РІШЕННЯ

м. Київ

08.07.2020Справа № 910/4536/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/4536/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМ ТЕХНОЛОГІЇ" (41949611, бул. Дарницький 3а, оф.1, Київ, 02192/ листування адвокат пр. Перемоги, 22, кв. 57, м. Київ, 04116)

до Комунального підприємства "Київпастранс" (31725604, Набережне шосе, буд.2, Київ 70, 04070)

про стягнення 1 100 221,27 грн

Представники сторін:

позивача, Біліченко В.В., довіреність б/н від 04.06.20,

відповідача, не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМ ТЕХНОЛОГІЇ" (далі - Товариство) до Комунального підприємства "Київпастранс" (далі - Підприємство) про стягнення 978176,00 грн боргу, 110025,69 грн пені за договором № 53.19-25 від 30.01.2019 та 12532,83 грн три проценти річних.

Товариство обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням Підприємством договору про надання послуг № 53.19-25 від 30.01.2019 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

29.04.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, просив відмовити у стягненні 64 447,96 грн боргу, 677,19 грн 3% річних, посилаючись на неправильне визначення позивачем вказаних сум, а також просив відмовити у стягненні правової допомоги.

04.05.2020 позивач подав суду відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому, пояснив про допущену помилку у визначені суми боргу замість 1 042 623,96 грн має бути зазначено належну 978 176,00 грн, а дійсним розміром 3% річних має бути 11 676,94 грн.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019 Товариство (виконавець) і Підприємство (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- виконавець зобов`язується надати замовнику "Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки код 50530000-9 за ДК 021:2015 (послуги з ремонту верстатів)", згідно з технічними вимогами, що визначені в додатку № 2 до цього договору, і є його невід`ємною частиною (п. 1.2 договору);

- вартість послуг визначається згідно з специфікаціє, що є невід`ємною частиною договору і становить 1 975 000,00 грн з ПДВ. (п. 3.1 договору);

- оплата наданих виконавцем послуг здійснюється замовником у національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця протягом 60 календарних днів після підписання сторонами акту наданих послуг (п. 3.2 договору);

- Договір вступає в дію в день його підписання сторонами та діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 9.1 договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано та не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами правочин є договором з надання послуг.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання Договору сторони підписали Специфікацію № 1 погодивши ремонт і обслуговування Фрезерного верстату Йоханісберг UFJ1, Токарного верстату 16А20ФЗ, Токарно-гвинторізного верстату 16К20, Фрезерно-сверлильного верстату ЛТ505, Гільйотинних ножиць, Пресу, Токарно-гвинторізного верстату 1М63, Плоско-шліфувального верстату ЗБ711 на загальну суму 1 975 000,00 грн з ПДВ.

На виконання умов Договору позивачем було надано, а відповідачем було прийнято послуги на загальну суму 1 975 000,00 грн., що підтверджується актами надання послуг №№ 7 від 01.04.2019, 9 від 10.04.2019, 12 від 04.06.2019, 36 від 11.11.2019, 41 від 13.11.2019, 43 від 19.11.2019 та 41 від 23.12.2019, які підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.

Таким чином, позивачем надані, а відповідачем прийняті без будь-яких зауважень послуги за спірним договором.

На виконання умов Договору відповідач оплатив надані послуги на суму 996 824 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 100 від 28.01.2019, ЦТТ00749/1 від 11.09.2019, від 11.11.2019, ЦТТ01003/1 від 03.12.2019, ЦТТ01004/1 від 17.12.2019, ЦТТ01063/1 від 19.12.2019, 16 від 06.02.2020.

Доказів належної оплати за отримані послуги відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 978176,00 грн. заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення пеню у сумі 110025,69 грн.; 3 % річних - 12019,58 грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що в разі порушення строків оплати за договором замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки в частині нарахування пені, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Поданий позивачем розрахунок 3% річних суд оцінює критично, оскільки він проведений без урахування дійсного періоду прострочення в 68 днів.

Тому вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 11676,94 грн. з урахуванням дійсного періоду прострочення в 68 днів.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Що ж до витрат на професійну правничу допомогу, то слід вказати, що позивач просив суд покласти на відповідача відшкодування 2500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої і третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суду подано докази укладення позивачем з адвокатом Семашком Дмитром Миколайовичем договору про надання правової допомоги адвокатом від 26.09.2019, акт виконаних робіт за цим договором від 18.03.2020 та подано як доказ понесення витрат на професійну правничу допомогу, зокрема квитанцію до прибуткового касового ордера № 178 від 16.03.2020 про оплату понесених адвокатських витрат у розмірі 2500 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи категорію складності справи, в межах якої позивачем отримано адвокатські послуги, об`єм роботи проведеної адвокатом під час розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати позивача з оплати професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 2500 грн.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМ ТЕХНОЛОГІЇ"(41949611) до Комунального підприємства "Київпастранс" (31725604) про стягнення 978176,00 грн боргу і 110025,69 грн пені за договором 53.19-25 від 30.01.2019 та 12532,83 грн три проценти річних задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (31725604, Набережне шосе, буд.2,Київ 70, 04070) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМ ТЕХНОЛОГІЇ"(41949611, бул.Дарницький 3а оф.1,Київ, 02192) 978176,00 грн боргу і 110025,69 грн пені за договором 53.19-25 від 30.01.2019 та 11676,94 грн три проценти річних 16498,34 грн судового збору, 2500,00 грн витрат на правову допомогу.

3. В решті позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.07.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук