ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 липня 2020 року м.Тернопіль Справа № 921/318/20
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз», м.Тернопіль

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства «Золотопотіцька районна лікарня» Бучацької районної ради, смт.Золотий Потік Бучацького району Тернопільської області

про стягнення 178015,39грн,

за участю представників:

позивача: Штогрин М.П., юрисконсульт, довіреність №28 від 26.12.2019, трудовий договір №43 від 02.07.2015;

відповідача: не з`явився.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

21.05.2020 (згідно накладної на поштове відправлення №610) Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз», м.Тернопіль, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Золотопотіцька районна лікарня» Бучацької районної ради, смт.Золотий Потік Бучацького району Тернопільської області, про стягнення 178015,39грн, в тому числі: 168881,61грн основного боргу за спожитий природний газ, 2564,33грн інфляційних нарахувань, 929,33грн 3% річних та 5640,12грн пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань в частині здійснення розрахунків за природний газ, спожитий у лютому, березні, квітні 2020 року згідно договору №03/М-023 від 27.02.2020 у строк, передбачений договором.

В судовому засіданні присутній представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повній мірі з підстав, наведених у позові та з посиланням на долучені до справи докази.

Заперечення відповідача.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Будь яких інших клопотань в порядку господарського процесуального законодавства України не заявив.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 17.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 14.07.2020; учасникам справи встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

У судове засідання 14.07.2020 в судове не прибув, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення №858 від 24.06.2020 про вручення поштового відправлення №887 від 17.06.2020, яким на адресу відповідача направлялася ухвала суду від 17.06.2020 про відкриття провадження у справі, свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд даної господарської справи.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки неявка відповідача, належним чином повідомленого про судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні у відповідності до статті 202 ГПК України за наявними у ній документами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі наявних у справі доказів та зміст спірних правовідносин.

27.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз», як Постачальником, та Комунального некомерційного підприємства «Золотопотіцька районна лікарня» Бучацької районної ради як Споживачем, укладено договір про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №03/м-023 (далі - договір), за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачу природний газ (ДК021:2015, код 09120000-6 Газове паливо (09123000-7 природний газ) у необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язався прийняти та своєчасно оплатити Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (п.1.1 договору).

У п.1.2. договору сторонами визначено річний плановий обсяг постачання газу в об`ємі до 16,920тис.куб.м. а також планові обсяги постачання газу по місяцях у Додатку 2 до договору. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (п.1.4 договору).

Відповідно до пп.2.6.1-2.6.6 п.2.6 договору за підсумками розрахункового періоду Споживач до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником. Сторони домовились, що до моменту обміну оригіналами актів приймання-передачі газу, скановані копії підписаних Сторонами актів приймання-передачі газу, надіслані Сторонами одна одній по електронній пошті, мають силу оригіналу.

У п.3.2 договору визначено ціну природного газу за 1тис.куб.м в сумі 7738,99грн та передбачено, що у випадку зміни ціни на реалізований Споживачу газ у порядку, встановленому законодавством, ціна згідно Договору та сума буде змінюватися з дати набрання чинності відповідних нормативно-правових актів. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до договору. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та в розрахунках за цим Договором. Загальну суму договору визначено з місячної вартості газу поставленого Споживачеві за даним договором в загальному розмірі 130943,86грн.

Згідно з п.п.4.1-4.5 договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць. Оплата газу, згідно п.4.2 договору, здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на розрахунковий період. У випадку недоплати вартості використаного природного газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника. В платіжних дорученнях Покупець обов`язково має зазначити номер Договору, дату його підписання.

Відповідно до пп.5.1.1 п.5.1 та пп. 5.3.3 п.5.3 договору Постачальник зобов`язався виконувати умови договору та дотримуватись Правил постачання, а Споживач зобов`язався оплачувати Постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

У пункті 6.2.1 договору сторони передбачили, що у разі порушення Споживачем строків оплати спожитого природного газу, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Договір набрав чинності з дати його підписання та діяв по 31.04.2020, поширюючи свою дію на відносини сторін, що фактично склались з 01.02.2020, з можливістю його пролонгації на наступний календарний рік за умови відсутності заяв сторін про припинення дії договору (п.11.1 договору).

У Додатку №2 до договору, який є його невід`ємною частиною, сторонами погоджено договірні обсяги постачання природного газу на 2020 рік, зокрема, на лютий 2020 року - 6,920 тис. куб.м; березень 2020 року 5,0 тис. куб.м; квітень 2020 року - 5,0 тис. куб.м.

Матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що ним на виконання умов договору протягом лютого-квітня 2020 року передано, а Комунальним некомерційним підприємством «Золотопотіцька районна лікарня» Бучацької районної ради прийнято природний газ: в об`ємі 14207куб.м, вартістю 109947,83грн (з ПДВ) в лютому 2020 року; 13005куб.м, вартістю 100645,56грн (з ПДВ) в березні 2020 року та 3656куб.м, вартістю 27589,50грн в квітні 2020 року, що підтверджується підписанням обома сторонами та скріпленням печатками юридичних осіб Актів приймання передачі природного газу №03/м-023/0220-3295 від 29.02.2020, №03/м-023/0320-4928 від 31.03.2020, №03/м-023/0420-6092 від 30.04.2020 без зауважень. Отже, за заявлений період відповідачу було передано природний газ, загальною вартістю 238182,89грн (з ПДВ).

Однак, відповідачем зобов`язання щодо своєчасної (до 10-го числа місяця, наступним за місяцем поставки) та повної оплати вартості отриманого природного газу не виконано та оплачено вартість природного газу частково, 06.05.2020 в сумі 6708,44грн та 13.05.2020 в сумі 62592,84грн, внаслідок чого допущено заборгованість по оплаті вартості спожитого газу в розмірі 168881,61грн (238182,89-6708,44-62592,84).

Факт отримання переданого позивачем протягом лютого-квітня 2020 року природного газу в загальному обсязі 30868м куб. на загальну суму 238182,89грн відповідачем не заперечується, як і не надано доказів здійснення повного розрахунку за договором.

Наведене послугувало підставою для звернення позивача до суду з позовом з метою захисту майнових прав товариства на суму боргу, здійснивши нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені на суму прострочених платежів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Згідно з ч.2 п.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №03/м-023 від 27.02.2020.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ "Тернопільоблгаз" до КНП Бучацької райради "Золотопотіцька районна лікарня" про стягнення основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за неналежне виконання вказаного вище правочину.

Спірні правовідносини виникли на підставі Договору про закупівлю та постачання природного газу, за яким ТОВ «Тернопільоблгаз" є Оператором ГРМ, що здійснює постачання Споживачу газу та забезпечує розподіл і його транспортування до пунктів призначення, регулюються ЦК України, ГК України та спеціальними законодавчими актами: Законом України "Про ринок природного газу", Законом України «Про публічні закупівлі», Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

В силу положень п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Згідно з п. 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 "Про затвердження Правил постачання природного газу" (далі - Правила постачання природного газу) підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Зміст укладеного між сторонами договору від 27 лютого 2020 року, характер взятих на себе сторонами зобов`язань свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини із договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 714 Цивільного кодексу передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» відповідач зобов`язаний забезпечувати своєчасну оплату в повному обсязі послуг з постачання природного газу згідно з умовами договорів.

Приписами з ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п.4.2.1 договору сторони погодили, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Встановлено, що на виконання умов договору ТОВ «Тернопільоблгаз» протягом лютого-квітня 2020 року передано 30868м куб. природного газу на загальну суму 238182,89грн, який відповідачем оплачено 06.05.2020 на суму 6708,44грн та 13.05.2020 в розмірі 62592,84грн. Фактично відповідачем частково оплачено вартість спожитого у лютому 2020 року природного газу, залишок боргу за лютий 2020 року становить 40646,55грн. Вартість природного газу, спожитого у березні та квітні 2020 року на суму 100645,56грн та 27589,50грн відповідно, є неоплаченою.

Таким чином, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача стосовно того, що відповідачем у встановлені договором строки вартість спожитого природного газу не сплачена, що є порушенням умов договору, ст.527 ЦК України та ст.193 ГК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості поставленого природного газу в лютому-квітні 2020 року, позивачем з урахуванням сум поставок, передбачених умовами договору строків здійснення розрахунків, нараховано інфляційні втрати за березень 2020року на суму простроченого платежу в сумі 109947,83грн - в розмірі 879,58грн та за березень 2020 року на суму простроченого платежу в сумі 210593,39грн - в розмірі 1684,75грн. Всього нараховано 2564,33грн інфляційних втрат.

За повідомленням Державної служби статистики України, яке було опубліковане в газеті «Урядовий кур`єр» (https://ukurier.gov.ua/uk/articles/indeks-spozhivchih-cin-u-kvitni-2020-roku/ та https://ukurier.gov.ua/uk/articles/indeks-spozhivchih-cin-u-berezni-2020-roku/), індекси споживчих цін (індекс інфляції) у березні та квітні 2020 року становили 100,8%.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що саме даний індекс інфляції взято при проведенні помісячного нарахування інфляційних втрат на суму боргу, яка існувала у відповідному місяці.

Також, за невиконання грошового зобов`язання в обумовлений сторонами строк, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних:

- за несвоєчасну оплату вартості природного газу, переданого у лютому 2020 року за періоди: з 11.03.2020 по 05.05.2020 на 109947,83грн боргу - в розмірі 504,68грн; з 06.05.2020 по 12.05.2020 на суму 103239,39грн боргу (109947,83-6708,44) в розмірі 59,24грн; з 13.05.2020 по 19.05.2020 на 40646,55грн боргу в розмірі 23,32грн;

- за несвоєчасну оплату вартості природного газу, переданого у березні 2020 року за період з 11.04.2020 по 19.05.2020 на суму 100645,56грн боргу - у розмірі 321,74грн;

- за несвоєчасну оплату вартості природного газу, переданого у квітні 2020 року за період з 11.05.2020 по 19.05.2020 на 27589,50грн боргу у розмірі 20,35грн. Всього нараховано 3% річних та заявлено до стягнення 929,33грн.

За здійсненим перерахунком в межах періодів, , визначених позивачем, з врахуванням вартості переданого позивачем та отриманого відповідачем природного газу, здійсненої відповідачем часткової оплати, передбаченого умовами договору строку здійснення розрахунків, нарахування 3% річних в загальній сумі 929,33грн є правильними та правомірним.

Щодо вимоги позивача про стягнення суми пені, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з вимогами ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється в письмовій формі.

В силу приписів ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтями 546-551 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч.2 ст.551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Окрім того, відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сторонами у договорі (пп.6.2.1 п.6.2 договору) передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати природного газу, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Зважаючи на допущене відповідачем порушення строку оплати вартості отриманого у лютому-квітні 2020 року природного газу, на підставі наведених вище норм чинного законодавства, умов договору від 27.02.2020, з урахуванням встановленого умовами договору терміну розрахунків, позивачем нараховано пеню:

- за несвоєчасну оплату вартості природного газу, переданого у лютому 2020 року за періоди: з 11.03.2020 по 05.05.2020 (56 днів) на суму 109947,83грн боргу - в розмірі 3232,35грн; з 06.05.2020 по 12.05.2020 (7 днів) на суму 103239,39грн боргу (109947,83-6708,44) в розмірі 315,92грн; з 13.05.2020 по 19.05.2020 (7 днів) на суму 40646,55грн боргу в розмірі 124,38грн;

- за несвоєчасну оплату вартості природного газу, переданого у березні 2020 року за період з 11.04.2020 по 19.05.2020 (39 днів) на суму 100645,56грн боргу - у розмірі 1858,92грн;

- за несвоєчасну оплату вартості природного газу, переданого у квітні 2020 року за період з 11.05.2020 по 19.05.2020 (9 днів) на суму 27589,50грн боргу у розмірі 108,55грн. Всього нараховано та заявлено до стягнення 5640,12грн пені.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок розміру пені судом встановлено, що такий здійснено арифметично правильно, відповідно до вимог закону та умов договору; нарахування здійснено, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми, яка не була відповідачем сплаченою, за кожний день прострочення; період нарахування пені визначено з урахуванням положень ст.232 ГК України, в межах шестимісячного строку по кожному окремому зобов`язанню; детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи. Отже, нарахування пені в сумі 5640,12грн є обґрунтованим.

Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем договірних (майново-господарських) зобов`язань перед позивачем на суму 168881,61грн по оплаті спожитого природного газу, що свідчить про доведеність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення нарахованих на суму боргу 2564,33грн інфляційних втрат, 929,33грн 3% річних та 5640,12грн пені. Отже, доводи позивача про порушення його майнових прав на загальну суму 178015,39грн є правомірними, документально підтвердженими первинними документами та не спростованими відповідачем у встановленому законом порядку, а тому, згідно ст.15 ЦК України, порушене право Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз» підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача суми боргу, нарахованих сум інфляційних втрат, 3% річних, пені.

Розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати, що складаються із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2670,24грн, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст.4, 11, 13, 42, 46, 47, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 219, 220, 222, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Золотопотіцька районна лікарня» Бучацької районної ради (вул.Л.Українки, 77, смт.Золотий Потік Бучацького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 02000530) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз» (вул.Чернівецька, 54А, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 39555103) 168881 (сто шістдесят вісім вісімсот вісімдесят одну)грн 61коп. основного боргу, 2564 (дві тисячі п`ятсот шістдесят чотири)грн 33коп. інфляційних нарахувань, 929 (дев`ятсот двадцять дев`ять)грн 33коп 3% річних, 5640 (п`ять тисяч шістсот сорок)грн 12коп пені та 2670 (дві тисячі шістсот сімдесят)грн 24коп. в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням гарантій, встановлених п.4 розділу Х «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 17.07.2020.

Суддя Н.О. Андрусик