вважає, що виникнення права власності на будинок, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

18.05.2020 відповідач надав заперечення по суті справи, в яких зазначив, що не зважаючи на декілька переходів права власності на нерухоме майно у позивача відсутні правові підстави щодо стягнення орендної плати з відповідача із розрахунку, що визначено саме договором оренди земельної ділянки № 297 від 26.05.2005 укладеному між Щорською селищною радою (орендодавцем) та ТОВ "Торівельна компанія "Урожай" (орендар та власник нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці станом на дату укладення договору оренди), позовні вимоги є необгрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 19.05.2020 підготовче судове засідання відкладено до 09.06.2020.

01.06.2020 Позивач надав до суду письмові пояснення, до яких долучено довідку Відділу у Криничанському районі у Держгеокадастрі у Дніпропетровській області № 147/106-20 від 29.05.2020, відповідно до якої розрахунок грошової оцінки 1кв.м забудованих земель промисловості (на яких знаходить земельна ділянка :03:017:0328) становить 13,02 грн./кв.м. Така ж вартість земельної ділянки закладена в розрахунку орендної плати відповідно до п. 9 договору оренди земельної ділянки № 297.

Позивачем проведено розрахунок штрафних санкцій із суми орендної плати, яка становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка була на момент укладення договору (388 308 грн.).

Також Позивач надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з Відповідача заборгованості у розмірі 829 161,46 грн., з яких: 744 257,00 грн. орендної плати за користування земельною ділянкою площею 9,32 га, кадастровий номер :03:017:0328, що розташована за адресою: вул. Первомайська, 2-а смт. Божедарівка, Криничанський район, Дніпропетровська область: 21 596,31 грн. 3% річних за користування грошовими коштами; 51 352,15 грн. інфляційних втрат; 11 956,00 грн. пені.

Ухвалою від 09.06.2020 прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог до розгляду, закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.07.2020.

Позивач у судовому засідання 07.07.2020 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Щодо розгляду справи за відсутності відповідача суд зазначає наступне.

У зв`язку із тривалою відсутністю у Господарському суді Дніпропетровської області фінансування на відправлення кореспонденції, ухвала суду від 09.06.2020 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті сторонам направлена не була. При цьому дана ухвала розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Господарського суду Дніпропетровської області. Крім того, судом розміщено оголошення про призначення судового засідання на сайті Судова влада України.

Частиною 2 ст. 42 ГПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Таким чином, зважаючи на те, відповідач був обізнаний про наявність справи у суді, про що свідчать клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 90)? відзиву на позовну заяву (а.с. 98-111), суд вважає , що він міг дізнатися про дату судового засідання у справі.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 07.07.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд встановив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту користування відповідачем спірною земельною ділянкою за Договором оренди земельної ділянки № 297 від 26.05.2010 та правомірності нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Рішення Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області від 20.05.2010 №15-XLVI/V "Про затвердження технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою (на умовах оренди)", 26.05.2010 між Щорською селищною радою (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (далі - орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 297, який зареєстровано 06.09.2010 за № 33 у Криничанському районному відділі ДРФ центру ДЗК Дніпропетровської області (далі - договір оренди).

Пунктом 1 договору оренди визначено, що орендодавець - Щорська селищна рада надає, а орендар ТОВ "Торгівельна Компанія "Урожай" приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування "Комплексу будівель та споруд Божедарвського бурякопункту" із земель державної власності, яка знаходиться в межах населеного пункту за адресою смт. Щорськ, Криничанського району Дніпропетровської області по вулиці Первомайська, 2-а.

Відповідно до п. 2 договору оренди в оренду передається земельна ділянка загальною площею 9,3200га для промислового призначення.

Згідно п. 3 договору оренди на земельній ділянці знаходиться об`єкти нерухомості. Земельна ділянка передається в оренду з об`єктом нерухомого майна (п. 4 договору оренди).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки для промислового використання становить 3 883 085 грн. (п. 5 договору оренди).

Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У відповідності до п. 9 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розрахунку 13,2 грн./1кв.м х 3,2 х 10% х 93200 кв.м = 388 308 грн. на рік на момент укладення договору на рахунок Щорської селищної ради.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції та коригується орендарем (п. 10 договору оренди).

Пунктом 11 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься в такі строки: щомісяця протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Згідно п. 13 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня в розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України діючого на день виникнення заборгованості або на день погашення, залежно від того яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення платежу орендної плати.

Орендна плата справляється також і у випадках, якщо орендар з поважних причин тимчасово не використовував земельну ділянку за умовами договору.

У разі визнання договору оренди недійсним одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається.

Відповідно до п. 14 договору оренди земельна ділянка передається в оренду для обслуговування "Комплексу будівель та споруд Божедарівського бурякопункту".

Цільове призначення земельної ділянки: промислового використання (п. 15 договору оренди).

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням технічної документації (п. 17 договору оренди).

Пунктом 35 договору оренди встановлено, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який було укладено договір; придбання орендарем земельної ділянки у власність: викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря.

За актом прийому-передачі земельної ділянки, наданої в оренду ТОВ "Торгівельна Компанія "Урожай" для обслуговування "Комплексу будівель та споруд Божедарівського бурякопункту" Щорська селищна рада передає, а землекористувач ТОВ "Торгівельна Компанія "Урожай" приймає земельну ділянку в натурі, загальною площею 93200кв.м., в тому числі землі промисловості 93200кв.м. для обслуговування "Комплексу будівель та споруд Божедарівського бурякопункту".

Рішенням Божедарівської селищної ради від 15.03.2016 №01-08VII "Про перейменування Щорської селищної ради та її виконавчого органу" Щорську селищну раду перейменовано в Божедарівську селищну раду (далі - позивач).

Як зазначає позивач, йому стало відомо з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що відповідно до договору купівлі-продажу реєстровий номер 209 від 25.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Далія Трейдінг" (далі відповідач) придбало комплекс будівель та споруд Божедарівського бурякопункту за адресою: Дніпропетровськ а область, Криничанський район, смт. Божедарівка (колишня назва - Щорськ), вул. Первомайська, буд. 2-а.

Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі індексний номер 39364731 від 25.01.2018.

Також позивач зазначає, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Далія Трейдінг" не є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай".

Як вбачається з матеріалів справи 25.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Десаж Істейт" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Далія Трейдінг" (далі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. та зареєстровано в реєстрі за №209 (далі - договір купівлі-продажу). Предметом вказаного договору визначено об`єкт нерухомості - комплекс будівель та споруд Божедарівського бурякопункту, загальною площею 692,1кв.м., який знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Щорськ, вул. Первомайська, будинок 2-а. В договорі зазначено, що об`єкт розташовано на земельній ділянці загальною площею 9,3200га, кадастровий номер :03:017:0328.

Пунктом 1.9. договору купівлі-продажу встановлено, що разом з об`єктом до покупця переходить право користуватися земельною ділянкою загальною площею, що визначена в п. 1.1. цього договору, на якій розташований відчужуваний об`єкт. Продавець інформує покупця, що земельна ділянка, на якій розташований відчужуваний об`єкт, знаходиться у комунальний власності.

Згідно ст. 377 Цивільного кодексу України сторонам нотаріусом роз`яснено (покупцю роз`яснено зміст ст. 120 Земельного кодексу України про те, що до нього переходить право користування земельною ділянкою на якій розміщений об`єкт , який є предметом цього договору).

Відповідно до п. 1.10 договору купівлі-продажу продавець зобов`язується сплатити заборгованість по податкам, платежам, які стосуються відчужуваного об`єкта, у тому числі пов`язаних з його експлуатацією, у термін 30 банківських днів з моменту виявлення такої заборгованості і пред`явлення покупцем відповідної вимоги.

У відповідності до п. 2.1. договору купівлі-продажу передання об`єкта продавцем та його прийняття покупцем здійснюється протягом одного дня після підписання, нотаріального посвідчення цього договору та державної реєстрації прав власності Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Передача об`єкта продавцем і прийняття об`єкта покупцем посвідчується відповідним актом приймання-передачі, який сторони підписують у день нотаріального посвідчення цього договору і оформлюється у відповідності до чинного в Україні законодавства та згідно з вимогами, що звичайно ставляться (п. 2.2. договору купілі-продажу).

У п. 2.3. договору купівлі-продажу зазначено, що сторони дійшли згоди, що право власності на об`єкт підлягає державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у день нотаріального посвідчення цього договору.

На виконання умов договору купівлі-продажу Товариством з обмеженою відповідальністю "Десаж Істейт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Далія Трейдінг" підписано Акт приймання-передачі (а.с. 20).

Позивач у позовній заяві зазначає, що ТОВ "Далія Трейдінг", яка не не є правонаступником ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", в період з 25.01.2018 по теперішній час користується земельною ділянкою площею 9,32 га, кадастровий номер :03:017:0328, яка розташована за адресою: вул. Первомайська 2-а, смт. Божедарівка (Щорськ), Криничанський район, Дніпропетровська область, але орендну плату не сплачує.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2019 у справі № 904/5962/18, яке набрало законної сили 02.04.2019, встановлено, що ТОВ "Далія Трейдінг" користуючись земельною ділянкою загальною площею 9,3000га за адресою Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Щорськ, вул. Первомайська, будинок 2-а, мав сплачувати плату за її користування. В даному випадку до відповідача в момент переходу права власності на нерухоме майно за адресою Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Щорськ, вул. Первомайська, будинок 2-а перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщено, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Договір оренди земельної ділянки № 297 від 26.05.2010 не припинився в цілому. В даному випадку має місце заміна сторони в зобов`язанні. Договір оренди земельної ділянки № 297 від 26.05.2010 не припинив 25.01.2018 дію в цілому, а в цей день 25.01.2018 відбулася заміна сторони в зобов`язанні, а саме орендаря.

Також позивач вказав на те, що ТОВ "Далія Трейдінг" не зверталось до Божедарівської селищної ради з заявою про укладення з ним договору оренди земельної ділянки та будь-яких рішень Божедарівської селищної ради стосовно передачі в оренду зазначеної земельної ділянки не виносилось.

Отже, відповідач належним чином не оформив право користування земельною ділянкою площею 9,32 га, з кадастровим номером :03:017:0328, що розташована за адресою: вул. Первомайська 2-а, смт. Божедарівка (до перейменування - смт. Щорськ), Криничанський район, Дніпропетровська область, цільове призначення земельної ділянки - для промислового використання.

Відповідач користується вказаною земельною ділянкою з 25.01.2018 по теперішній час. За користування земельною ділянкою відповідач нічого не платив.

На підставі викладеного, Позивач вважає, що у відповідача з 25.01.2018 виникла заборгованість з орендної плати в сумі 744 257,00 грн., що стало підставою для нарахування 21 596,31 грн. - 3% річних, 51 352,15 грн. - інфляційних втрат та 11 956,00 грн. пені.

Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду для захисту свого порушеного права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Згідно ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ст. 792 Цивільного кодексу України).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України "Про оренду землі").

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі").

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14 Закону України "Про оренду землі").

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі").

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст. 21 Закону України "Про оренду землі").

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму (ч. 2 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (п. в ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).

Орендодавець, крім іншого, відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі", має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (п. 289.1. ст. 289 Податкового кодексу України).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (пп. 14.1.125 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 у справі № 904/5962/18 встановлено наступне: "нерухоме майно - комплекс будівель та споруд Божедарівського бурякопункту, який є власністю відповідача, розміщено на земельній ділянці, яка є об`єктом договору оренди земельної ділянки №297 від 26.05.2010.

17.08.2011 (день купівлі-продажу нерухомості) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Техно-Трейд" автоматично припинилося, а у Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елементів трубопроводів" автоматично виникло право користування (оренди) спірною земельною ділянкою площею 0,5117 га за адресою м. Кам`янське (м. Дніпродзержинськ), вул. Січеславський шлях (вул. Дніпропетровська), 167.

При цьому, цим же рішенням встановлено, що Договір оренди землі №11767, укладений 30 березня 2011 року між Кам`янською (Дніпродзержинською) міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Техно-Трейд", не припинив 17.08.2011 дію в цілому, а в цей день 17.08.2011 відбулася заміна сторони в зобов`язанні, а саме Орендаря, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Техно-Трейд" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод елементів трубопроводів".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо відсутності факту використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Відповідно до стаття 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (частина 5). Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6).

Для забезпечення єдності судової практики господарський суд взяв до уваги висновки постанови Верховного Суду від 03.03.2018 по справі №920/6296/17.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним.

Відповідач, користуючись земельною ділянкою площею загальною площею 9,3200га за адресою Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Щорськ, вул. Первомайськ, будинок 2-а, мав сплачувати плату за її користування.

В даному випадку до відповідача в момент переходу права власності на нерухоме майно за адресою Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Щорськ, вул. Первомайськ, будинок 2-а перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщено, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Господарський суд констатує, що договір оренди земельної ділянки №297 від 26.05.2010, який укладено на 49 років припинився в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Договір не припинився в цілому, в даному випадку має місце заміна сторони в зобов`язанні.

Господарський суд не встановив факт добровільного розірвання договору оренди земельної ділянки №297 від 26.05.2010.

На підставі викладеного, господарський суд дійшов висновку, що 25.01.2018 (день купівлі-продажу нерухомості) у відповідача автоматично виникло право користування (оренди) спірною земельною ділянкою площею загальною площею 9,3200га за адресою Дніпропетровська область, Криничанський район, смт.Щорськ, вул.Первомайськ, будинок 2-а.

Договір оренди земельної ділянки №297 від 26.05.2010 не припинив 25.01.2018 дію в цілому, а в цей день 25.01.2018 відбулася заміна сторони в зобов`язанні, а саме Орендаря.

З урахуванням викладеного, господарський суд війшов висновку щодо відсутності факту використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів.".

Частиною 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 у справі № 904/5962/18 фактично встановлено, що у Відповідача автоматично виникло право користування спірною земельною ділянкою оскільки договір оренди земельної ділянки №297 від 26.05.2010 не припинив 25.01.2018 свою дію в цілому, а в цей день 25.01.2018 відбулася заміна сторони в зобов`язанні, а саме Орендаря.

Зазначене рішення не оскаржувалось, а отже набрало законної сили 02.04.2020.

Як зазначалась вище, у відповідності до п. 9 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розрахунку 13,2 грн./1кв.м х 3,2 х 10% х 93200 кв.м = 388 308 грн. на рік на момент укладення договору на рахунок Щорської селищної ради.

Пунктом 11 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься в такі строки: щомісяця протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Згідно п. 13 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня в розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України діючого на день виникнення заборгованості або на день погашення, залежно від того яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення платежу орендної плати.

Орендна плата справляється також і у випадках, якщо орендар з поважних причин тимчасово не використовував земельну ділянку за умовами договору.

У разі визнання договору оренди недійсним одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається.

Пунктом 35 договору оренди встановлено, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами умови договору оренди земельної не змінювались.

Крім того, пунктом 1.9. договору купівлі-продажу встановлено, що разом з об`єктом до покупця переходить право користуватися земельною ділянкою загальною площею, що визначена в п. 1.1. цього договору, на якій розташований відчужуваний об`єкт. Продавець інформує покупця, що земельна ділянка, на якій розташований відчужуваний об`єкт, знаходиться у комунальний власності.

З викладеного вбачається, що Відповідач повинен здійснювати оплату за спірну земельну ділянку на тих же умовах, що і попередні власники комплексу будівель та споруд Божедарівського бурякопункту, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Божедарівка, вул. Первомайська, буд. 2-а.

Згідно довідки Відділу у Криничанському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області №147/106-20 від 29.05.2020 розрахунок грошової оцінки 1 кв.м забудованих земель промисловості (на яких знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :03:017:0328) становить 13,02 грн./кв.м. Така ж вартість земельної ділянки зазначена в розрахунках орендної плати відносно до п. 9 договору оренди (а.с. 139).

Позивачем проведено розрахунок штрафних санкцій із суми орендної плати, яка становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка була на момент укладення договору (388 308,00 грн.).

За розрахунком позивача за період з 26.01.2018 по 31.12.2019 за Відповідачем рахується борг зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 9,32 га, з кадастровим номером :03:017:0328 в загальному розмірі 744 257,00 грн.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів сплати орендної плати в сумі 744 254,00 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними та допустимими доказами не спростував.

На підставі викладеного, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 744 254,00 грн. є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основного боргу Позивач просить стягнути з Відповідача 3% річних у сумі 21 596,31грн., пеню у розмірі 11 956,00 грн. та втрати від інфляції у розмірі 51 352,15 грн.

Згідно п. 13 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня в розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України діючого на день виникнення заборгованості або на день погашення, залежно від того яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення платежу орендної плати.

Орендна плата справляється також і у випадках, якщо орендар з поважних причин тимчасово не використовував земельну ділянку за умовами договору.

У разі визнання договору оренди недійсним одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки Позивача, судом встановлено, що сума пені за період з 01.09.2019 по 31.01.2020 становить 11 960,98 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена Позивачем 11 956,00 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за період з 26.01.2018 по 31.12.2019 становлять 21 596,31 грн. та підлягають до стягнення.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зазначена позиція суду узгоджена з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постановах № 905/707/16 від 26.10.2016р., № 905/711/16 від 22.11.2016р. та №904/6149/16 від 27.12.2016р.

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за період з лютого 2018 по грудень 2019 становлять 45 577,52 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 5 774,63 грн. слід відмовити.

Суд не приймає заперечення Відповідача щодо неналежного способу захисту обраного Позивачем та посилання на те, що ТОВ Далія Трейдінг" відповідно до договору купівлі- продажу нерухомого майна від 25.01.2018 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. придбало комплекс будівель та споруд Божедарівського бурякопункту загальною площею 692,1 кв.м, розташованого за адресою: вул. Первомайська, 2-а, смт. Божедарівка, Криничанський район, Дніпропетровська область у ТОВ "Десаж Істейт". В свою чергу, ТОВ "Десаж Істейд" на момент укладення вищезазначеного договору (25.01.2018 року) було власником комплексу будівель та споруд Божедарівського бурякопункту загальною площею 692,1 кв.м, який розташований за адресою: вул. Первомайська 2-а, смт. Божедарівка, Криничанський район, Дніпропетровська область на підставі договору купівлі-продажу від 30.04.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. відповідно до якого ТОВ "Десаж Істейд" придбало вказане нерухоме майно у ТОВ "Істейд-Граунд". Таким чином, позивачем невірно встановлено обставини щодо переходу права власності з ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" щодо купівлі комплексу будівель та споруд Божедарівського бурякопункту загальною площею 692,1 кв.м, який розташований за адресою: вул. Первомайська 2-а, смт. Божедарівка, Криничанський район, Дніпропетровська область, оскільки, як зазначалось вище та в рішенні № 904/5962/18 - відбулась заміна орендарів в Договорі оренди № 297 від 26.05.2005.

Отже відповідач, користуючись земельною ділянкою загальною площею 9,3200га за адресою Дніпропетровська область, Криничанський район, смт.Щорськ, вул.Первомайськ, будинок 2-а, мав сплачувати плату за її користування.

В даному випадку до відповідача в момент переходу права власності на нерухоме майно за адресою Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Щорськ, вул. Первомайськ, будинок 2-а перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщено, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Суд також не приймає заперечення Відповідача щодо того, що Господарським судом Дніпропетровської області вже розглядалась справа між тими сторонами про той же предмет спору з наступних підстав.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Предметом позову є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги.

Як вбачається зі справи № 904/5961/18 (а.с. 23-26), в ній предметом спору було стягнення плати за фактичне користування земельною ділянкою.

Крім того, в рішенні у даній справі суд відмовив в задоволенні позову з підстав відсутності факту використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Зазначене рішення не оскаржувалось та набрало чинності 02.04.2019

У справі ж № 904/439/20 позивач просить стягнути з Відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою, оскільки у останнього автоматично виникло право користування спірною земельною ділянкою бо договір оренд земельної ділянки не припинився, а відбулась заміна сторони орендаря, отже предмет спору у даній справі є іншим.

Інші заперечення відповідача також не приймаються судом до розгляду з підстав зазначених вище.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідачем вимоги позивача не спростовано, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача суми основного боргу у розмірі 744 257,00 грн., 21 596,31 грн. - 3% річних, 45 577,52 грн. - інфляційних втрат, 11 956,00 грн. - пені та 12 350,80 грн. - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 5 774,63 грн. слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Божедарівської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Далія Трейдінг" про стягнення заборгованості в розмірі 829 161,46 грн. за Договором оренди земельної ділянки задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Далія Трейдінг" (02099, м. Київ, вул.. Зрошувальна, б. 5, код ЄДРПОУ 39538926) на користь Божедарівської селищної ради (52323, Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Божедарівка, вул.. Чкалова, 17А, ) суму основного боргу у розмірі 744 257,00 грн., 21 596,31 грн. - 3% річних, 45 577,52 грн. - інфляційних втрат, 11 956,00 грн. - пені та 12 350,80 грн. - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 5 774,63 грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням частини четвертої розділу Х Прикінцеві положення цього Кодексу.

Повне рішення складено 17.07.2020

Суддя Н.Г. Назаренко