ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020м. ДніпроСправа № 904/1776/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Полевичек Д.А.

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"

про стягнення штрафу в розмірі 17075 грн.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення штрафу в розмірі 17075 грн. та сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю зазначеної в накладній №45255460 масі вантажу її фактичній масі, що є підставою для стягнення з відпарвника штрафу у розмірі п`ятикратної вартості проїзної плати за всю відстань перевезення, відповідно до положень ст.118, ст.122 Статуту залізниць України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

15.04.20 до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява №2007-10/130 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

29.04.2020 відповідачем подано заяву проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду 29.04.2020 надійшов відзив відповідача в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки вагон №53603262 за накладною №45255460 було прийнято до перевезення станцією відправлення - Богуславський Придніпровської залізниці лише на підставі його візуального огляду, оскільки визначена у залізничній накладній маса вантажу не була визнана залізницею іншою. Зважування завантажених вагонів, для встановлення маси вантажу здійснюється співробітниками відповідача на повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах СВ-150000В, заводський номер 321386. Зазначені вагонні ваги взяті на облік залізницею, про що свідчить виданий технічний паспорт ЗВВТ №0111 у відповідності до п.2.3 "Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України", затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 3 1 липня 2012 року №442. Відповідачем проводилась своєчасна повірка засобів вимірювальної техніки, а саме 150 тонних тензометричних вагонних ваг СВ-150000В, що засвідчується проставлянням підпису повірника та повіреного клейма у паспорті на вагонні ваги про придатність до застосування, зазначених вагонних ваг (копія технічного паспорту ЗВВТ додається). Таким чином, відповідач у відповідності до встановлених законодавством вимог здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси ватажу в залізничній накладній є неможливим.

29.04.2020 відповідачем подано заяву про зменшення розміру штрафу в якій просить суд застосувати положення ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України та зменшення суму штрафу у разі встановлення факту невірного зазначення відповідачем у накладній №45255460 маси вантажу за спірним перевезенням. Відповідач стверджує, що штраф, який заявлено позивачем до стягнення, не має компенсаторний характер, проте є додатковим засобом отримання прибутку для позивача. Так, відповідачем за накладною №45255460 за перевезення вантажу було сплачено провізну плату та додаткові збори за всю відстань перевезення вантажу, за повну вагу вказану в перевізному документі, що підтверджується даними графи 34 накладної. Таким чином, залізниця фактично отримала надлишкову плату (переплату) залізничного тарифу, оскільки відповідач здійснив оплату провізної плати та додаткових зборів за надлишкову масу вантажу. Будь-яких збитків внаслідок того, що відповідачем було зазначено не вірна маса вантажу у залізничній накладній, позивач не зазнав, що також має бути враховано при ухваленні судом рішення про стягнення з відповідача штрафу. Окремо, відповідач зауважує, що 01.10.2019 дозволено комерційний імпорт електроенергії з Російської Федерації, що завдає катастрофічну шкоду економіці України та вугледобувним компаніям, зокрема, й ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". З 06.12.2019 ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" вимушено скорочувати видатки на видобуток вугілля та робочі місця, зупиняти роботу шахт, вводячи вимушений простій. З огляду на зазначене, також очікується негативний вплив змін у функціонуванні ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на соціально-економічний стан території, зокрема скорочення обсягів надходжень коштів до місцевого бюджету м. Павлоград, припинення фінансування програм соціально-економічного розвитку регіону.

12.05.2020 до господарського суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача в якій позивач вказує, що до позовної заяви, окрім витягів з книги ГУ-78 станції Покровськ, додано також електронні роздруківки звітів про результати зважування. Також позивачем надано докази (накладні) відвантаження надлишку вантажу з вагону №53603262 в інший вагон та отримання надлишку вантажоодержувачем. Зазначає також, що відповідно до п.6.2. Роз`яснення Президії Вищого Господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002, у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Ухвалою господарського суду від 18.05.2020р. вирішено розглядати справу №904/1776/20 в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 16.06.2020 р..

10.06.2020 р. до господарського суду через канцелярію від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в якому зазначив, що станцією відправлення - Богуславський Придніпровської залізниці всупереч всановленої у пункті 26 Правил приймання вантажів до перевезення та у пункті 15.26 Правил технічної експлуатації залізниць України заборони прийнято до перевезення та поставлено в поїзд спірні вагони, які за твердженням позивача, завантажені понад їх вантажопідйомність.

12.06.2020 р. до господарського суду Дніпропетровської області представником позивача подано клопотання про розгляд справи за наявними в ній матеріалами без участі представника.

Ухвалою господарського суду від 16.06.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.07.2020 об 15:00 год..

13.07.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В призначене на 16.07.2020 о 15:00 год. судове засідання представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

При цьому суд зазначає, що учасники судового провадження, мають в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що наголошував Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України".

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Для цих цілей існує Єдиний державний реєстр судових рішень.Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2019 згідно залізничної накладної №45255460 з відомістю вагонів яка відповідно до п.п.6.6, 6.7 Правил оформлення перевізних документів, додається до накладної та є її невід`ємною частиною, із станції із станції Богуславський Придніпровської залізниці відправником ПРАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" на станцію Добропілля Донецької залізниці, на адресу ДТЕК Добропільська ЦЗФ відправлено вантаж - «Вугілля кам`яне марки г-газовий».

Відповідно до накладної №45255460 маса вантажу у вагоні №53603262 становить 70000 кг (а.с.10 зі зворотної сторони)

При проходженні вагону №53603262, що слідував відправкою (накладна) №45255460 через станцію Покровськ Донецької залізниці, згідно АЗФ №1358 від 26.10.2019 була проведена перевірка маси вантажу у вагоні та складено комерційний акт №482004/452 від 26.10.2019. Даною перевіркою встановлено, що в документі перевезення зазначено: брутто відутнє, тара вагону за 23800 кг., нетто 70000 кг.. При контрольному зважуванні вагону в статичному режимі з повною зупинкою без розчеплення на справних 150 тоних статичних вагах станції, повірені 22.07.2019, виявлено: фактична маса брутто 95000 кг., тара вагону за ПД 23800 кг., фактична маса нетто 71200 кг., що більше ваги вказаної в документі на 1200 кг. (а.с.8).

На підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, позивачем нарахований штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення а саме: у сумі 17075,00 грн. розмір якого підтверджується розрахунком позивача.

Посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, позивач просить суд стягнути з відповідача, як вантажовідправника, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у розмірі 17075,00 грн. (3415,00грн. провізна плата за всю відстань перевезення х 5).

Предметом доказування у даній справі є, наявність порушення з боку відповідача оформлення накладної та неправильного зазначення в ній маси вантажу.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, статті 22 Статуту за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Відповідно до частини 5 статті 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливості умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторониодержувача.

Відповідно до статті 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (надалі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989).

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (частина 1 пункту 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з положенням статті 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за №861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084.

Згідно з пунктом 2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту залізниць України).

Згідно ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційним актом №482004/452 від 26.10.2019 засвідчено факт розбіжності маси вантажу у вагоні № 53603262 зазначений у перевізному документі №45255460 від 24.10.2019 з фактичною на 1200 кг. більше.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги та які входять до предмета доказування в даній справі, надано: накладну №45255460 від 24.10.2019; комерційний акт №482004/452 від 26.10.2019, технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки №82; посадові інструкції з довіреностями.

Як вбачається з матеріалів справи, провізна плата по накладній №45255460 від 24.10.2019 вагон №53603262 становить 3415,00 грн. таким чином, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати становить 17075,00 грн.

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй Постанові від 05 лютого 2019 року у справі №914/2339/17.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 17075,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії " Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22; ) штраф у сумі 17075,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне рішення складено 22.07.2020

Суддя С.П. Панна