ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020м. ДніпроСправа № 904/2485/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС", м.Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

про стягнення шкоди, завдану недостачею у розмірі 6 092,62 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "ЗАПОРІЖКОКС" звернулося до господарського суду з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" і просить суд стягнути шкоду, завдану недостачею у розмірі 6 092,62 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані виявленням Позивачем нестачі вугільної продукції під час перевезення вантажу Відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

29.05.2020 Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі, в також відмовити в задоволенні витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач зазначає, що статтею 32 Статуту Залізниць України передбачено обов`язок відправника підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з урахуванням Технічних умов. Саме відправник був зобов`язаний визначити придатність рухомого складу для перевезення вантажу у комерційному відношенні. Те, що на шляху прямування вагону відбулася нестача вантажу, свідчить про те, що позивач перед навантаженням не вжив необхідних заходів щодо запобігання просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення.

У комерційному акті форми ГУ-22 № 460005/1629 від 11.12.2019 в розділі «Д» зазначено, що: «У комерційному відношенні навантаження на рівні бортів. Вантаж ущільнений катком, маркований поперечними смугами, що відповідає перевізному документу. Порушене маркування над 3,4,5,6,7-ми люками, ліворуч виїмка довжиною 650 см, шириною 130 см, глибиною 20см, над 6-7-м люками праворуч виїмка довжиною 300 см, шириною 130 см, глибиною 20 см. Відсутній вантаж у вагон поміститися міг.», що свідчить про те, що вантажовідправник не підготував вантаж до навантаження відповідно до вимог та не вжив необхідних заходів, які забезпечували збереження його на всьому шляху перевезення.

В підтвердження вартості вантажу Позивачем надано рахунок-фактура № 2511-14 від 25.11.2019 та специфікацію № 3 до договору № 19/157 від 04.07.2019 за підписом посадової особи ТОВ «Д.Трейдінг», який є постачальником вантажу, згідно зазначеного документів, але не є вантажовідправником, а вантажовідправником, згідно накладної № 52740438, є ПАТ «ДТЕК Октябрська ЦЗФ».

Рахунок-№ 2511-14 від 25.11.2019 та специфікацію № 3 до договору № 19/157 від 04.07.2019, додані до позовної заяви, не може бути визнаний належним документом, що підтверджує вартість вантажу, оскільки наданий не є вантажовідправником.

Щодо суми судових витрат у відзиві зазначається, враховуючи незначну складність справи, підготовка якої не вимагала надмірного обсягу юридичної і технічної роботи та недоведеність затрат того часу, який вказав Позивач у позовній заяві, сума у розмірі 6054,73 грн., заявлена Позивачем у якості гонорара адвокату, є спробою покласти на Відповідача цілком неспівмірні з ціною позову витрати.

15.06.2020 Позивач подав відповідь на відзив, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач стверджує, що відсутність в матеріалах справи документальних доказів про приймання залізницею до перевезення пошкодженого вагону з нестачею вантажу на станції відправлення (станції прийняття вантажу), засвідчених комерційним актом та актами загальної форми, вказують на відсутність обставин, на яких гуртується позиція відповідача.

Стосовно неправомірності та безпідставності доводів Відповідача щодо порушення вимог ст.115 Статуту Залізниць України, Позивач зазначає, що Відправником насамперед є вантажовласник товару (вантажу), який при передачі прав власності на товар (вантаж) складає документи, які підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу та інші відомості про товар. Позивач зазначає, що мав взаємовідносини з ТОВ «Д.Трейдінг» на підставі Договору №19/157 від 04.07.2019 щодо операцій з купівлі кам`яного вугілля.

Щодо суми судових витрат Позивач зазначає, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані Позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України.

17.06.2020 Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, та вважає, що в його діях немає вини, а вартість вантажу не підтверджена належними і допустимими доказами, тому стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6092,62 грн. за втрату вантажу є безпідставним.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2019р. між Приватним акціонерним товариством "ЗАПОРІЖКОКС" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг» укладено Договір №19/157/1328/2019 (а.с.24-28).

Згідно Cпецифікації №3 від 01.11.2019 (а.с.29) між Приватним акціонерним товариством "ЗАПОРІЖКОКС" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг» узгоджено поставку вугілля кам`яного у кількості 3 900,00 т на загальну суму 13 244 400,00 грн., в тому числі ПДВ (а.с.29).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг» виставило Позивачу рахунок - фактуру №2511-14 від 25.11.2019 на суму 1841 631,11 грн. (а.с.21).

Перевезення здійснюється за накладними №52740438 (основний перевізний документ), у тому числі по досиланню за накладними №52774437, 46639977 (а.с.15-18).

Рахунок - фактура №2511-14 від 25.11.2019 сплачений Позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № від 30.01.2020 (а.с.23).

11.12.2019 р. на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено Комерційний акт № 460005/1629 про наявність виїмок (а.с. 19-20), а саме: у Комерційному акті №460005/1629 від 11.12.2019 р. зафіксовано, що вагон 163937668 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом № 2101. Вагон у технічному стані справний.

У розділі «Д» (Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) комерційного акту зазначено:

На підставі актів загальної форми № 9106 від 04.12.2019 р.. станції Чаплине, №43156 від 11.12.2019р. ст.Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибулого досильною відправкою до основної відправки 52740438 Родинська, зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085 державна перевірка 13.11.2019 р., приймальником поїздів ОСОБА_1 , прийомоздавальником заводу ОСОБА_2 , слідчим Заводського ВП Каряченко О.А.. у присутності заступника начальника станції ОСОБА_3 За документом у № 63937668 значиться тара 23600 кг, нетто 62800 кг. Фактично виявилось брутто 84100 кг, тара з документу 23600 кг, нетто 60500 кг, що менше документу на 2300 кг. В комерційному відношенні навантаження на рівні бортів. Вантаж ущільнений катком, маркований поперечними смугами, що відповідає перевізному документу. Порушене маркування: над 3, 4, 5, 6, 7 люками ліворуч виїмка довжиною 650 см шириною 130 см глибиною 20 см, над 6-7 люками праворуч виїмка довжиною 300 см шириною 130 см глибиною 20 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

З врахуванням зазначеної норми, загальна недостача партії вугілля у вагоні (63937668 складає 6 092,62 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

2300 кг (виявлена недостача) - 628 кг (норма недостачі) = 1 672 кг

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

3 036,59 грн. (фактична ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури № 2511-14 від

25.11.2019 р.) х 1,672 т (розмір недостачі) = 5 077,18 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

5 077,18 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 1 015,44 грн. (розмір ПДВ) = 6 092,62

(вартість недостачі з ПДВ).

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини Відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вантажу в сумі 6 092,62 грн., що і є причиною спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі-Статут) Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

За положеннями статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірні вагони з вугіллям кам`яним були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: при перевезенні у вологому стані.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного, відповідальність за вагову недостачу вантажу у спірному вагоні слід покласти на Відповідача.

Заперчення Відповідача судом, не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Враховуючи те, що Позивач не надав до суду платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, акт приймання-передачі, рахунки, не довів суду витрачений час адвокатом на вирішення всіх питань, які виникають при вирішення даного спору, витрати по оплаті на правову допомогу суд не задовольняє.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.123, 126, 129, 232-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" (69600, м. Запоріжжя, вул.Діагональна, 4, ) шкоду завдану недостачею в сумі 6 092,62 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області в межах строку передбаченого п. 4 Розділу Х «Прикінцевих положень» Господарського процесуального кодексу України з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

20.07.2020р.