УХВАЛА

13 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 916/1031/19

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Зуєв В.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Махортова Ігоря Олександровича

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2020

та рішення Господарського суду Одеської області від 02.09.2019

за позовом: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнакс",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мустанг плюс",

3. Партнерства з обмеженою відповідальністю "Серфінг Систем ЛП"

до: 1. Державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Махортова Ігоря Олександровича,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжя інвест",

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал Джірінг",

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ капітал"

про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними договорів, визнання права власності та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Махортова Ігоря Олександровича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 (повний текст складено 23.03.2020) та рішення Господарського суду Одеської області від 02.09.2019 у справі № 916/1031/19, подана разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження 15.06.2020.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд вирішив залишити зазначену скаргу без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ") у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Оскільки у касаційній скарзі скаржником не зазначено передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) подання цієї скарги, відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України зазначена скарга підлягає залишенню без руху.

Крім того, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви), ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За змістом частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

З викладеного вбачається, що розрахунок суми судового збору, яка підлягає сплаті, в тому числі, за подання касаційної скарги, залежить від характеру позовних вимог та обсягу оскарження судових рішень, прийнятих за результатами їх розгляду.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.09.2019 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Махортова Ігоря Олександровича від 25.02.2019 індексні №№ 45688271, 45688350, 45688511, 45688596, 45688020, 45687543, 45687812, 45686799 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; визнано недійсними договір купівлі-продажу № 329 від 27.02.2019 та договір купівлі-продажу № 328 від 27.02.2019; скасовано державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжя Інвест" на нерухоме майно, вказане у резолютивній частині рішення; витребувано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнакс" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжя Інвест" з чужого незаконного володіння нерухоме майно, вказане у резолютивній частині рішення; визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнакс" на нерухоме майно, вказане у резолютивній частині рішення; визнано недійсним договір іпотеки № 330 від 27.02.2019.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 зазначене рішення скасовано в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнакс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжя Інвест" про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна. У задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. При цьому вказане рішення змінено в частині розподілу судових витрат, в решті - залишено без змін.

На підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги заявником подано квитанцію № 0.0..1 від 15.06.2020 на суму 15 368,00 грн. При цьому заявник у касаційній скарзі зазначає, що вказану суму ним було розраховано з огляду на суми судового збору, яка була стягнута апеляційним господарський судом за результатами розгляду заявлених до нього позовних вимог.

Одночасно у прохальній частині касаційної скарги Державний реєстратор Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Махортов Ігор Олександрович просить повністю скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 та рішення Господарського суду Одеської області від 02.09.2019 у цій справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, оскільки заявником наведено розрахунок та сплачено судовий збір за подання касаційної скарги лише з урахуванням заявлених до нього позовних вимог, однак при цьому за змістом касаційної скарги її вимоги заявлені щодо скасування оскаржуваних судових рішень в повному обсязі, то у Суду, зважаючи на основні засади господарського судочинства, зокрема, його диспозитивність, відсутня можливість встановити та підтвердити правильність розрахунку судового збору в системному зв`язку із вимогами касаційної скарги.

При цьому Суд звертає увагу, що у разі оскарження заявником рішення місцевого господарського суду в повному обсязі судовий збір за подання касаційної скарги підлягає сплаті з урахуванням усіх позовних вимог, заявлених позивачами.

Відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги Державному реєстратору Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Махортову Ігорю Олександровичу необхідно:

1) навести підставу (підстави) подання цієї скарги, відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України та, у випадку визначення правових підстав, передбачених пунктами 1 - 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, навести відповідні висновки Верховного Суду та/або норми права, які, на думку заявника, застосовані судом апеляційної інстанції без їх урахування або щодо яких відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах та/або зазначити підстави, передбачені частинами першою, третьою статті 310 Господарського процесуального кодексу України, з яких оскаржується рішення;

2) уточнити вимоги касаційної скарги, зазначивши в якій частині заявник оскаржує судові рішення місцевого та апеляційного господарських судів;

3) надати відповідний розрахунок суми судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги;

4) у разі сплати судового збору у меншому розмірі - також надати належні докази його доплати за наведеними нижче реквізитами.

Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

Код банку отримувача (МФО): 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Символ звітності банку: 207.

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Махортова Ігоря Олександровича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 та рішення Господарського суду Одеської області від 02.09.2019 у справі № 916/1031/19 залишити без руху до 03.08.2020, при цьому строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Зуєв