номер провадження справи 15/56/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.07.2020 Справа № 908/680/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Поліпласт - К", м. Дніпро на дії приватного виконавця Осельського Євгена Сергійовича при примусовому виконанні судового наказу господарського суду Запорізької області виданого 10.06.2020 у справі № 908/680/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Поліпласт - К", 49094, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт", 70605, Запорізька область, м. Пологи, вул. Лесі Українки, 243

про стягнення заборгованості

приватний виконавець: Осельський Євген Сергійович, 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 11, прим. 25, оф, 55

за участю секретаря судового засідання Осоцький Д.І.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Бойко П.Ю., адвокат, ордер ДП №27141/004 від 16.04.2019;

від приватного виконавця - не з`явився.

Суть спору:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 у справі № 908/680/19 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Додатковим рішенням від 10.12.2019 по справі № 908/680/19 заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт", Запорізька область, м. Пологи про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/680/19 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Поліпласт - К" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 800,00 грн, витрати на проведення судової експертизи у розмірі 15 700,00 грн та витрати щодо залучення для технічної допомоги при проведенні ТДВ "ПХЗ "Коагулянт" відбору проб спеціаліста експерта Запорізької торгово-промислової палати у розмірі 3200,00 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2020 рішення господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 у справі № 908/680/19 залишено без змін.

На виконання додаткового рішення суду у даній справі 10.06.2020 видано наказ про примусове стягнення.

01.07.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Поліпласт - К", м. Дніпро на дії приватного виконавця Осельського Євгена Сергійовича б/н від 30.06.2020, в якій заявник просить суд скасувати постанови приватного виконавця Осельського Є.С. винесені ним у межах виконавчих проваджень № АСВП62413826 та № АСВП62414609, про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Поліпласт - К" на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 а АТ "КБ "Приватбанк".

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.07.2020, скаргу передано для розгляду судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 03.07.2020 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Поліпласт - К", м. Дніпро прийнято до розгляду. Розгляд скарги призначено на 13.07.2020 о/об 15 год. 45 хв.

08.07.2020 до суду від позивача (скаржника) надійшло клопотання про розгляд скарги за відсутності представника ТОВ НВФ "Поліпласт - К" та зазначив, що позивач (скаржник) підтримує скаргу у повному обсязі.

Скаргу на дії приватного виконавця подано з тих підстав, що приватним виконавцем накладено арешт на кошти ТОВ НВФ «Поліпласт-К», який відкрито в АТ КБ «Приватбанк». З вказаного банківського рахунку товариством здійснюються усі платежі, у тому числі утримання військового збору з заробітної плати, утримання податку з доходів фізичних осіб з заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску, виплата заробітної плати та інші платежі. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Посилаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», Кодексу законів про працю України, Конституцію України, Конвенцію про захист заробітної плати, вважає дії приватного виконавця протиправними та просить скасувати постанови, якими було накладено арешт на кошти, розміщені на банківському рахунку.

Представник ТДВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» проти скарги заперечив, вважає дії приватного виконавця такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України, арешт на кошти скаржника накладено правомірно.

Ухвалою суду від 09.07.2020 призначено проведення судового засідання по справі № 908/680/19 на 13.07.2020 о 15 год. 45 хв. в режимі відеоконференції за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EASYCON".

В судовому засіданні 13.07.2020 здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Судом перевірені повноваження присутнього в судовому засіданні представника відповідача. Відводів складу суду не заявлено.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.07.2020 проти задоволення скарги заперечив.

Представник позивача (скаржника) та приватний виконавець Осельський Є.С. в судове засідання 13.07.2020 не з`явились.

Розглянувши скаргу та дослідивши матеріали справи № 908/680/19 суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 у справі № 908/680/19 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Додатковим рішенням від 10.12.2019 по справі № 908/680/19 заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт", Запорізька область, м. Пологи про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/680/19 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Поліпласт - К" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 800,00 грн, витрати на проведення судової експертизи у розмірі 15 700,00 грн та витрати щодо залучення для технічної допомоги при проведенні ТДВ "ПХЗ "Коагулянт" відбору проб спеціаліста експерта Запорізької торгово-промислової палати у розмірі 3200,00 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2020 рішення господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 у справі № 908/680/19 залишено без змін.

На виконання додаткового рішення суду у даній справі 10.06.2020 видано наказ про примусове стягнення.

Постановами приватного виконавця Осельського Є.С. у виконавчих провадженнях № АСВП 62413826 та 62414609 накладено арешт на кошти ТОВ НВФ "Поліпласт - К" на рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Відповідач повідомляє суд, що з вищевказаного банківського рахунку ТОВ НВФ "Поліпласт - К" здійснюються усі платежі підприємства, в тому числі утримання військового збору з заробітної плати, утримання податку з доходів фізичних осіб, сплата єдиного соціального внеску, виплата заробітної плати та інші платежі.

ТОВ НВФ "Поліпласт - К" посилаючись на положення абз. 4 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізацію фонду оплати праці", ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці" та ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати, зазначає, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговість.

Крім того скаржник вказує, що за невиплату заробітної платі, стипендії, пенсії чи інших установлених законом виплат встановлено кримінальну відповідальність.

На підтвердження вказаних обставин скаржником надано суду копії платіжних доручень № 703 від 16.03.2020, № 704 від 16.03.2020, № 705 від 16.03.2020, № 706 від 16.03.2020, № 708 від 31.03.2020, № 709 від 31.03.2020, № 710 від 31.03.2020, № 711 від 31.03.2020, № 714 від 05.06.2020, № 715 від 05.06.2020, № 716 від 05.06.2020, № 717 від 05.06.2020, № 718 від 15.06.2020, № 719 від 15.06.2020, № 720 від 15.06.2020, № 721 від 15.06.2020 з яких вбачається, що з розрахункового рахунка ТОВ НВФ "Поліпласт - К" UA0270328 здійснювались перерахування грошових коштів з призначенням платежів: заробітна плата, сплата ЄСВ с з/пл., податок з доходу фізичної особи с з/пл., військовий збір з з/пл.,

З огляду на зазначене ТОВ НВФ "Поліпласт - К" просить суд скасувати постанови приватного виконавця Осельського Є.С., винесені ним у межах виконавчого провадження № АСВП 62413826 та 62414609 про арешт коштів ТОВ НВФ "Поліпласт - К" на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, стаття 129-1 Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями частини першої статті 18 ГПК України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

З платіжних доручень наданих скаржником вбачається, що розрахунковий рахунок ТОВ НВФ "Поліпласт - К" НОМЕР_1 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" є поточним рахунком, який використовується відповідачем для зберігання грошей та здійснення розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати.

Доказів того, що зазначений рахунок є рахунком зі спеціальним чи обмеженим використанням накладення арешту на який заборонено ТОВ НВФ "Поліпласт - К" суду не надано.

Також АТ КБ «Приватбанк», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку UA0270328 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Однак, матеріали справи не містять доказів звернення боржника (ТОВ НВФ "Поліпласт - К") до приватного виконавця Осельського Є.С. із заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати або інших обов`язкових платежів, в певному розмірі та проханням не накладати або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку UA0270328 для здійснення таких платежів.

Скаржником, також не надано спірних постанов приватного виконавця межах виконавчих проваджень №№ АСВП 62413826 та 62414609, якими було накладено арешт на кошти, розміщені на рахунку скаржника.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, (ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Поліпласт - К", м. Дніпро на дії приватного виконавця Осельського Євгена Сергійовича при примусовому виконанні судового наказу господарського суду Запорізької області виданого 10.06.2020 у справі № 908/680/19 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 233-235, 339-343, п. п. 19.4 п 19 Перехідних положень ГПК України Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про виконавче провадження", суд

постановив

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробнича фірма "Поліпласт - К", м. Дніпро на дії приватного виконавця Осельського Євгена Сергійовича при примусовому виконанні судового наказу господарського суду Запорізької області виданого 10.06.2020 у справі № 908/680/19 - відмовити у повному обсязі.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили (ст. ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно з ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусу хвороби (COVID-19)», розділ Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 такого змісту:

« 4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 16.07.2020.

Суддя І. С. Горохов