ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 Справа № 904/2453/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, м.Київ

до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Придніпровська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Дніпро

про визнання права власності на самочинне будівництво

Представники:

Від Позивача: представник не з`явився

Від Відповідача: представник не з`явився

Третя особа: Гуржій К.С., довіреність № 23.3-7/06 від 13.05.2020, представник

Третя особа: Ревнівцева Ю.Г., виписка від 19.11.2018, керівник

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі-Позивач) 12.05.2020 року звернулася з позовом до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради (далі-Відповідач), за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Придніпровська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, в якому просить суд визнати за Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів право власності на нежитловий будинок, 1952 року забудови, загальною площею 113,6 кв.м., який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Батурінська, 22 в якому самочинно збудований: коридор (приміщення №1), площею - 7,1 кв.м та санвузол (приміщення №10), площею -10,2 кв.м.

В обґрунтування позову Позивач посилається на відсутність обставин, які відповідно до ст. 376 ЦК України можуть бути перешкодою для визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

15.05.2020 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.06.2020 о 11:00 год.

11.06.2020 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Кесі Н.Б. у відпустці.

15.06.2020 ухвалою суду призначено розгляд справи в підготовчому засіданні на 18.06.2020 об 16:00 год.

18.06.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09.07.2020 о 14:30год.

Позивач в судове засідання призначене на 09.07.2020 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений в попередньому судовому засіданні 19.06.2020, що підтверджується розпискою в порядку ст. 216 ГПК України (арк.с. 227). 02.07.2020 Позивач подав клопотання про розгляд справи за наявними у справі матеріалами без участі представника (арк.с. 231-232).

Відповідач в судові засідання, призначені на 18.06.2020 та 09.07.2020, не з`явився. 11.06.2020 року подав відзив на позов, в якому просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника Відповідача.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення Відповідачу (арк.с. 204).

Ухвали суду направлялися на електронну адресу Відповідача (арк.с. 203, 230) та були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до яких є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вжиття судом усіх заходів щодо сповіщення Відповідача про слухання справи , а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю Позивача та Відповідача.

В судовому засіданні 09.07.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

11.06.2020 Відповідач подав відзив на позов (арк.с. 212-213), в якому вказує про те, що чинним законодавством не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованого майна інакше, як на підставі рішення суду про визнання права власності на самочинно збудований об`єкт.

Третя особа подала письмові пояснення до справи, в яких просить позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представники Третьої особи також просили суд позов задовольнити.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі-Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування І форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи. Керівники самостійних структурних підрозділів територіальних органів Держпродспоживслужби, на які покладено здійснення повноважень Держпродспоживслужби у сфері санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення, забезпечують виконання функцій щодо затвердження та підписання передбачених законодавством документів, повноваження щодо затвердження та підписання яких належить до компетенції головних державних санітарних лікарів відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), у межах повноважень відповідного територіального органу.

Придніпровська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (далі - ПРСДВСКН) є державною установою Держпродспоживслужби, що здійснює державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд, державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин на відповідній території.

ПРСДВСКН належить до сфери управління Держпродспоживслужби.

Відповідно до абзацу п`ятого частини 1 статті 4 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" уповноваженим органом управління державним майном є Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Відповідно до підпункту 24 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 №667 Держпродспоживслужба здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери її управління.

Відповідно до підпункту 3 частини 1 статті 17 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", підпункту 1 частини 1 статті 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань приймають рішення про створення, реорганізацію і ліквідацію підприємств, установ та організацій, заснованих на державній власності.

Відповідно до підпункту 18 частини 4 статті 19 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", підпункту 14 пункту 11 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 №667 Голова Держпродспоживслужби утворює, реорганізовує та ліквідовує підприємства, установи та організації, затверджує їх положення (статути), призначає на посаду та звільняє з посади їх керівників, виконує у межах повноважень, передбачених законом, інші функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери її управління.

У власності держави, в особі Позивача - Держпродспоживслужби та в оперативному управленні Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті знаходиться нежитловий будинок, 1952 року забудови, загальною площею 96,3 кв.м, який розташований за адресою: м.Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул.Батурінська, 22 (Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №940623 від 20.12.2003 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВВА №337318), що підтверджується Наказом Держпродспоживслужби від 18.06.2019 № 554 «Про закріплення державного майна» (арк.с. 23).

З 2006 року земельна ділянка під будівлею, площею 0,1897 га належить третій особі - ПРСДВСКН на праві постійного користування (Державний акт на право користування земельною ділянкою серії ЯЯ №047433 від 24.03.2006 року; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 01.08.2019 року; Витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 15.08.2019 № 177556096) (арк.с. 25, 27, 34).

У 2007 році до нежитлової будівлі було самовільно прибудовано; коридор (приміщення №1), площею - 7,1 кв.м та санвузол (приміщення №10), площею -10,2 кв.м. (технічний паспорт КП ДОР "Криворізьке БТГ від 26.06,2019 року) (арк.с. 84-87). Таким чином при споруджені самовільної забудови площа нежитлової будівлі була збільшена та склала 113,6 кв.м.

У зв`язку з необхідністю приведення документації на нерухоме майно у відповідність до норм чинного законодавства України ПРСДВСКН по вул. Батуринській, 22 була виготовлена технічна документація, а саме: технічний паспорт від 26.06.2019 року (арк.с. 16-20).

Отримано витяг № НВ-019 від 01.08.2019 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,1897 га, кадастровий номер :03:175:0001, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Батуринська, 22 (арк.с. 27-31); Витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 15.08.2019 №177556096 (арк.с. 34) та проведено експертну грошову оцінку земельної ділянки для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови та 06.08.2018 оприбуткована в бухгалтерському обліку Служби.

Також було проведено незалежну оцінку нерухомого майна за адресою вул. Батуринська, 22, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, з метою визначення справедливої вартості майна для переоцінки об`єктів основних засобів державного майна (Звіт про оцінку нерухомого майна: виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул. Батуринська, буд. 22) (арк.с. 35-68).

Проведено інвентаризацію вищезазначених об`єктів та відображено їх вартість в бухгалтерському обліку ПРСДВСКН.

Отримано від Фонду державного майна України витяг з єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна (Лист ФДМУ від 22.11.2019 №10-15-20489) щодо окремого нерухомого майна за місцезнаходженням вул. Батуринська, 22, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, загальною площею 113,6 кв.м, яке належить Держпродспоживслужбі та перебуває на балансі (право оперативного управління) ПРСДВСКН (арк.с. 32).

Крім того, замовлено послугу з обстеження, вивчення технічного стану будівельних конструкцій та надання висновку про можливість експлуатації будівлі, в частині забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівлі. Отримано Технічний висновок про стан будівельних конструкцій будівлі, за адресою: 50048, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Батуринська, 22, за висновками якого технічний стан обстежених будівельних конструкції будівлі відповідає нормативним вимогам і знаходяться в задовільному стані та подальша експлуатація будівлі забезпечена надійністю та конструктивною безпекою будівлі (арк.с. 91-122).

Отримано технічний звіт про топографо-геодезичні роботи по здійсненню зйомки масштабу 1:500 земельної ділянки по вул. Батуринська, 22, у Довгінцівському районі м. Кривий Ріг (арк.с. 128-130).

26.02.2020 року ПРСДВСКН на адресу Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради за вих.№01-11/007/751-20 було направлено лист з вимогою вводу в експлуатацію даної нежитлової будівлі, про що 11.03.2020 року за вх.№6/26-20/291 була отримана відповідь (арк.с. 188-189).

У своєму листі за вих. №6/26-20/291 від 11.03.2020 Відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради посилається, що прийняття в експлуатацію самочинно збудованого об`єкта можливо лише у випадку визнання права власності на нього за рішенням суду та за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта (арк.с. 190-191).

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський

суд при прийнятті рішення

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Згідно з ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України ).

В силу положень статей 15 та 16 ЦК України та тотожних положень статті 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання, зокрема, шляхом визнання в судовому порядку права.

З урахуванням наведених норм права, за обставинами справи, Позивач має довести, що самочинне будівництво зроблено ним без порушень будівельних норм і правил, прав власника або законного користувача земельної ділянки, на якій розташований об`єкт самочинного будівництва, а також прав інших осіб. За наявності цих доказів та невизнання його права іншою особою виникає право Позивача на задоволення позову.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Оскільки Позивачем надано докази того, що самочинне будівництво зроблено ним без порушень будівельних норм і правил, третя особа як користувач земельною ділянкою не заперечує проти позову, у справі відсутні обставини вважати, що об`єкт самочинного будівництва порушує права інших осіб, а Відповідач навів обставини, які пояснюють його незгоду з позасудовим оформленням прав Позивача, позовні вимоги Позивача про визнання за ним права власності на нежитловий будинок, 1952 року забудови, загальною площею 113,6 кв.м, який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Батурінська, 22 в якому самочинно збудований: коридор (приміщення №1), площею - 7,1 кв.м та санвузол (приміщення №10), площею - 10,2 кв.м - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі покладаються на Позивача відповідно до ст. 129 ГПК України, оскільки матеріали справи свідчать про те, що спір виник не з вини Відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради задовольнити у повному обсязі.

Визнати за Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (01001, м.Київ, вул.Б.Грінченка, 1, ) право власності на нежитловий будинок, 1952 року забудови, загальною площею 113,6 кв.м., який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Батурінська, 22 в якому самочинно збудований: коридор (приміщення №1), площею - 7,1 кв.м та санвузол (приміщення №10), площею -10,2 кв.м.

Понесені Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів судові витрати покласти повністю на Позивача.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням пункту четвертого розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.07.2020

Суддя Н.Б. Кеся