15.07.2020Справа № 910/5573/20
Суддя Мудрий С.М. розглянувши клопотання приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" у справі
за позовом приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"
до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 13 261,03 грн.
Представники сторін: не викликались.
До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 13 261,03 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.04.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.06.2020 р. у справі № 910/5573/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ) збитки в розмірі 13 261 (тринадцять тисяч двісті шістдесят одна) грн. 03 коп. та судовий збір в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

У вищезазначеному рішенні зазначено, що враховуючи вищезазначене та беручи до уваги п. 8 ст. 129 цього Кодексу, яким передбачено право учасника справи подати докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу передчасним.

30.06.2020 року до канцелярії суду від приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" надійшло клопотання про долучення доказів, до якого додано оригінал платіжного доручення № від 19.06.2020 року на суму 2 339,71 грн. щодо оплати адвокатських послуг.

За змістом частин 2 та 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №910/5573/20 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Отже, приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" просить покласти на акціонерне товариство "Українська залізниця" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 339,71 грн.

При цьому, позивачем у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, долучено до позовної заяви договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 від 30.03.2018, який укладений з адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога", додаткові угоди №4 від 03.12.2018 року та №26 від 09.12.2019 (щодо внесення змін до п.10.1 договору, а саме: договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2020 року), №130 від 06.04.2020 року щодо вартості послуг, акт №1 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди №130 від 06.04.2020 від 01.05.2020 року на суму 2 339,71 грн., розрахунок розміру винагороди від 01.05.2020 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №4916 на ім`я ОСОБА_1 та рішення №2 адвокатського об`єднання "Всеукраїнська адвокатська допомога" від 07.03.2018 року щодо прийняття до складу учасників адвокатського об`єднання "Всеукраїнська адвокатська допомога" адвокатів, зокрема: ОСОБА_1 .

До поданого 30.06.2020 року клопотання позивачем було додано оригінал платіжного доручення № від 19.06.2020 року на суму 2 339,71 грн. щодо оплати адвокатських послуг.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Встановивши обставини, викладені у ч. 5 ст. 129 та ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи - задоволення позовних вимог у повному обсязі та відсутність клопотання відповідача, поданого в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 2 339,71 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Клопотання приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення судових витрат задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ) 2 339 (дві тисячі триста тридцять дев`ять) грн. 71 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий