ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" липня 2020 р. Справа № 924/734/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В. при секретарі судового засідання Желіхівській О.О., розглянувши справу

за позовом державного підприємства "Славутське лісове господарство"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо Вуд Індастрі"

про стягнення 12154,92 грн. заборгованості

за участю представників: не з`явилися (явка визнавалась необов"язковою).

У судовому засіданні 08.07.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо Вуд Індастрі", відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача 12154,92 грн. заборгованості на підставі договору № 80 від 03.04.2019р.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 03.04.2019р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Тріо Вуд Індастрі" та Державним підприємством "Славутське лісове господарство" було укладено договір №80, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язувався прийняти та оплатити лісопродукцію. В подальшому, 05.04.2019р. на виконання умов договору було відвантажено лісопродукції на суму 42152,92 грн., частина товару було оплачена, а саме 29998 грн.: меморіальний ордер № @2PL336581 від 04/04/2019 на суму 14999 грн.; меморіальний ордер №@2PL336600 від 04/04/2019 на суму 14999 грн. При цьому, як стверджує позивач, ДП «Славутський лісгосп» неодноразово звертався до ТОВ "Тріо Вуд Індастрі" з претензіями з приводу наявного боргу та з проханням погасити заборгованість, але відповідач не відреагував.

Позивач вказує на те, що станом на 05.06.2020р. відповідач заборгованість не оплатив, тому сума боргу становить 12154,92 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

Незважаючи на те, що відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (ухвали у справі було надіслано за належною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), відзив на позов не подав, позовні вимоги не оспорив, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, враховуючи при цьому зміст положень ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено та враховується наступне.

03.04.2019р. між державним підприємством "Славутське лісове господарство" (постачальником) та товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо Вуд Індастрі" (покупцем) укладено договір № 80 (далі договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Згідно із п.п. 1.2., 1.3., 1.4. договору товар: лісоматеріали круглі сосна. Кількість складає 500 кбм. Ціна за один кубометр вказана у таблиці договору.

Як передбачено п. 1.5. договору, по якості товар повинен відповідати вимогам ДСТУ EN, ТУ.

Відповідно до п. 1.6. договору загальна сума договору складає 750000 грн.

Згідно із п. 2.1. договору форма і терміни оплати: розрахунки за товар здійснюються у національній валюті України по безготівковому розрахунку шляхом перерахування покупцем грошей на банківський рахунок постачальника, 100 % попередня оплата. Якщо попередня оплата не покриває вартості поставленого товару або у випадку поставки товару без попередньої оплати, оплата товару здійснюється протягом 3 календарних днів з моменту поставки товару. Датою поставки товару вважається дата вказана у товарно-транспортній накладній.

Як передбачено п. 2.2. договору, умови поставки: франко-нижній склад постачальника.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами і діє до 01.07.2019 року, в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання сторонами (п. 4.1.).

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

Позивачем також на підтвердження виконання умов договору від 03.04.2019р. щодо поставки лісопродукції відповідачеві та щодо часткової оплати надано копії товарно-транспортної накладної про перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серія ХМА № 323859 від 05.04.2019р., на суму 35127,43 грн., меморіального ордеру №@2PL336600 від 04.04.2019р. на суму 14999 грн. та меморіального ордеру № @2PL336581 від 04.04.2019р. на суму 14999 грн.

У претензіях № 437 від 28.08.2019р. та № 52 від 06.02.2020р., адресованих товариству з обмеженою відповідальністю "Тріо Вуд Індастрі", державне підприємство "Славутське лісове господарство" вказує на те, що на виконання умов договору державне підприємство "Славутське лісове господарство" поставило товариству з обмеженою відповідальністю "Тріо Вуд Індастрі" лісо продукцію. Також, зазначено, що частина продукції оплачена, однак залишок продукції залишається не оплаченим та становить 12154,91 грн.

Враховуючи вищевикладене, державне підприємство "Славутське лісове господарство" просить сплатити вказану заборгованість на відповідний рахунок протягом 7 днів з моменту отримання претензії. Доказом надіслання вказаних претензій є копії опису вкладення у цінний лист від 29.08.2019р., фіскального чеку № від 29.08.2019р. та фіскального чеку № від 07.02.2020р.

З огляду на порушення положень договору поставки позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як передбачено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору № 80 від 03.04.2019р. (зокрема, п.2.1.), враховуючи наявність 12154,92 заборгованості, існуючої станом на час подання позову та на момент вирішення спору, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Віповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача. Повний текст рішення (враховуючи зміст положень ст.233 ГПК України), остаточно складено у 5-ий робочий день після оголошення вступної та резолютивної частин рішення, тобто 15.07.2020р.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо Вуд Індастрі" (м. Київ, вул. Маршала Гречка, 3, ідентифікаційний код 41551375) на користь державного підприємства "Славутське лісове господарство" (Хмельницька область, м. Славута, вул. Кузовкова, буд. 1, ідентифікаційний код 00993314) 12154,92 грн. заборгованості, 2102 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.4 розділу Х "Прикінцеві положення", пп. 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення (враховуючи зміст положень ст.233 ГПК України) складено 15.07.2020р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 3 прим. (всім рек. з пов. про вруч.): 1 - до справи; 2 - позивачу (30000, Хмельницька обл., м. Славута, вул. Кузовкова, 1); 3 - відповідачу (04136, м. Київ вул. Маршала Гречка, 3).