РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2020Справа № 910/18596/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Юрковської В.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження,

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпромексплуатація» (вул. Будіндустрії, буд. 7, оф. 5, м. Київ, 01013) до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (вул. Хрещатик, буд. 8А, м. Київ, 01001), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» (вул. Миколи Вороного, буд. 2, м. Лівів, Львівська область, 79005) про визнання недійсними результатів аукціону,

Представники сторін:

від позивача: Гаращенко І.В.(ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.11.2019),

від відповідача: не з`явились,

від третьої особи: Музичук Л.В. (довіреність від 11.02.2020 №27-2108/20),

від третьої особи: Карапетян А .Р. (ордер на надання правничої (правової) допомоги від 17.06.2020)

В С Т А Н О В И В:

23.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після проведення аукціону позивачу стало відомо про те, що продані квартири самочинно реконструйовані, у зв`язку із чим він просить суд визнати недійсними результати електронного аукціону, проведеного 04.10.2019 через електронний майданчик оператора ЕТС dgf.prozorro.sale, оператор: Товариство з обмеженою відповідальністю Товарна біржа «КРОСС.МАРКЕТ» з продажу активів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» номер лоту GL22N011762: двокімнатна квартира, загальною площею 69,60 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 11, кв. 5; двокімнатна квартира, загальною площею 66,90 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 11, кв. 6; семикімнатна квартира загальною площею 184,10 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Прорізна , буд . 11, кв. 44; основні засоби в кількості 283 одиниці, оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-09-12-000043-b; судові втрати покласти солідарно на відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2019 позовна заява прийнята до розгляду, у вказаній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.01.2020. Запропоновано відповідачам у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, запропоновано позивачу у строк не пізніше п`ять днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, визначено відповідачам строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, встановлено строк для подання пояснень третьою особою щодо позову - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

20.01.2020 від третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» надійшли пояснення на позовну заяву, у яких остання просить залишити позов без задоволення, посилаючись на те, що позивачем не доведено, яким чином порушено його права. Крім того позивач міг до моменту проведення аукціону усунути всі суперечності (неточності інформації) щодо об`єкту продажу як шляхом доступу до кімнати даних, так і шляхом звернення до банку та/або Фонду за отриманням інформації та огляду такого об`єкту продажу.

Також 20.01.2020 до суду надійшли пояснення на позовну заяву від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у яких він заперечував проти задоволення позову, оскільки позивач не був позбавлений права ознайомитись з документами щодо активу (майна) до початку торгів, а не після їх проведення. Крім того позивач не надав жодного доказу порушення його прав.

21.01.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те. що права позивача не порушено.

23.01.2020 підготовче засідання не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О., підготовче засідання відкладено на 13.02.2020.

31.01.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив ПАТ «КБ «Хрещатик», у якій вказував, що оскільки у відповідача не виникло право власності на самочинно реконструйовані (об`єднані) квартири, на сайті оператора електронного майданчика була розміщена недостовірна інформація про лот GL22N011762. Враховуючи, що у позивача наявний майновий інтерес на незаконно реалізовані на електронному аукціоні квартири, він має право на судовий захист його прав та інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 12.03.2020.

03.03.2020 від третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» надійшли пояснення щодо відповіді позивача на відзив відповідача. Зокрема, щодо відсутності порушень прав позивача.

12.03.2020 відповідач подав до суду клопотання про залучення документів до матеріалів справи.

У зв`язку із установленням в Україні карантину у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 20.03.2020 №242, від 25.03.2020 №239, від 29.03.2020 №241, від 02.04.2020 №255), судове засідання у справі № 910/18596/19 призначено на 15.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 18.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.07.2020.

У судове засідання 16.07.2020 з`явилися представники позивача та третіх осіб, надали пояснення по суті справи.

Представник відповідача у судове засідання 16.07.2020 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Причин неявки не повідомив.

В судовому засіданні 16.07.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 18.06.2019 №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №1548 від 19.06.2019 про здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик».

Рішенням Фонду №446 від 06.09.2019 було затверджено умови продажу активу ПАТ «КБ «Хрещатик» та визначено його активи такими, що підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової 9стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції, а саме нерухоме майно та основні засоби:

- Двокімнатна квартира, загальною площею 69,60 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1;

- Двокімнатна квартира, загальною площею 66,90 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2;

- Семикімнатна квартира, загальною площею 184,10 кв.м.. за адресою: АДРЕСА_3;

- Основні засоби в кількості 283 одиниці, номер лоту: GL22N011762

На офіційному веб-сайті Фонду за посиланням http://torgi.fg.gov.ua/catalog/nerukhom-st/zhitlova/208746/sndex.php?lang=ua було розміщено інформацію щодо аукціону. Зокрема паспорт відкритих торгів (аукціону), а також публічний паспорт активу.

Аналогічна інформація розміщена і на офіційному веб-сайті Prozorro.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми відповідного Закону є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах, з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку.

До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також банкноти і монети, передані Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними, ліцензія, гудвіл.

Згідно ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Виконавча дирекція Фонду затверджує заходи з передпродажної підготовки майна одного або кількох банків (майно, об`єднане у пули активів, цілісні майнові комплекси, пакети акцій тощо), ремонту основних засобів, добудови об`єктів незавершеного будівництва, реалізації девелоперських проектів (зокрема операцій з експлуатації нерухомості) на належних банку земельних ділянках із залученням інвестицій, вилучення з непридатного для експлуатації майна окремих деталей, вузлів, агрегатів тощо для подальшої реалізації.

Після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Фонд затверджує способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку. включеного до ліквідаційної маси, у разі потреби організовує консолідований продаж майна кількох банків, що одночасно перебувають у процедурі ліквідації.

Фонду заборонено відчужувати майно банку до затвердження виконавчою дирекцією Фонду способу, порядку, складу та умов відчуження майна такого банку, крім випадків надання виконавчою дирекцією Фонду дозволу на реалізацію окремого майна з метою запобігання збиткам або ризикам його втрати чи пошкодження, а також у випадках, передбачених цим Законом.

Майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб:

- на відкритих торгах (аукціоні);

- шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

04.10.2019 в електронній торговій системі https://prozorro.sale відбувся аукціон з реалізації активу ПАТ «КБ «Хрещатик».

Учасниками аукціону були ТОВ «ФК «Інвест Хаус». ОСОБА_3 , АТ «Асвіо Банк», ТОВ «Будпромексплуатація», ТОВ «Ведінгтехнолоджі», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

За результатами аукціону, оформленого протоколом аукціону №UA-EA-0043-b від 04.10.2019, переможцем відкритих електронних торгів з продажу активів (майна) «КБ «Хрещатик», а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 69,60 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1; двокімнатної квартири, загальною площею 66,90 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2; Семикімнатної квартири, загальною площею 184,10 кв.м.. за адресою: АДРЕСА_3;

Основних засобів в кількості 283 одиниці, номер лоту: GL22N011762, визнано ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус».

Позивач вважає, що проведений електронний аукціон з продажу лоту № GL22N011762, а також складений за його результатами протокол електронного аукціону №UA-EA-0043-b від 04.10.2019 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню й визнанню недійсними, оскільки зазначені квартири самочинно реконструйовані.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

Пунктом 1 розділу V Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду №388 від 24.03.22016 (далі - Положення) встановлено, що протягом п`яти робочих днів після рішення Фонду щодо затвердження умов продажу активу(ів) (майна) банк на своєму веб-сайті і Фонд на своєму офіційному веб-сайті оприлюднюють публічні паспорти активів (майна) та паспорти відкритих торгів (аукціонів) за формою та структурою інформації, визначеними у додатках 7 - 16 до цього Положення.

Згідно п. 5 розділу V Положення оголошення, яке розміщується на веб-сайті банку та офіційному веб-сайті Фонду, має містити: назву, опис, затверджену початкову ціну активу (майна) та іншу інформацію про такий актив (майно); місце проведення продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі; час та місце особистого ознайомлення з активом (майном); місцезнаходження, номер телефону, час роботи відповідальної особи банку за продаж активу (майна) або організації роздрібної торгівлі.

Відповідно до п. 1 розділу VI Положення на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується: основні засоби; майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу; майно банку, щодо обороту якого встановлено обмеження; дебіторська заборгованість; права вимоги. Інші види активів (майна) можуть продаватися у спосіб, визначений законодавством.

Продаж активів (майна) банку, що ліквідується, на відкритих торгах (аукціоні) може проводитися в електронній формі, у тому числі через ЕТС (п. 2 розділу 6 Положення).

Згідно п. 5.11.1 Регламенту роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) неплатоспроможних банків (надалі - Регламенту), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язаний нести відповідальність за достовірність інформації про лот, що міститься в рішеннях виконавчої дирекції Фонду про затвердження умов продажу активів (майна).

Пунктом 5.10.3. Регламенту передбачено, що банк зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вчиняти всі необхідні дії та заходи щодо надання інформації про лот, який пропонується до продажу на електронних торгах, відповідно до документації про проведення торгів, вносити зміни або скасовувати електронні торги на підставі рішень виконавчої дирекції Фонду.

У відповідності до п. 2 розділу V Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, протягом п`яти робочих днів з дати отримання заявки про зацікавленість у придбанні активу(ів) (майна), але не пізніше дня, що передує дню проведення відкритих торгів (аукціону), банк підписує з таким потенційним покупцем договір щодо нерозголошення інформації з обмеженим доступом, у тому числі банківської таємниці та персональних даних.

Після цього банк надає потенційному покупцю проект договору купівлі-продажу активів (майна) та забезпечує можливість ознайомлення з документами щодо активу(ів) (майна) на період до дати проведення відкритих торгів (аукціону) у кімнаті даних у робочий час упродовж робочого тижня, а також щодо активів (майна), визначених Фондом, на спеціальному захищеному веб-сайті, доступ до якого забезпечується Фондом цілодобово.

З урахуванням наведеного, позивач не був позбавлений права ознайомитись з документами щодо активу (майна) до початку торгів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №910/13982/17.

При цьому, суд зазначає, що невірне сприйняття інформації про об`єкт продажу на аукціоні, а також бездіяльність в частині перевірки у законний спосіб цього об`єкта нерухомості потенційним покупцем - юридичною особою, підприємницька діяльність якої заснована, зокрема, на принципі власного ризику господарської діяльності, не може бути підставою для визнання спірних протоколів недійсними.

Таким чином, зазначені позивачем підстави не є належними для визнання результатів аукціону недійсними.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України. Аналогічні положення містить ст.20 Господарського кодексу України.

Виходячи з системного аналізу ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Тобто, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів покладено саме на позивача.

У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004р. Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч.1 ста.4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Одночасно з цим, статтею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Аналогічну позицію викладено у листі Верховного Суду України від 01.04.2014 р. «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України».

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 21.05.2012 р. у справі № 6-20цс11, оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 20.02.2019 у справі № 522/3665/17, встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи предмет та підстави позову, суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано та не доведено суду належними та допустимими доказами порушення його прав в результаті проведення банком оспорюваного аукціону, не обґрунтовано та не наведено, за захистом яких саме прав позивач звернувся до суду.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою у позові у повному обсязі (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 2, 13, 77, 78, 79, 123, 126, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченомуст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 22.07.2020.

Суддя В.О. Демидов