ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 липня 2020 року Справа № 903/523/20

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., розглянувши матеріали заяви від 20.07.2020 Відкритого акціонерного товариства «Дорожно-Будівельний трест №4 м. Брест» про забезпечення позову до пред`явлення позову

Встановив: 20.07.2020 від Відкритого акціонерного товариства «Дорожно-Будівельний трест №4 м. Брест» надійшла заява про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій заявник просить суд до набрання законної сили рішенням у справі заборонити Службі автомобільних доріг у Волинській області (місцезнаходження: 43020, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Рівненська, будинок 52Б, ідентифікаційний код: 25908960) вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення в процедурі закупівлі UA-2020-03-19-000503-c, предмет закупівлі: «ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, ГБНГ.1-218-182:2011 Роботи з капітального ремонту автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове (на м. Брест) -Ковель - Чернівці -Тереблече (на м. Бухарест) на ділянці км 108+580 - км 115+540, Волинська область (45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація», у тому числі укладати договір про закупівлю, в тому числі з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛУЦЬКАВТОДОР-СЕРВІС" (місцезнаходження: 43010, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Дубнівська, будинок 66, ідентифікаційний код: 23251561) та вчиняти будь- які дії, спрямовані на укладення такого договору. До набрання законної сили рішенням у справі заборонити Службі автомобільних доріг у Волинській області (місцезнаходження: 43020, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Рівненська, будинок 52Б, ідентифікаційний код: 25908960) вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення в процедурі закупівлі UA-2020-03-19-000445-c, предмет закупівлі: «ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, ГБН Г.1-218-182:2011 Роботи з капітального ремонту автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове (на м. Брест) - Ковель - Чернівці - Тереблече (на м. Бухарест) на ділянці км 98+576 - км 104+796, Волинська область (45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація)», у тому числі укладати договір про закупівлю, в тому числі з Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ" (місцезнаходження: 65058, м. Одеса, вул. Романа Кармена, будинок 21, ідентифікаційний код: 34252469) та вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладення такого договору. До набрання законної сили рішенням у справі заборонити Службі автомобільних доріг у Волинській області (місцезнаходження: 43020, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Рівненська, будинок 52Б, ідентифікаційний код: 25908960) вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення в процедурі закупівлі UA-2020-03-19-000842-a, предмет закупівлі: «ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, ГБН Г.1-218-182:2011 Роботи з капітального ремонту автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове (на м. Брест) - Ковель - Чернівці - Тереблече (на м. Бухарест) на ділянці км 91+012 - км 95+562, Волинська область (45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація)», у тому числі укладати договір про закупівлю, в тому числі з Товариством з обмеженою відповідальністю "ПБС" (місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Тичини, будинок 8А, ідентифікаційний код: 32872788) та вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладення такого договору.

Заявник зазначає, що 19.03.2020 Служба автомобільних доріг у Волинській області опублікувала оголошення про проведення відкритих торгів на закупівлю. Заявник взяв участь у процедурі закупівлі та подав тендерну пропозицію. Протоколами засідання тендерного комітету замовника було відхилено пропозицію ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест» з підстав її невідповідності тендерній документації.

Заявник вважає, що рішення замовника, оформлене Протоколами № 183 від 15.06.2020, № 180 від 12.06.2020, № 179 від 12.06.2020, засідання тендерного комітету замовника щодо відхилення тендерної пропозиції (протокол № 183, № 180, № 179) є протиправним та підлягає скасуванню. У випадку скасування протоколів № 183, 180, 179 підлягатиме скасуванню і рішення про визначення переможця та про намір укласти договір. Зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів заявника від створення подальших правових наслідків оскаржуваних протоколів № 183, 180, 179 та рішень про визначення переможців, щоб забезпечити заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення та досягнення ефективного захисту прав заявника.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 12 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Служба автомобільних доріг у Волинській області (місцезнаходження: 43020, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Рівненська, будинок 52Б, ідентифікаційний код: 25908960) є державною організацією.

Служба належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 № 456/2011 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Відповідно до п. 1 Положення Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Тому, джерелом фінансування закупівлі відповідно до оголошень про проведення відкритих торгів, доданих до матеріалів заяви про забезпечення позову, є, зокрема, Державний бюджет України (оголошення UA-2020-03-19-000503-с, UA-2020-03-19-000445-с, UA-2020-03-19-000842-а).

Беручи до уваги викладене, суд прийшов до висновку, що Служба автомобільних доріг у Волинській області проводила торги від імені держави.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи пряму заборону, визначену ч. 12 ст. 137 ГПК України щодо неможливості припинення, відкладення, зупинення чи іншого втручання у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст.136-138, 140, 234, 235 ГПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви від 20.07.2020 Відкритого акціонерного товариства «Дорожно-Будівельний трест №4 м. Брест» про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 22.07.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду в строки та в порядку, визначені розділом IV ГПК України.

Суддя А. С. Вороняк