ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
13.07.2020 справа № 908/1739/20
м. Запоріжжя Запорізької області
Боржник: фізична особа-підприємець Шевченко Юлія Олександрівна ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1 )
про стягнення грошової заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №139/13 від 17.04.2014
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2020 вказану заяву передано для розгляду судді Левкут В.В.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Відповідно до ч. 4. ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який отримано судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України станом на 10.07.2020, місцезнаходженням ФОП Шевченко Юлії Олександрівни є: АДРЕСА_1 .
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Заяву обґрунтовано положеннями ст.ст. 147-151 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 18, 19, 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а також неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення № 139/13 від 17.04.2014 щодо сплати орендної плати.
Суд відзначає, що загальна позовна давність встановлена законом до вимог заявлених у заяві про видачу судового наказу станом на час звернення до суду не сплинула. Разом з тим щодо нарахованого штрафу суд визнав необхідним обмежити нарахування з огляду на приписи ч. 2 ст. 258 ЦК України, згідно з якою до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.
Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Дослідивши надані КП «ВРЕЖО № 7» розрахунки судом встановлено, що розрахунок штрафу виконано стягувачем без урахування строку позовної давності, встановленого законом для такої вимоги, у зв`язку з чим вимоги щодо стягнення штрафу підлягають задоволенню лише в частині стягнення 403,34 грн. штрафу на користь місцевого бюджету та 234,87 грн. штрафу на користь балансоутримувача, нарахованих на суму заборгованості щодо якої допущено порушення за період з березня 2019 року по лютий 2020 року, включно.
Крім того, оскільки заявником за подання до суду заяви про видачу судового наказу сплачено 210,20 грн. судового збору, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з боржника.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
4. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
6. Звернути увагу учасників справи, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
7. Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі (ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України).
У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 ГПК України (ч. 3 ст. 158 ГПК України).
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили (ч. 1 ст. 159 ГПК України).
8. Відомості про дату набрання судовим наказом законної сили, строк пред`явлення судового наказу до виконання, дату видачі судового наказу стягувачеві вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред`явлення до виконання.
9. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
10. Дата набрання судовим наказом законної сили ____________
11. Строк пред`явлення судового наказу до виконання ____________
12. Дата видачі судового наказу стягувачеві ____________
Суддя В.В. Левкут