ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020м. ДніпроСправа № 904/1410/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Вязовської К.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросс", м. Кам`янське

до Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро в особі Кам`янського відділення Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз", м. Кам`янське

про визнання недійсним рішення та протоколу комісії щодо донарахування необлікованого об`єму та вартості природного газу

Представники:

Від позивача Шаповал А.О. - підписант

Від відповідача Шабатура Ю.І. - адвокат

Від відповідача Товмач О.М. - представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" в особі Кам`янського відділення Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" про визнання недійсним рішення та протоколу комісії щодо донарахування необлікованого об`єму та вартості природного газу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020 позовну заяву залишено без руху.

24.03.2020 Позивач надав до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 25.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 27.04.2020.

Ухвалою від 27.04.2020 підготовче засідання відкладено на 14.05.2020.

13.05.2020 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та зазначив, що 15.01.2020 АТ «Дніпропетровськгаз» при проведенні перевірки на об`єкті виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (на корпусі лічильника газу відсутній відтиск тавра на свинцевій пломбі та пластині, пошкодження скла та індикатора обчислювача), про що складені Акти порушення № 3841 та № 3843 в яких розписався представник споживача - О.В. Юдін.

Відповідно до Акту про перевірку технічного стану вузла обліку від 22.01.2020 № 679/С працівниками АТ «Дніпропетровськгаз» знятий газовий лічильник для проведення експертизи, з яким так само ознайомлений представник споживача - Юдін О.В., що підтверджується підписом останнього.

Також працівниками АТ «Дніпропетровськгаз» того ж дня складений Протокол щодо направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, з яким ознайомлений представник споживача - Юдін О.В., що підтверджується підписом останнього.

28.01.2020 Державним підприємством «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» складені висновки № 001П-0320 про те, що лічильник не відповідає вимогам інструкції GSM.407273.001 МП, визнається непридатним до застосування та № 0125/т про те, що обчислювач визнається таким, що не відповідає вимогам керівництва з експлуатації ГРЄМ 020000.001-02 КЕ.

28.01.2020 Державним підприємством «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» складено Довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Також відповідач звертає увагу на те, що замовником послуг Державного підприємства «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» був позивач.

31.01.2020 у день проведення засідання комісії з розгляду актів про порушення від представника споживача Шаповал А.О. надійшла заява про перенесення розгляду актів на 04.02.2020.

Враховуючи прохання позивача та керуючись положеннями Кодексу газорозподільних систем, АТ «Дніпропетровськгаз» перенесено засідання на 04.02.2020, та листом від 31.01.2020 № 02.3.4.СЛ-330-0120 попереджено позивача про перенесення засідання на запропоновану дату, даний лист особисто отримав представник споживача Шаповал А.О., що підтверджується його підписом на вказаному листі.

04.02.2020 комісією з розгляду актів про порушення прийняте рішення про перенесення дати засідання на 20.02.2020, про що листом від 04.02.2020 № 4902.0-Сл-1497-0220 попереджено позивача, даний лист особисто отримав представник споживача Шаповал А.О., що підтверджується його підписом на вказаному листі.

Відповідач вказує на те, що за результатами розгляду Актів про порушення від 15.01.2020 № 3841 та № 3843 комісія дійшла висновку про те, що вбачається відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, проте Довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 0125/т від 28.01.2020 дає підстави провести перерахунок об`єму переданого (прийнятого) газу за номінальною потужністю газопостачального обладнання.

Відповідно до пп. 1 п. 4 гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживного обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Комісія вирішила провести перерахунок об`єму переданого (прийнятого) газу за номінальною потужністю газоспоживаючого обладнання відповідно до п.п. 1 п. 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за період з 07:00 01.01.2020 по 11:50 22.01.2020 (встановлення справного та повіреного ЗВТ) в об`ємі 52 349,00 куб.м на суму 319 535,80 грн.

Вказане рішення комісії оформлено протоколом № 56 від 20.02.2020.

Також відповідач зазначає, що на засіданні комісії був присутній заступник директора з правових питань ТОВ «Агросс» Шаповал А .О . , що підтверджується самим протоколом, та позивач не заперечує проти того, що ним на засіданні комісії надані письмові заперечення.

В п.п. 1.2. Протоколу № 56 зазначено, що комісією заслухані заперечення заступника директора з правових питань ТОВ «Агросс» Шаповал А.О. щодо перерахунку об`єму переданого (прийнятого) газу за номінальною потужністю газоспоживаючого обладнання.

Щодо зауважень позивача на рахунок того, що акт-розрахунок датований 31.01.2020 відповідач зазначає, що даний факт ніяким чином не впливає на обов`язки та не порушує права позивача, оскільки вказаний акт - розрахунок включає в себе період, який був затверджений протоколом № 56 від 20.02.2020, а саме: з 7:00 01.01.2020 по 11:50 22.01.2020 в об`ємі 52 349,00 куб.м на суму 319 535,80 грн.

Відповідач вказує на те, що позивачем підтверджується, що ним отримано рахунок на оплату збитків, вимоги до оформлення якого не встановлені жодним нормативно правовим актом, проте вказаний рахунок на оплату збитків містить всі необхідні данні - дату та місце складання, підставу складання, суму, яку необхідно сплатити, призначення платежу, а також реквізити газорозподільного підприємства.

Крім того, як передбачено Кодексом газорозподільних систем, вказаний рахунок на оплату збитків наданий позивачу разом з супровідним листом на офіційному бланку АТ «Дніпропетровськгаз» та підписаний уповноваженою особою.

Щодо посилань позивача на п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем щодо того, що при розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку, відповідач зазначає, що позивач не сплачував на рахунок відповідача кошти за спожитий газ, адже АТ «Дніпропетровськгаз» не є постачальником природного газу, відповідно до п. 1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.06.2017 № 844 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Дніпропетровськгаз», АТ «Дніпропетровськгаз» має ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Дніпропетровської області.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що з позовної заяви не вбачається у чому саме полягають порушення з боку АТ «Дніпропетровськгаз», поруч з тим, позивач визнає висновок № 0001П-03/20 від 28.01.2020, висновок № 0125/т від 28.01.2020, довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на підставі яких приймалось рішення комісії, яке оформлено протоколом № 50 від 20.02.2020.

Ухвалою від 14.05.2020 підготовче засідання відкладено на 08.06.2020.

02.06.2020 позивач надав до суду заперечення на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вважає помилковим посилання відповідача на розділ ХІ Кодексу ГРС, оскільки останній за сферою своєї дії регулює порядок перерахунку (і передусім донарахування) об`ємів природного газу за допущені суб`єктами ринку природного газу порушення.

Відповідно до доданого до матеріалів справи акту - розрахунку від 31.01.2020, складеного з посиланням на гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРС. Однак, позивач зазначає, що відповідно до абзацу 2 п. 8 гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРС, при порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура, передбачена цією главою, не застосовується.

Також позивач звертає увагу на оформлення акту-розрахунку від 31.01.2020, в якому міститься посилання на конкретний пункт глави 4 розділу ХІ Коксу ГРС, Акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт -розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Акт протиправно та всупереч нормам Кодексу ГРС був складений не за результатами розгляду комісією акта про порушення, а не уповноваженою на те особою, без будь-яких правових підстав. Відповідач належно оформленого Акту по результатам розгляду акта про порушення на засіданні комісії який відбувся 20.02.2020 взагалі не надав.

Виставлений рахунок на оплату збитків від 20.02.2020 без підписів та печатки з зазначенням складу комісії не відповідає тому складу, який є в протоколі № 56, а саме в рахунку на оплату збитків від 20.02.2020 вказано: голова комісії - Товмач О.М., члени комісії - Ганюкова О.В. , Перекіпська Н.П.

Позивач зазначає, що в той же час у протоколі засідання комісії № 56 від того ж 20.02.2020 зазначено інший її склад: голова комісії - Товмач О.М., члени комісії - Перекіпська Н.П. , Чумак С.С. , Залізний С.С. , Лушпай Є.В. , Титановська І.Л .

Рішення відповідача прийняте та оформлене протоколом № 56, з невідомих причин та в супереч нормам Кодексу ГРС містить зазначення щодо не прийняття до уваги об`ємів з даних обчислювача об`єму газу, що мало б бути враховано при відсутності несанкціонованого втручання позивача у роботу ЗВТ (вказано в самому протоколі). В цьому ж протоколі цей об`єм вже визначений і складає з даними відповідача - 20 038,00 куб.м.

Позивач стверджує, що коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура, передбачена гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРС, не застосовується. Відповідачем безпідставно не було враховано те, що газове обладнання на заводі працює не цілодобово на повну потужність, а періодично, у зв`язку з перервами у випічці хліба. Про це свідчать звіти у матеріалах справи (звіт за контактну добу) та максимальні обсяги постачання газу, які вказані у додатковій угоді № 27 від 30.11.2019 року до договору постачання природного газу № 11410Р0D2ОАР16 від 01.01.2016. Ці обставини вказані врахуванням інтенсивності роботи заводу та з запасом на непередбачувані обставини, та складаються у максимальному значенні 30 000,00 куб.м на місяць. Ці дані є узгодженими обсягами споживання природного газу. Загальна сума у нарахуванні відповідача складає 52 349,00 куб. м за 21 добу, це перевищує місячний максимальний об`єм спожитого газу підприємством позивача у майже 2 рази.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що пропускна здатність лічильника G-40 складає 65 куб.м на годину, тобто 1560 куб.м за одну добу (65 куб.м Х 24 год. = 1560 куб.м) тоді як відповідач у Акті -розрахунку нараховує 2 469,12 куб.м на добу, що просто є фізично неможливим для пропускної здатності такого типу лічильників.

Позивач вказує на те, що відповідачем у відзиві на позов не зазначено які саме збитки він поніс.

09.06.2020 відповідач надав до суду пояснення в яких зазначив, що засідання комісії з розгляд у Актів про порушення від 15.01.2020 року № 3841 та 3843 було призначено на 31.01.2020.

Для належного проведення засідання комісії, фахівцем з балансування 1 категорії Владіміровою О . М . при наявності всіх матеріалів за результатами проведення перевірки, 31.01.2020 підготовлено Акт-розрахунок за період з 01.01.2020-22.01.2020, датований 31.01.2020.

Складання акту-розрахунку саме 31.01.2020 передумовлено тим, що передбачити результати засідання комісії неможливо, та у зв`язку з тим, що у членів комісії немає технічної можливості, щоб у момент проведення засідання скористатися білінгвою програмою розрахунку, фахівці з балансування готують відповідні акти-розрахунків, в тому числі і для того, аби повідомити споживачу про можливі суми нарахування у разі задоволення акту про порушення.

Комісією було вирішено не складати новий акт розрахунок, через те, що не мав би ніяких відмінностей від Акту-розрахунку датованого 31.01.2020, оскільки проводилось нарахування за період з 07:00 01.01.2020 по 11:50 22.01.2020.

Тобто, мав би ті самі реквізити, ті самі посилання на норми Кодексу ГРМ, період нарахування та ціну.

Крім того, сформований акт-розрахунок без підпису уповноваженої особи не має ніяких юридичних наслідків.

Відповідач зазначає, що Акт-розрахунок від 31.01.2020 підписаний головою комісії Товмачем О.М. 20.02.2020.

У судовому засіданні 09.06.2020 оголошено перерву до 16.06.2020.

16.06.2020 відповідач надав до суду відповідь на заперечення на відзив на позовну заяву, в яких зазначив, що на об`єкті споживача відсутній дублюючий ВОГ і показники п ньому. Відповідно до протоколу № 56 від 20.02.2020 року, комісію для розгляду актів про порушення вирішено, не приймати до уваги об`єми з роздруківки об`єму газу за період з 07:00 01.01.2020 по 11:50 22.01.2020. Таке рішення прийняте в зв`язку з тим, що лічильник який передає імпульси на коректор 22.01.2020 був знятий для проведення експертизи, 28.01.2020 Державним підприємством «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» було складено довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Тобто відповідно до висновків № 001П-03/20 Державного підприємства «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» лічильник не відповідає вимогам інструкції GSM.407273.001 МП, визнається непридатним до застосування та № 0125/т, обчислювач визнається таким, що не відповідає вимогам керівництва з експлуатації ГРЄМ 020000.001-02 КЕ.

Також відповідач зазначає, що акт розрахунок не є частиною протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення. Навіть скасування в судовому порядку акту про порушення не є підставою для визнання недійсним рішення про задоволення акту про порушення.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що відповідно до додатку № 4 до типового договору розподіл природного газу, який додається до заяви-приєднання № 09420Р0D2OAР016 від 01.01.2016 в редакції додаткової угоди № 8 від 01.05.2019, режим роботи газового обладнання становить 24 години на добу. Між позивачем та відповідачем не укладався та не міг бути укладений договір на постачання природного газу.

Відповідач вказує на те, що він здійснює провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Дніпропетровської області на підставі ліцензії право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (Постанова НКРЕКП № 844 від 29.06.2017).

16.06.2020 позивач надав заперечення на пояснення відповідача, в яких зазначив, що акт-розрахунок від 31.01.2020 складений з посиланням на гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРС. Однак, відповідно до абз. 2 п. 8 гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРС, при порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані обчислювачі/коректори об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура, передбачена цією главою не застосовується.

Ухвалою 16.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.07.2020.

01.07.2020 відповідач надав пояснення в яких зазначив, що за ініціативою споживача Державним підприємством «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» проведено додаткову експертизу лічильника газу та складено висновок № 001П-03/20 про те, що лічильник не відповідає вимогам інструкції SM.407273.001 МП та висновок № 0125/т про те, що обчислювач визнається таким, що не відповідає вимогам керівництва з експлуатації ГРЄМ 020000.001-02 КЕ і визнається непридатним до застосування.

Відповідач вважає висновок експертизи ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» достатнім для прийняття рішення комісії для розгляду актів про порушення оформленого протоколом № 56 від 20.02.2020.

Робота в позаштатному режимі декількох складових вузла обліку, в даному випадку лічильника та обчислювача, призводить до некоректного обліку спожитого газу та передачі спотворених даних коректора.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що наявних даних в обчислювачі/коректорі об`єму газу не достатньо для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, що підтверджено довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданою ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 28.01.2020. Також, відповідно до висновку № 0125/т від 28.01.2020 обчислювач визнано непридатним до застосування, тобто дані про обсяги природного газу з обчислювача не можуть бути прийняті до уваги при здійсненні розрахунку переданого (прийнятого) газу за період з 07:00 01.01.2020 по 11:50 22.01.2020. Предметом прозову по справі № 904/1410/20 є визнання недійсним рішення та протоколу комісії щодо донарахування не облікованого об`єму та вартості природного газу, висновки експертизи споживачем не оскаржуються, тобто, здійснення порівняння звітів з обчислювача визнаного непридатним не має правового сенсу.

На виконання ухвали суду від 16.06.2020 по справі № 904/1410/20 відповідачем надано для огляду звіти ТОВ «Агросс» про обсяги спожитого газу за період 22.01.2020 до 15.02.2020.

Позивач у судовому засіданні 02.07.2020 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 02.07.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд прийшов до наступних висновків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з встановленням факту порушення відповідачем Кодексу газорозподільних систем при прийнятті рішення комісії щодо донарахування не облікованого об`єму та вартості природного газу оформленого протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем та складання Акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Як вбачається з матеріалів справи 01.10.2016 між Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз" (далі - відповідач, газорозподільне підприємство, оператор ГРМ, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросс» (далі - споживач, відповідач) шляхом подання заяви-приєднання № 09420Р0D2ОАР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.01.2016 (а.с. 41) укладено Типовий договір розподілу природного газу затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498.

30.11.2019 між сторонами підписано Додаткову угоду № 27 до договору на постачання природного газу від 01.01.2016 № 11410Р0D2ОАР016 (а.с. 27).

Як зазначає позивач у позовній заяві, 15.01.2020 представниками Кам`янського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» на підприємстві позивача складено Акт про порушення № 3841 з приписом направити лічильник на експертизу та з`явитися на комісію по розгляду даного акту про порушення (а.с. 16).

У вказаному Акті зафіксовано порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: пп. 3 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Постанови НКРЕ КП № 2494 від 30.09.2015 (Кодекс газорозподільних систем), а саме на корпусі лічильника газу немає відтиску тавра на свинцевій пломбі та пластині. При повороті відлікового механізму (близько 45°) облік газу зупиняється.

22.01.2020 представниками відповідача складено Акт перевірки технічного стану вузла обліку та проведено зняття лічильника та направлення його на експертну повірку з одночасним встановленням на час повірки підмінного лічильника, про що у Акті зроблено відповідні записи (а.с. 20).

28.01.2020 за результатами експертної повірки складено висновок № 0001П-03/20 у відповідності до якого лічильник газу типу GMS-G40-1,2У2-НЧ заводський номер 000623/2012р.в., що належить ТОВ «Агросс» визнано непридатним для застосування у зв`язку із невідповідністю інструкції GMS 407273.001 МП (а.с. 19).

Позивач зазначає, що після двохразового перенесення 20.02.2020 Акт про порушення № 3841 розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів про порушення на яке позивачем надано у письмовому вигляді заперечення.

У запереченні позивач зазначив, що газове обладнання на заводі працює не цілодобово на повну потужність, а періодично, у зв`язку з перервами у випічці хліба. Про це свідчать звіти які постійно направляються до відповідача (звіти за контактну добу) та максимальні обсяги постачання газу, які вказані у додатковій угоді № 27 від 30.11.2019 до договору поставки природного газу № 11410Р0D2ОАР016 від 01.01.2016. Ці обсяги вказані з врахуванням інтенсивності роботи та з запасом на непередбачувані обставини. Також за вимогою відповідача надано обсяги прогнозованого щодобового споживання природного газу. Як вказано у правилах обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання: п. 5.13.1 - перерахунки об`єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з доти зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача, та п. 5.13.2 вказаних Правил, якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об`єму газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання споживача (а.с. 25).

Позивач зазначає, що про результати розгляду комісією про порушення він дізнався 25.02.2020 з отриманого кур`єрською доставкою листа без дати складання та вихідного номеру, а також неналежним чином оформленого рахунку на оплату збитків від 20.02.2020 до нього (на рахунку відсутні номер, підпис та печатки). Які саме збитки поніс відповідача в листі та рахунку зазначено не було (а.с. 22, 23).

02.03.2020 представником позивача отриманий акт -розрахунок від 31.01.2020 (позивач звертає увагу на те, що в отриманому раніше рахунку на оплату збитків комісія провела такий розрахунок 20.02.2020).

Акт розрахунок повернуто за підписом позивача з запереченнями та проханням надати пояснення щодо розбіжностей у датах складання та надання методики нарахування.

02.03.2020 позивачем на адресу відповідача направлено лист-вимогу № 53 та 05.03.2020 відповідачем направлено лист-претензію № 71 з проханням надати інформацію (а.с. 28, 29).

Відповідач відповіді на зазначені листи не надав.

Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, надавши оцінку аргументам, наведеним позивачем та відповідачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно до частини 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 235 ГК України встановлено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

У відповідності до ст. 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Згідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Відповідно до п. 3 гл. 1 розд. І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

У пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем міститься визначення комерційного вузла обліку/комерційного ВОГ - вузол обліку природного газу, організований відповідно до вимог цього Кодексу для комерційного обліку природного газу при визначенні об`єму (обсягу) передачі та розподілу (споживання/постачання) природного газу в точці комерційного обліку. Крім того, лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму (обсягу) природного газу, що проходить через нього, та є складовою комерційного (дублюючого) вузла обліку.

Пунктом 6 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем встановлено, що за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник Оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу).

Якщо під час перевірки комерційного ВОГ (за умови відсутності ознак порушень, передбачених розділом ХІ цього Кодексу) між сторонами виникає сумнів щодо результатів вимірювання об`єму природного газу та/або метрологічних характеристик комерційного ВОГ чи його складових, за домовленістю сторін або за ініціативою однієї зі сторін - Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. При цьому в акті обстеження/акті контрольного огляду вузла обліку (або в акті про порушення) Оператор ГРМ має зазначити про проведення певних дій щодо позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ чи його складових.

Якщо позачергова чи експертна повірка комерційного ВОГ чи його складових буде здійснюватися не на місці їх монтажу та за відсутності дублюючого ВОГ (ЗВТ), за ініціативи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) на місце комерційного ВОГ (ЗВТ) за погодженням з Оператором ГРМ може встановлюватися аналогічний ВОГ (ЗВТ), який повинен мати діюче свідоцтво про повірку та бути опломбованим належним чином. За відсутності дублюючого або підмінного ВОГ (ЗВТ) на період відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) за погодженням зі споживачем здійснюється припинення газопостачання через комерційний ВОГ або (в іншому випадку) за цей період здійснюється обрахунок об`єму та обсягу розподіленого природного газу відповідно до вимог цієї глави.

Якщо демонтаж ЗВТ на позачергову чи експертну повірку або проведення позачергової чи експертної повірки на місці монтажу ЗВТ буде здійснюватися у наступні дні (не в день перевірки), порядок повідомлення сторін про дату і час здійснення цих заходів аналогічний повідомленню про перевірку. Виключенням є ситуація, коли в акті обстеження у день перевірки сторонами будуть чітко визначені подальші заходи з проведення повірки (час, дата, місце тощо).

Якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) не буде підтверджено факт його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу. При цьому витрати, пов`язані з проведенням позачергової чи експертної повірки, мають бути компенсовані їх ініціатором.

Якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) буде підтверджена його невідповідність нормативним документам у сфері метрології та/або факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акта про порушення. При цьому витрати, пов`язані з позачерговою чи експертною повіркою, компенсуються власником комерційного ВОГ/ЗВТ (крім факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ). Крім того, власник впродовж двомісячного строку здійснює заходи щодо приведення комерційного ВОГ (ЗВТ) в точці вимірювання у відповідність до вимог розділу X цього Кодексу, за винятком лічильників газу побутових споживачів. У разі невідповідності лічильників газу побутових споживачів нормативним документам у сфері метрології (за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період відсутності лічильника газу та приведення точки вимірювання у відповідність до вимог цього Кодексу забезпечуються відповідно до вимог пункту 5 глави 8 цього розділу, а витрати, пов`язані з позачерговою чи експертною повіркою, компенсуються за рахунок Оператора ГРМ.

Відповідно до глави 1 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу. Випадки, які потребують перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу споживачу, що має договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, без наявності акта про порушення, визначені в розділах ІХ-Х цього Кодексу.

При виявленні порушень по ГДП, ВБГ чи суміжному Оператору ГРМ, об`єкт якого підключений до ГРМ, дії та принципи щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу зазначеним суб`єктам аналогічні діям та принципам, визначеним цим розділом до споживача та несанкціонованого споживача.

Главою 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем визначені види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування, зокрема, пунктом 3 передбачено, що до порушень (за умови відсутності) несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно; фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; перевищення діапазону обчислення вузла обліку тощо.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

У відповідності до пункту 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (п. 8 гл. 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем).

При складанні акта про порушення представник оператора газорозподільної системи зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення.

До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше 3 представників оператора газорозподільної системи зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, оператор газорозподільної системи офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом оператора газорозподільної системи (Пункт 9 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем).

Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі (Пункт 10 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем).

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (Пункт 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з пунктом 5.13 Правил обліку природного газу ід час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 618 перерахунки об`єму протранспортованого газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт; непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу.

Відповідно до пунктів 5.13.2 та 5.13.3 зазначених правил якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об`єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача. У разі отримання позитивних результатів позачергової або експертної повірки ЗВТ у всіх випадках об`єм протранспортованого газу за період відсутності ЗВТ розраховується за середньогодинними або середньодобовими даними попередніх п`яти аналогічних періодів.

Суд зазначає, що перерахунок спожитого газу за період роботи ЗВТ у позаштатному режимі здійснюється не за фактично використаний газ, а за проектно номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

При цьому, нормами Кодексу газорозподільних систем передбачено донарахування за самим лише фактом непридатності приладу обліку, і воно не ставиться у залежність від наявності або відсутності вини споживача або несанкціонованого втручання споживача в роботу ЗВТ, а перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання за період з дати виходу за ладу ЗВТ до моменту встановлення та опломбування справного та повіреног ЗВТ; або за період з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ, якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити.

Судом встановлено, що 15.01.2020 АТ «Дніпропетровськгаз» при проведенні перевірки на об`єкті виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (на корпусі лічильника газу відсутній відтиск тавра на свинцевій пломбі та пластині, пошкодження скла та індикатора обчислювача), про що складені Акти порушення № 3841 та № 3843 в яких розписався представник споживача - О.В. Юдін (а.с. 92-95).

Відповідно до Акту про перевірку технічного стану вузла обліку від 22.01.2020 № 679/С (а.с. 96-97) працівниками АТ «Дніпропетровськгаз» знятий газовий лічильник для проведення експертизи, з яким так само ознайомлений представник споживача - Юдін О.В., що підтверджується підписом останнього.

Також працівниками АТ «Дніпропетровськгаз» того ж дня складений Протокол щодо направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, з яким ознайомлений представник споживача - Юдін О.В., що підтверджується підписом останнього (а.с. 98).

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. що має бути зазначено в акті про порушення (Додаток 1), за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом.

При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом.

До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Якщо за результатами експертизи та/або позачергової чи експертної повірки підтверджено наявність порушення, у всіх випадках за відсутності дублюючого ВОГ (ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI нього Кодексу, зі складанням акта про порушення.

28.01.2020 Державним підприємством «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» складені висновки № 001П-0320 про те, що лічильник не відповідає вимогам інструкції GSM.407273.001 МП, визнається непридатним до застосування та № 0125/т про те, що обчислювач визнається таким, що не відповідає вимогам керівництва з експлуатації ГРЄМ 020000.001-02 КЕ (104-105).

28.01.2020 Державним підприємством «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» складено Довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 111).

31.01.2020 АТ «Дніпропетровськгаз» перенесено засідання на 04.02.2020, та листом від 31.01.2020 № 02.3.4.СЛ-330-0120 попереджено позивача про перенесення засідання на запропоновану дату, даний лист особисто отримав представник споживача Шаповал А.О., що підтверджується його підписом на вказаному листі.

04.02.2020 комісією з розгляд у актів про порушення прийняте рішення про перенесення дати засідання на 20.02.2020, про що листом від 04.02.2020 № 4902.0-Сл-1497-0220 попереджено позивача, даний лист особисто отримав представник споживача Шаповал А.О., що підтверджується його підписом на вказаному листі.

За результатами розгляду Актів про порушення від 15.01.2020 № 3841 та № 3843 комісія дійшла висновку про те, що вбачається відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, проте Довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 0125/т від 28.01.2020 дає підстави провести перерахунок об`єму переданого (прийнятого) газу за номінальною потужністю газопостачального обладнання.

Також комісія прийшла до висновку про неможливість достовірно визначити дату виходу з ладу ЗВТ, а тому дату початку розрахункового періоду визначено 01.01.2020 07:00. Датою закінчення розрахункового періоду визначено дату встановлення справного та повіреного ЗВТ - 22.01.2020 о 11:50 згідно акту перевірки технічного стану вузла обліку № 679/С від 22.01.2020.

За результатами розгляду актів комісія вирішила провести перерахунок об`єму переданого (прийнятого) газу за номінальною потужністю газоспоживаючого обладнання відповідно до п.п. 1 п. 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за період з 07:00 01.01.2020 по 11:50 22.01.2020 (встановлення справного та повіреного ЗВТ) в об`ємі 52 349,00 куб.м на суму 319 535,80 грн.

При цьому акт-розрахунок за результатами розгляду актів про порушення 20.02.2020 комісією не складався.

Пунктом 11 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акта-розрахунку враховується таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку; при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються.

Отже, з огляду на імперативні приписи Кодексу газорозподільних систем, якими і керувався відповідач при виявленні порушень роботи лічильника та донарахуванні обсягів газу, встановлена відповідачем непридатність лічильника покладає на позивача обов`язок оплатити вартість донарахованого об`єму природного газу за проектною номінальною потужністю газового обладнання.

Як вбачається з матеріалів справи, засідання комісії по розгляду Актів про порушення № 3841 від 15.01.2020 та № 3843 від 15.01.2020 відбулося 20.02.2020, що підтверджується протоколом № 56 від 20.02.2020 (а.с. 100), а Акт-розрахунок складено 31.01.2020 (а.с. 99), тобто до проведення засідання комісії.

Отже, вищезазначений Акт-розрахунок від 31.01.2020 не може бути належним та допустимим доказом правомірності нарахування позивачу комісією з розгляду актів про порушення 20.02.2020 319 535,80 грн. вартості необлікованого об`єму природного газу, оскільки він виконаний до засідання комісії.

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення комісії, оформлене протоколом від 20.02.2020, яким задоволено акти про порушення та на підставі якого відповідачем застосовано до позивача оперативно-господарську санкцію у вигляді донарахованого об`єму природного газу в розмірі 52 349,00 куб.м на суму 319 535,80 грн., є таким що прийнято з порушенням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Статтею 4 ГПК України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається.

До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом.

До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Статтею 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

У відповідності до ст. 15 Цивільного кодексу Україно кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Так, з викладеного вбачається, що ч. 2 ст. 20 ГК України, яка кореспондується з положенням ст. 16 ЦК України, встановлює, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання та споживачів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єктів господарювання або споживачів.

Тобто, за змістом вказаної норми, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов`язків характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" необхідно тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2011 року у справі № 6-4ц11 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18 та від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц.

У частині четвертій статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) вказано, що «Предметом позову у справі № 522/12901/17-ц є скасування протоколу засідання комісії ПАТ «ЕК Одесаобленерго» від 29 червня 2017 року № 67 щодо розгляду акта про порушенняПКЕЕ від 16 травня 2017 року № 036296 та визнання дій комісії ПАТ «ЕК Одесаобленерго» щодо розгляду зазначеного акта неправомірними.. При розгляді справи № 522/12901/17-ц Велика Палата Верховного Суду з посиланням, зокрема, на приписи статей 11, 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 30 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), статей 1, 2, 4, 21 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) виходила з того, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але й узагалі не підлягають судовому розгляду. Так, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Оскільки у справі № 910/17955/17 предметом позову є скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, а у справі № 522/12901/17-ц питання щодо скасування рішення комісії не було предметом розгляду, то підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18), відсутні. Натомість слід зазначити, що порядок і умови оскарження рішення комісії, оформленого протоколом, передбачені пунктом 6.42 ПКЕЕ, у якому, зокрема, зазначено, що споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку. У разі задоволення судом скарги споживача постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) скасовує відповідний акт про порушення. Оплачені споживачем за рішенням комісії кошти постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення (який не перевищує трьох років), у разі відсутності заборгованості - зараховує ці кошти в рахунок майбутніх розрахункових періодів або за заявою споживача повертає оплачені ним кошти. Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.».

За змістом абзацу 2 пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС споживач має право оскаржити об`єм та/або вартість донарахованого природного газу в судовому порядку.

Отже позовна вимога стосовно оскарження рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо задоволення акта про порушення та донарахування об`єму природного газу, оформлених протоколом та актом-розрахунком, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним акта Оператора ГРМ відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19).

При цьому, акт-розрахунок, який відповідно до вимог пунктів 11 та 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС складається в результаті задоволення комісією акта про порушення, є єдиним документом, передбаченим Кодексом ГРС, у якому за наслідками задоволення акту про порушення визначаються період донарахування, обсяг донарахованого природного газу і його вартість. Цей документ безпосередньо стосується прав та обов`язків споживача природного газу, оскільки визначає грошову суму, яку зобов`язаний сплатити господарюючий суб`єкт. Кодекс ГРС передбачає визначення цієї суми саме в цьому документі. У рахунку на оплату цієї суми, який складається після її визначення у акті-розрахунку, ця сума не визначається, вона дублюється з акту-розрахунку.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог зі скасуванням рішення комісії Кам`янського відділення Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, яке оформлено протоколом №56 від 20.02.2020 щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Агросс» вартості не облікованого об`єму природного газу у розмірі 319 538,80 грн.

Посилання позивача на те, що коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єму споживача, процедура, передбачена гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРС, не застосовується, спростовується тим, що за ініціативою споживача Державним підприємством «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» проведено додаткову експертизу лічильника газу та складено висновок № 001П-03/20 про те, що лічильник не відповідає вимогам інструкції SM.407273.001 МП та висновок № 0125/т про те, що обчислювач визнається таким, що не відповідає вимогам керівництва з експлуатації ГРЄМ 020000.001-02 КЕ і визнається непридатним до застосування.

Суд вважає висновок експертизи ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» достатнім для прийняття рішення комісії для розгляду актів про порушення оформленого протоколом № 56 від 20.02.2020.

Робота в позаштатному режимі декількох складових вузла обліку, в даному випадку лічильника та обчислювача призводить до некоректного обліку спожитого газу та передачі спотворених даних коректору.

На виконання ухвали суду від 16.06.2020 по справі № 904/1410/20 відповідачем надано для огляду звіти ТОВ «Агросс» про обсяги спожитого газу за період 22.01.2020 до 15.02.2020.

Крім того, суд звертає увагу на те, що наявних даних в обчислювачі/коректорі об`єму газу не достатньо для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, що підтверджено довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданою ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 28.01.2020. Також, відповідно до висновку № 0125/т від 28.01.2020 обчислювач визнано непридатним до застосування, тобто дані про обсяги природного газу з обчислювача не можуть бути прийняті до уваги при здійсненні розрахунку переданого (прийнятого) газу за період з 07:00 01.01.2020 по 11:50 22.01.2020. Предметом прозову по справі № 904/1410/20 є визнання недійсним рішення та протоколу комісії щодо донарахування не облікованого об`єму та вартості природного газу, висновки експертизи споживачем не оскаржуються, тобто, здійснення порівняння звітів з обчислювача визнаного непридатним не має правового сенсу.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросс" до Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро в особі Кам`янського відділення Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" комісії щодо донарахування необлікованого об`єму та вартості природного газу - задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії Кам`янського відділення Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» (51900, Дніпропетровска область, м. Кам`янське, провулок Центральний, 3, ) по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, яке оформлено протоколом №56 від 20.02.2020 в частині нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Агросс» (51900, Дніпропетровска область, м. Кам`янське, вул.. Медична, 3, оф. 22, ) вартості не облікованого об`єму природного газу у розмірі 319 538,80 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" (49044, м. Дніпро, вул.. Шевченка, 2) в особі Кам`янського відділення Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" (51900, Дніпропетровска область, м. Кам`янське, провулок Центральний, 3, ) на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «Агросс» (51900, Дніпропетровска область, м. Кам`янське, вул.. Медична, 3, оф. 22, ) витрати по сплаті судового збору - 2 102,00 грн., про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений статтею 256 ГПК України з урахуванням частини четвертої розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне рішення складено 14.07.2020

Суддя Н.Г. Назаренко