РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2020Справа № 910/11745/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ" до публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Збалансовані інвестиції", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Дельта Плюс", про розірвання договору,

за участі представників:

позивача: Кобець Т.М. за довіреністю від 5 лютого 2020 року № 114/495;

Кокойка М.І. за довіреністю від 13 січня 2020 року № 114/117;

відповідача: Гаврилової В.А. за довіреністю від 12 листопада 2019 року;

третьої особи: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2019 року комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14 квітня 2016 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" було укладено договір про пайову участь у будівництві № 31/92, в якому вказані особи погодили внесення на умовах цієї угоди пайових внесків у будівництво житлового будинку № 2 на вулиці Краківській, 27-А у Дніпровському районі міста Києва. 30 квітня 2016 року між позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" та публічним акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Збалансовані інвестиції" (далі - Фонд) було укладено договір № 1-31/92 про заміну сторони у вищенаведеному правочині, за яким первісний пайовик - товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд", у повному обсязі відступив новому пайовику - відповідачу, всі права та обов`язки за договором про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92. Оскільки Фонд, як новий пайовик за вищенаведеним договором, неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо сплати пайових внесків, передбачених угодою про пайову участь у будівництві та додатковими договорами до неї, внаслідок чого в останнього станом на 17 липня 2019 року утворилася заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 17 297 131,75 грн., Підприємство, посилаючись на статті 202, 509, 610, 629, 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 173, 174, 175, 188, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просило суд розірвати договір про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 2 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

11 вересня 2019 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 2 вересня 2019 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 вересня 2019 року позовну заяву Підприємства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11745/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 3 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 3 жовтня 2019 року підготовче судове засідання відкладено на 31 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року строк підготовчого провадження у справі № 910/11745/19 було продовжено на 30 днів, а підготовче судове засідання відкладено на 14 листопада 2019 року.

13 листопада 2019 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив Фонду на позовну заяву від 12 листопада 2019 року № 12/11-19, в якому останній заперечив проти задоволення вимог Підприємства з огляду на те, що несвоєчасне внесення відповідачем усієї належної до сплати за договором про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92 суми грошових коштів зумовлене простроченням самого позивача та невиконання ним своїх договірних зобов`язань щодо введення в експлуатацію об`єкта будівництва у вересні 2019 року. Крім того, Фонд зазначив, що розірвання спірного договору призведе до порушення прав та законних інтересів як відповідача, так і третіх осіб - численних інвесторів вищенаведеного будівництва, які внесли відповідні інвестиційні внески. Також відповідач вказав, що станом на 13 листопада 2019 року останнім на виконання спірного договору було сплачено суму грошових коштів у загальному розмірі 96 995 993,11 грн., на підтвердження чого Фондом до матеріалів справи було долучено копії відповідної картки рахунку та платіжних доручень.

Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, було залучено товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Дельта Плюс", а підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 12 грудня 2019 року.

29 листопада 2019 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли письмові пояснення товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Дельта Плюс" від 28 листопада 2019 року № 28/11-19-1, в яких вказана третя особа заперечила проти задоволення вимог Підприємства та просила суд відмовити в задоволенні його позову.

10 грудня 2019 року через загальний відділ канцелярії суду надійшов зустрічний позов Фонду до Підприємства, в якому відповідач просив суд зобов`язати Підприємство виконати умови договору про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92 шляхом введення в експлуатацію житлового будинку № 2 на вулиці Краківській, 27-А у Дніпровському районі міста Києва та надати Фонду копію документа про прийняття в експлуатацію цього житлового будинку.

Крім того, 10 грудня 2019 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання Фонду від 9 грудня 2019 року № 09/12-19/3, в якому останній просив суд продовжити йому строк для подання цієї зустрічної позовної заяви.

Ухвалою суду від 11 грудня 2019 року в задоволенні клопотання Фонду від 9 грудня 2019 року № 09/12-19/3 про продовження строку для подання зустрічної позовної заяви було відмовлено, а зустрічну позовну заяву останнього та додані до неї документи - повернуто заявнику.

18 грудня 2019 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла апеляційна скарга Фонду на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року провадження у справі № 910/11745/19 було зупинено до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Фонду на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 грудня 2019 року.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12 лютого 2020 року апеляційну скаргу Товариства залишено без задоволення, а наведену ухвалу Господарського суду міста Києва - без змін.

2 квітня 2020 року матеріали справи № 910/11745/19 повернулися до Господарського суду міста Києва, у зв`язку з чим ухвалою суду від тієї ж дати провадження у даній справі було поновлено та призначено її до розгляду на 30 квітня 2020 року.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року № 211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16 березня 2020 року 9/рс-186/20, судове засідання у справі № 910/11745/19, призначене на 30 квітня 2020 року, було знято з розгляду, про що учасників справи було завчасно повідомлено на офіційній вебсторінці Господарського суду міста Києва.

Враховуючи послаблення постановами Кабінету Міністрів України від 4 травня 2020 року № 343 та від 14 травня 2020 року № 377 протиепідеміологічних карантинних заходів, розгляд справи № 910/11745/19 по суті, з урахуванням положень частини 4 статті 120 ГПК України, було призначено на 2 липня 2020 року, про що її учасників було повідомлено відповідними ухвалами від 29 травня 2020 року.

У судовому засіданні 2 липня 2020 року оголошувалася перерва до 16 липня 2020 року.

14 липня 2020 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання відповідача від 13 липня 2020 року № 13/07-2020, до якого останнім на підтвердження факту повного виконання його зобов`язань за договором про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92 (з урахуванням договору від 30 квітня 2016 року № 1-31/92) було долучено копії відповідних платіжних доручень та копію картки рахунку Фонду.

У судовому засіданні 16 липня 2020 року представники позивача підтримали вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягали на їх задоволенні. У той же час останні визнали факт повного виконання Фондом на момент вирішення даної справи своїх зобов`язань за спірним договором в частині сплати пайових внесків. Крім того, у цьому судовому засіданні представники позивача надали письмові пояснення від 16 липня 2020 року № 114/2894 на обґрунтування вимог Підприємства, до яких було долучено копію відповідної картки рахунку, яка свідчить про факт виконання зобов`язань відповідача за договором про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92.

Представник відповідача проти задоволення вимог Підприємства заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім того, останній вказував на повне добровільне виконання Фондом своїх обов`язків за договором про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92 ще у 2019 році.

Третя особа про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання не забезпечила.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2016 року між Підприємством та товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" було укладено договір про пайову участь у будівництві № 31/92, за умовами якого зазначені контрагенти погодили внесення на умовах цієї угоди пайових внесків у будівництво житлового будинку № 2 на вулиці Краківській, 27-А у Дніпровському районі міста Києва.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктом 1.1 цієї угоди під "Будинком" його сторони розуміють житловий будинок № 2 на вулиці Краківській , 27-А у Дніпровському районі міста Києва, який споруджується Підприємством на земельній ділянці загальною площею 0,8422 га (кадастровий номер: :66:189:0044).

Відповідно до пункту 2.2 наведеного правочину після виконання сторонами всіх зобов`язань за договором, Підприємство відповідно до законодавства України та умов цього договору передає у власність пайовику (Фонду) приміщення згідно з додатком № 1, який є невід`ємною частиною цього договору.

У пункті 4.1 договору його сторони погодили, що розмір пайового внеску за цією угодою складає 85 347 470,61 грн., у тому числі ПДВ - 14 224 578,44 грн. Сплата пайового внеску здійснюється пайовиком у національній валюті України шляхом банківського переказу на рахунок Підприємства відповідно до графіку платежів з прив`язкою до вартості окремих приміщень, вказаних у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

За умовами пункту 6.1 договору про пайову участь за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цією угодою сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Згідно з положеннями пунктів 7.1-7.2 наведеного правочину зобов`язання сторін за цим договором припиняються у разі їх виконання належним чином. Договір діє з дня його підписання до належного виконання сторонами своїх зобов`язань. Дострокове припинення дії цього договору можливе за згодою сторін тільки за умови підписання відповідної угоди.

У разі розірвання договору сторони звільняються від виконання взаємних зобов`язань за договором, про що складають відповідну додаткову угоду, згідно з умовами якої зазначають, що претензій одна до одної не мають. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (пункти 7.3-7.4 договору).

Пунктом 12.3 договору про пайову участь передбачено, що кожна із сторін має право передавати повністю або частково свої права і зобов`язання за цим договором будь-яким третім особам за умови отримання письмового узгодження на таку передачу від іншої сторони або шляхом укладення трьохстороннього правочину за участі сторін та третьої особи, якій передаються права та обов`язки за цим договором.

Судом встановлено, що 30 квітня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" (первісний пайовик), Фондом (в інтересах та за рахунок якого діяло товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Дельта Плюс") та Підприємством було укладено договір № 1-31/92 про заміну сторони у договорі про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92, за змістом якого первісний пайовик у повному обсязі відступив, а новий пайовик - набув усі права та обов`язки за основним договором та став стороною угоди про пайову участь у будівництві та правонаступником пайовика за зобов`язаннями за цим основним договором з дати його укладення. Водночас новий пайовик прийняв на себе невиконані обов`язки, які має первісний пайовик за основним договором, а також погодився виконати їх у порядку та на умовах, передбачених основним договором.

Зазначений договір підписаний уповноваженими представниками його сторін, а також скріплений печатками наведених юридичних осіб.

За змістом пункту 1.3 цього правочину до нового пайовика переходять також усі та будь-які права, що забезпечують виконання зобов`язань за основним договором (у разі їх наявності).

Відповідно до пункту 1.4 даного договору новий пайовик набуває право вимоги за основним договором до Підприємства, що включає всі права пайовика, у тому числі право вимагати передачі частки пайовика у вигляді приміщень на умовах та в порядку, передбаченому основним договором.

За пунктом 1.5 договору останній не передбачає зміни порядку розрахунків нового пайовика з Підприємством та порядку виконання новим пайовиком та Підприємством своїх зобов`язань за основним договором.

На підставі цього договору здійснюється правонаступництво нового пайовика за зобов`язаннями та правами первісного пайовика, що виникли за основним договором, починаючи з дати його укладення (пункт 1.6 договору).

Згідно з пунктом 1.7 договору Підприємство погоджується із вчиненим між сторонами правочином згідно з цим договором та цим гарантує належне виконання своїх зобов`язань за основним договором перед новим пайовиком, так якби Підприємство виконувало їх перед первісним пайовиком на умовах, викладених в основному договорі.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 цього договору останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами та є невід`ємною частиною основного договору і складає разом з ним єдиний правовий документ. Новий пайовик стає стороною зобов`язань за основним договором, що виникли з дати його укладення. Первісний пайовик вибуває із зобов`язань за основним договором.

З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2016 року між сторонами у справі було укладено додаткову угоду № 1 до договору про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92, якою погоджено викласти у новій редакції додаток № 1 до наведеного основного договору, визначивши перелік житлових приміщень (квартир) у житловому будинку № 2 на вулиці Краківській, 27-А з графіком відповідних платежів до 30 червня 2018 року.

Додатковою угодою від 12 квітня 2017 року № 2 до основного договору сторони виклали його пункти 4.1 та 4.2 розділу 4 "Розрахунки сторін" у новій редакції, згідно з якою розмір пайового внеску за цим договором складає 86 990 129,92 грн., у тому числі ПДВ - 14 498 354,99 грн. Сплата пайового внеску здійснюється пайовиком у національній валюті України шляхом банківського переказу на рахунок підприємства відповідно до графіку платежів з прив`язкою до вартості окремих приміщень, вказаних у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

Також даною додатковою угодою сторони виклади додаток № 1 до основного договору у новій редакції, визначивши перелік житлових приміщень (квартир) у житловому будинку № 2 на вулиці Краківській, 27-А з графіком платежів до 30 червня 2018 року.

У додатковій угоді від 6 серпня 2018 року № 3 сторонами визначено розмір пайового внеску в сумі 96 174 393,13 грн., у тому числі ПДВ - 16 029 065,52 грн., та викладено додаток № 1 до основного договору в новій редакції, визначивши перелік житлових приміщень (квартир) у житловому будинку № 2 на вулиці Краківській, 27-А у місті Києві з графіком платежів до 30 вересня 2019 року. Також цією додатковою угодою було встановлено новий запланований термін здачі об`єкта в експлуатацію - вересень 2019 року.

Крім того, додатковою угодою від 4 квітня 2019 року № 4 до основного договору сторони виклали його пункт 4.1 у новій редакції, згідно з якою розмір пайового внеску за цим договором складає 109 199 281,75 грн., у тому числі ПДВ - 18 199 880,29 грн. Внесення пайового внеску здійснюється пайовиком у національній валюті України шляхом банківського переказу на рахунок Підприємства відповідно до графіку платежів з прив`язкою до вартості окремих приміщень, вказаних у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Також сторонами було внесено зміни і в наведений додаток та встановлено графік платежів, з урахуванням нового розміру пайового внеску, до 30 вересня 2019 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги про розірвання спірного договору, Підприємство посилалося на те, що Фонд, як новий пайовик за вищенаведеним правочином, неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо сплати пайових внесків, передбачених угодою про пайову участь у будівництві та додатковими договорами до неї, внаслідок чого в останнього станом на 17 липня 2019 року утворилася заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 17 297 131,75 грн.

Листом від 21 червня 2019 року № 114/3036 Підприємство звернулося до Фонду з пропозицією припинити дію договору про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92 у зв`язку з неналежним фінансуванням будівництва житлового будинку № 2 на вулиці Краківській, 27-А у місті Києві, а також повернути позивачу нереалізовані квартири.

Водночас відповіді Фонду на вказане звернення Підприємства матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що відповідач, на думку позивача, грубо порушує права Підприємства шляхом допущення істотних порушень умов основного договору та прострочення термінів оплати за ним, позивач просив суд розірвати спірний договір.

Відповідно до положень статей 6, 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу приписів статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів урегульовано главою 53 ЦК України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів визначено главою 20 ГК України.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору, або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України, за змістом якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини 1 статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом із тим, законодавством передбачено випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З матеріалів справи вбачається, що за умовами спірного договору (з урахуванням додаткових угод до нього з додатками) на Фонд покладено обов`язок щодо сплати на розрахунковий рахунок позивача пайового внеску в загальному розмірі 109 199 281,75 грн. до 30 вересня 2019 року.

Водночас судом встановлено, що Фондом протягом строку дії оскаржуваного договору було сплачено на користь позивача вищенаведену суму грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних платіжних доручень та карток рахунку.

Крім того, факт повного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92 в частині сплати Підприємству передбачених цією угодою пайових внесків був підтверджений представниками позивача у судовому засіданні 16 липня 2020 року.

Під час розгляду справи судом встановлено, що частина здійснених Фондом пайових внесків була сплачена поза межами встановленого договором графіку платежів та остаточно перерахована відповідачем до кінця грудня 2019 року. З матеріалів справи вбачається, що наведені кошти були прийняті Підприємством у якості виконання відповідачем умов спірного договору та Фонду не поверталися.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що вказані обставини не можуть вважатися доказом істотного порушення відповідачем умов спірного договору та вчинення останнім дій, внаслідок яких Підприємство значною мірою позбавляється того, на що воно розраховувало при укладенні оскаржуваного договору.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Враховуючи те, що позивачем у встановленому законом порядку не було доведено факту істотного порушення відповідачем умов спірного договору, а також зважаючи на повне добровільне виконання Фондом своїх зобов`язань за наведеним правочином на час вирішення цього спору, суд дійшов висновку про відсутність передбачених положеннями чинного законодавства правових підстав для розірвання договору про пайову участь у будівництві від 14 квітня 2016 року № 31/92.

За таких обставин у задоволенні позову Підприємства слід відмовити.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати у зв`язку з відмовою в задоволенні позову залишаються за позивачем та компенсації останньому не підлягають.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 17 липня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко