ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020м. ДніпроСправа № 904/2473/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Нечепоренко Є.А., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (м. Запоріжжя)

до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Дніпро)

про стягнення шкоди, завданої недостачею, в розмірі 20076,29грн

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулось з позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення шкоди, завданої недостачею, в розмірі 20076,29грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків із забезпечення схоронності переданого до перевезення вантажу та заподіяння позивачу фактичної шкоди, покладення на залізницю відповідальності за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Позивач зазначає, що 09.12.2019 на його адресу було направлено партію вугілля кам`яного високо-летючого коксівного в вагоні №52749140 за залізничною накладною №40103202 (основний перевізний документ). На станції Запоріжжя - Ліве Придніпровської залізниці, залізницею був складений комерційний акт №460005/1640 від 13.12.2019 та зафіксовано факти невідповідності маси вугілля кам`яного, даним зазначеним в транспортному документі. Загальна недостача партії вугілля у вагоні №52749140 складає 3505,5кг загальною вартістю 20076,29грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

27.05.2020 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову з таких підстав. На підтвердження вартості вантажу, позивачем надано рахунок-фактуру №93012857 від 09.12.2019 та специфікацію №97 до договору №1416 від 11.07.2018 з підписом посадової особи ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", який є постачальником вантажу згідно зазначених документів, але не є вантажовідправником. Згідно накладної №40103202, вантажовідправником є ДП "Морський торгівельний порт "Южний". Рахунок-фактура №93012857 від 09.12.2019 та специфікація №97 до договору №1416 від 11.07.2018 не можуть бути визнані належними документами, що підтверджують вартість вантажу, оскільки надані не вантажовідправником.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2020 зобов`язано позивача надати відповідь на відзив.

15.06.2020 позивач надав відповідь на відзив, в якій вказує, що саме відповідач несе відповідальність за втрату вантажу, яка призвела до збитків в сумі 20076,29грн.

Крім того, позивач звернувся з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідача - державне підприємство "Морський торгівельний порт "Южний". Клопотання обґрунтоване можливою наявністю у вказаного підприємства доказів, що підтверджують вину останнього в нестачі вантажу.

17.06.2020 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд, -

встановив:

11.07.2018 між приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" та приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" було укладено договір поставки № 1416/377/2018 (договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" зобов`язується поставити, а ПрАТ "Запоріжкокс" прийняти та оплатити продукцію, що зазначається у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору ціна на продукцію, яка постачається за договором, вказується у специфікаціях.

Відповідно до п. 1 специфікації № 97 від 01.12.2019 до договору ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" зобов`язалося поставити ПрАТ "Запоріжкокс" 10731,80т вугілля високо-летючого коксівного Wellmore Соаl Соmpany LLC, з відповідними показниками якості продукції, у тому числі з показником вологи не більше 9%.

Згідно з додатковою угодою № 2 від 04.12.2019 до договору строк дії договору було подовжено до 31.12.2021.

09.12.2019 в межах договору та специфікації № 97 від 01.12.2019 на адресу позивача (вантажоодержувач) була направлена партія вугілля кам`яного високо-летючого коксівного (вугілля) за залізничною накладною № 40103202 (основний перевізний документ) у вагоні № 52749140.

13.12.2019 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/1640 про виявлення поглиблень, а саме: у комерційному акті № 460005/1640 від 13.12.2019 зафіксовано, що вагон № 52749140 вантажопідйомністю 70т прибув поїздом № 2110. Вагон у технічному стані справний.

Відповідно до комерційного акту № 460005/1640 від 13.12.2019 за результатами зважування на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці була встановлена нестача товару вагою 3505,5кг.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 N457, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Як зазначалось вище, за результатами перевірки вантажу був складений комерційний акт №460005/1640 від 13.12.2019.

У розділі "Д" (опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) комерційного акту зазначено, що на підставі актів загальної форми № 43158, № 26252 від 12.12.2019 ст. Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибулого відправкою, приймальником поїздів Кочубей О.Ю. , прийомоздавальник заводу Соколова С.І. , у присутності заступника начальника станції Тетері О.М. , зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085 державна перевірка 13.11.2019. За документом значиться тара 23500кг, нетто 69450кг. Фактично виявилось брутто 88750кг, тара з документу 23500 кг, нетто 65250кг, що менше документу на 4200кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні нижче рівня бортів 20-40 см., нерівномірне, ущільнено катком. Вантаж марковано вапном, що відповідає документу. Праворуч над 5, 6 люками воронкоподібне поглиблення діаметром 140см, глибиною 70см. В технічному відношенні вагон справний, про що складено акт форми ГУ-106 № 18-р від 13.12.2019. Праворуч нещільне прилягання кришки 6 люка до армувального листа поперечної балки, зазор довжиною 10см, шириною 3см. Зазор з зовнішньої сторони закладений дрантям. На деталях вагону сліди просипання перевезеного вантажу. Вагон бездверний, люка закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 113 Статуту встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів вантаж був відправлений ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" в належній кількості, а при прибутті вантажу комерційним актом встановлена нестача такого вантажу. Наведене свідчить про необхідність покладення відповідальності на перевізника - ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля становить 1% маси, зазначеної в перевізному документі.

3 урахуванням зазначеної норми, загальна недостача партії вугілля у вагоні № 52749140 складає 3505,5 кг на суму 20076,29грн:

- 4200кг (виявлена недостача) - 694,50кг (норма недостачі) = 3505,5кг.

- 4772,57грн (ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури № 93012857 від 09.12.2019 р.) * 3,5055 т (розмір недостачі) = 16730,24грн (вартість недостачі без ПДВ);

- 16730,24грн (вартість недостачі без ПДВ) + 3346,05грн (розмір ПДВ) = 20076,29грн (вартість недостачі з ПДВ).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги.

З приводу заперечень відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України одержувач має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу, за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

Тобто, у документі на перевезення вантажу (накладній) зазначається саме вантажовідправник. При цьому, вантажовідправником може бути як безпосередній вантажовласник, так і будь-який інший відправник вантажу. Поняття постачальника та вантажовідправника не є тотожними.

Відповідно до статті 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В цій статті не зазначено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника. В залізничній накладній не вказується вартість вантажу.

Постачальником товару є ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на підставі укладеного з позивачем договору купівлі-продажу кам`яного вугілля №1416/377/2018 від 11.07.2018. Тому рахунок-фактура №93012857 від 09.12.2019, виданий ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", є належним доказом вартості вантажу.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Наведене є також підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі як співвідповідача - державне підприємство "Морський торгівельний порт "Южний".

Крім того, можлива наявність доказів у особи не є підставою для залучення такої особи до участі у справі як співвідповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення шкоди, завданої недостачею, в розмірі 20076,29грн задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680 м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038 м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600 м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, ідентифікаційний код 00191224) 20076,29грн - шкоди завданої недостачею, 2102грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 14.07.2020

Суддя В.О. Татарчук