ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Черкаси справа № 925/586/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Логістик" (м. Київ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" (м. Тальне, Черкаська область) про стягнення 65 352,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 65 352,04 грн. з яких: 50 000,00 грн. основного боргу, 13 262,32 грн. пені, 630,23 грн. інфляційних та 1 459,49 грн. як 3 % річних на підставі договору № 5404 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.09.2019, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, позивачем в попереднє судове засідання направлялося суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника, а також наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не направив свого представника у судове засідання, відзиву та заперечень проти позову суду не надіслав. Для забезпечення прав відповідача бути поінформованим про розгляд справи за його участі, 19.06.2020 в порядку ст.ст. 120, 122 Господарського процесуального кодексу України, на офіційному веб-порталі судової влади України було розміщено оголошення про виклик Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" на розгляд справи. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 80).

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представників сторін, явка яких не визнавалася обов`язковою, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 07.07.2020 в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає лише до часткового задоволення, виходячи з такого:

19.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" (далі - Замовник, відповідач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес Логістик" (далі - Перевізник, позивач по справі) було укладено договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 5404 (далі - Договір, а.с. 12-18), у відповідності до якого Замовник доручає, а Перевізник бере на себе зобов`язання за плату надати транспортні послуги на умовах, погоджених Сторонами у Заявці і товарно-транспортній накладній, а Замовник у разі відсутності зауважень до наданих Перевізником послуг зобов`язується приймати та оплачувати якісно надані послуги. В разі необхідності, про що повинно бути вказано в заявці Замовника, Перевізник здійснює навантаження та/або розвантаження Вантажу.

Відповідно до п. 1.2. Договору відповідно до цього Договору Перевізник зобов`язується прийняти вантаж та навантажити його (в разі необхідності) на території представництва Перевізника та/або зі складу Замовника, за адресами, зазначеними у Заявках, доставити ввірений йому вантаж до пункту призначення, зазначеному у Заявці Замовника, розвантажити його (в разі необхідності) та видати особі, яка має право на одержання вантажу (Вантажоодержувачу), а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Вартість вантажно-розвантажувальних робіт сплачується додатково.

Відповідно до п. 2.2.3. Договору Замовник зобов`язаний вчасно й у повному обсязі здійснювати оплату послуг Перевізника на підставі виставлених рахунків та підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, а також відшкодовувати додаткові витрати, понесені Перевізником в інтересах і за письмовою згодою Замовника під час виконання ТП.

Відповідно до п. 3.1. Договору загальна вартість послуг, що надаються за цим Договором, становить суму всіх товарно-транспортних накладних та залежить від конкретного перевезення, від відставні перевезення та інших умов, зазначених, у відповідних Заявках, що погоджуються сторонами. Вартість паливно-мастильних матеріалів включена у вартість послуг.

Навантажувально-розвантажувальні роботи, виконані Перевізником в рамках надання ТП на підставі Заявки Замовника, не входять до вартості ТП. Вартість вантажно-розвантажувальних робіт зазначена у виставленому Перевізником рахунку або в Акті приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 3.2. Договору встановлено, що сторони домовились, що акт надання послуг з перевезення підписується кожного понеділка. Підставою для складання Акту є фактично виконані послуги за відповідний період, з урахуванням Заявок. Замовник протягом 3-х календарних днів з моменту отримання Акту зобов`язаний підписати його та направити Перевізнику або надати вмотивовану відмову. На підставі підписаного Сторонами Акту Перевізник виставляє Замовникові рахунок-фактуру за надані послуги за відповідний період.

Відповідно до п. 3.3. Договору оплата здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Перевізника протягом 3-х банківських днів з моменту підписання Сторонами відповідного Акту на підставі виставленого Перевізником рахунку та за умови отримання Замовником оригіналів Акта та ТТН і належним чином зареєстрованої податкової накладної.

Відповідно до п. 5.1. Договору встановлено, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підписів печатками сторін та діє протягом одного календарного року з моменту підписання даного Договору. Якщо жодна зі сторін не заявить про бажання припинити дію договору за 30 днів до закінчення строку його дії, то договір вважається поновленим на тих самих умовах на той самий строк. Це положення пролонгації діє на кожен наступний рік.

Додатковою угодою № 1 від 20.09.2019 (а.с. 17) сторони внесли зміни до Договору проте, що вартість транспортних послуг перевезення наданої Замовнику Перевізником встановлюється з врахуванням всіх понесених витрат при перевезенні вантажу Перевізника і зазначається в акті здачі-приймання робіт та в рахунку пред`явлених Перевізником Замовнику. Вартість послуг перевезення, наданої Замовнику Перевізником проводиться з розрахунку зазначеному в Додатковій угоді в залежності від відстані перевезення та виду вантажу.

20.09.2019 Сторони уклали Договір-Заявку (а.с. 19) до Договору перевезення вантажу № 5404 від 19.09.2019, згідно з якою узгодили тарифи на перевезення вантажів та термін їх доставки, а саме:

- дата завантаження: 21.09.2019, вантаж: соняшник, маршрут: с. Легедзино, зерносклад "КХП Талне" з іноземними інвестиціями м. Тальне, вул. Незалежності, 8;

- дата завантаження: 28.09.2019, вантаж: соняшник, маршрут: м. Жашків, зерносклад "КХП Талне" з іноземними інвестиціями м. Тальне, вул. Незалежності, 8.

В цей же день, 20.09.2019 Сторони уклали Договір-Заявку (а.с. 20) до Договору перевезення вантажу № 5404 від 19.09.2019, згідно з якою узгодили тарифи на перевезення вантажів та термін їх доставки, а саме:

- дата завантаження: 01.10.2019, вантаж: кукурудза, маршрут: Канівський район Черкаської області, зерносклад "КХП Талне" з іноземними інвестиціями м. Тальне, вул. Незалежності, 8;

- дата завантаження: 14.10.2019, вантаж: кукурудза, маршрут: Канівський район Черкаської області, зерносклад "КХП Талне" з іноземними інвестиціями м. Тальне, вул. Незалежності, 8.

Заперечень проти недійсності договору № 5404 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.09.2019 чи про його дострокове розірвання сторонами і проти укладення договорів -заявок від 20.09.2019 відповідач суду не надав.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі ст.ст. 193, 202 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою договір між сторонами є договором про надання послуг та відповідає ст. 901 ЦК України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до положень ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Також згідно ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Також правовідносини сторін регулюються і затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. N 363 Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

На виконання своїх зобов`язань за Договором перевезення вантажу № 5404 від 19.09.2019 Перевізником-позивачем були здійснені зазначені в Договорах-Заявках перевезення вантажу та складені наступні Акти надання послуг:

- Акт надання послуг № 166 від 30.09.2019 на загальну суму - 53 986, 65 грн. (а.с. 21);

- Акт надання послуг № 169 від 07.10.2019 на загальну суму - 31 406,41 грн. (а.с. 22);

- Акт надання послуг № 175 від 15.10.2019 на загальну суму - 152 269,08 грн. (а.с. 23);

- Акт надання послуг № 178 від 21.10.2019 на загальну суму - 23 718,00 грн. (а.с. 24).

Отже Позивач здійснив перевезення вантажу на загальну суму 261 380,14 грн. згідно Актів надання послуг № 166, № 169, № 175, № 178.

В актах зазначено про відсутність у Замовника претензій по об`єму, якості та строках виконання робіт (надання послуг).

Вищевказані документи підписані Сторонами без зауважень стосовно якості та обсягу виконаних робіт, скріплені печатками Перевізника та Замовника, містять посилання на Договір № 5404 від 19.09.2019 та на найменування наданих Перевізником послуг, що свідчить про виконання робіт саме за вказаним правочином.

Відповідачем не надано суду доказів існування між сторонами спорів з приводу якості та повноти наданої послуги перевезення, чи пред`явлення вантажоодержувачем претензій щодо одержаного товару.

Відповідач частково здійснив наступні оплати за надані послуги з перевезення вантажу згідно платіжних доручень:

- № 8186 від 04.10.2019 на суму - 43 189, 32 грн. (а.с. 25);

- № 8410 від 22.10.2019 на суму - 42 203,74 грн. (а.с. 26) ;

- № 9063 від 04.12.2019 на суму - 100 000,00 грн. (а.с. 27);

- № 253 від 11.02.2020 на суму - 25 987,08 грн. (а.с. 28).

і Позивач зазначив, що загальна сума сплати відповідачем коштів становить 211 308,14 грн., проте загальна сума за перевезення вантажу складає 261 380,14 грн., отже в порушення умов Договору, відповідач має заборгованість перед позивачем на суму 50 000,00 грн.

Доказів про проведення оплати за послуги перевезення у більшій сумі відповідач суду не надав.

Вказані докази про проведення часткової оплати свідчать про те, що у відповідача є в наявності всі необхідні первинні документи для проведення повного розрахунку за надані позивачем послуги перевезення у відповідності до умов п. 3.3. договору між сторонами.

Доказів досягнення сторонами згоди з приводу узгодження розстрочення сплати залишку боргу у справу не подано.

Строк проведення повного розрахунку для відповідача сплив і станом на час вирішення спору є простроченим.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не надав, доказів повної сплати боргу у справі немає.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору (ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 3.3. договору оплату відповідач здійснює шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Перевізника протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами відповідного Акту надання послуг з перевезення.

Оскільки доказів проведення повного розрахунку за основним боргом відповідач суду не надав, то до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 50 000,00 грн. залишку боргу за послуги перевезення вантажу.

За прострочення розрахунків за перевезення вантажу позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 13 262,32 грн.

Дана вимога підлягає лише часткового задоволення, виходячи з такого:

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до положень ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за про строчку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 4.1. Договору Сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за Договором.

Відповідно до п. 4.1.10. Договору у разі прострочення Замовником строків виконання своїх грошових зобов`язань, передбачених даним Договором, Замовник сплачує на користь Перевізника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми, оплата якої прострочена, за кожний день прострочення.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Договір між сторонами не містить умови про можливість нарахування пені у строк понад шість місяців по конкретному простроченому платежу.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України право на нарахування пені у кредитора виникає з моменту прострочення виконання зобов`язання.

Суд перевіривши нарахування позивачем пені в сумі 13 262,32 грн. за період з 04.10.2019 по 05.05.2020 (розрахунки пені а.с. 29-34), встановив неправильність її нарахування за допомогою калькулятора Ліга-закон. Після належного перерахунку сума пені за вказаний період складає лише 13 085,08 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача.

За прострочення проведення розрахунків по договору, користуючись своїм правом на нарахування інфляційних та 3 % річних, позивач просить суд стягнути з відповідача 630,23 грн. інфляційних втрат та 1 459,49 грн. як 3% річних за період з 04.10.2019 по 05.05.2020 на підставі ст. 625 ЦК України та п. 6.2. Договору.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, у випадку прострочення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора повинен сплатити інфляційні втрати на суму боргу та 3% річних із простроченої суми, якщо більший розмір процентів не встановлено договором.

Суд перевіривши нарахування позивачем інфляційних витрат та 3 % річних в програмі "Ліга Закон" за період з 04.10.2019 по 05.05.2020 встановив, що розмір інфляційних втрат за цей період становить 826,47 грн., але позивач в цій частині свої вимоги не збільшив, тому суд вважає правильним нарахування 630,23 грн. інфляційних втрат. За належним розрахунком сума 3 % річних за період з 04.10.2019 по 05.05.2020 становить лише 1 439,85 грн.

Правомірність підстав для стягнення цих платежів позивачем доведена.

Заперечень проти правильності розрахунків позовних вимог відповідачем суду не подано, контрозрахунків не наведено.

Доказів проведення повного розрахунку за позовними вимогами відповідачем у справу не подано, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 50 000,00 грн. основного боргу, 13 085,08 грн. пені, 630,23 грн. інфляційних, 1 439,85 грн. як 3 % річних на підставі договору № 5404 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.09.2019 року, укладеного між сторонами у справі.

В решті вимог у позові слід відмовити через неправильні розрахунки.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 1 250,00 грн., які сплачені адвокату Остапенко Є.С.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат у сумі 1 250,00 грн. представник позивача надав договір про надання адвокатських послуг від 27.04.2020, укладений між адвокатом Остапенком Євгенієм Сергійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес Логістик" (а.с. 43-47), платіжного доручення № 760 від 07.05.2020 про сплату 1 250,00 грн. (а.с. 48), акт приймання - передачі наданих послуг (а.с. 49).

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Такі ж вимоги до співрозмірності витрат на оплату послуг адвоката встановлені ч. 4 ст.129 ГПК України.

Згідно ч. 5,6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ніяких заперечень проти неспіврозмірності вартості послуг адвоката позивача відповідач суду не подавав, а тому до стягнення з позивача на користь відповідача належить 1 250,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Всі витрати відносяться до розгляду справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. повністю, оскільки спір виник з неправильних дій відповідача.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" (ідентифікаційний код 34150627, м. Тальне, Черкаська область, вул. Скворцова, 40) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес Логістик" (ідентифікаційний код 41877577, м. Київ. вул. Верховинна, 7 кв. 71) -- 50 000,00 грн. основного боргу, 13 085,08 грн. пені, 630,23 грн. інфляційних, 1 439,85 грн. як 3 % річних на підставі договору № 5404 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.09.2019 року, 2102,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору та 1250,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог у позові відмовити.

Наказ видати

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 14 липня 2020

Суддя Н.М. Спаських