УХВАЛА

м. Київ

20.07.2020Справа № 910/9632/20
Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вова Хорека" про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

У провадження Господарського суду міста Києва перебуває заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вова Хорека" про видачу судового наказу до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська" на стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки №40 від 07.04.2017 у розмірі 56 960,74 грн.

16.07.2020 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вова Хорека" надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська" у межах суми 56 960,74 грн.

Подана заява мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бджілка Печерська" зобов`язання за договором поставки не виконало, оплату за поставлений товари не здійснило, повернення товару не здійснило, а також ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. Окрім того, заявник посилається на наявність низки судових справ щодо стягнення з боржника заборгованості. Оскільки, заявник вважає, що існують підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення, заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Дослідивши подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, наказне провадження є самостійним видом судового провадження для розгляду окремих категорій справ, у якому суд в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ. При цьому, судовий наказ одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом. Такий вид господарського судочинства спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, спрямованих на реальне виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених, невизнаних чи оспорюваних прав і інтересів позивача. Законом визначено можливість застосування вказаного інституту виключно у позовному провадженні, оскільки саме для такого провадження характерним є наявність спору про право. Тобто, якщо особі (заявнику) відомо про наявність спору щодо предмету вимоги та така особа припускає несумлінні дії іншої особи (боржника) щодо предмету вимоги, зокрема, приховування майна, його продаж, зменшення, знищення чи знецінення, вона має звертатися до суду виключно у позовному порядку.

Крім того, відсутність у наказному провадженні етапу судового розгляду вимог стягувача, виключає, зокрема, можливість виклику особи, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, розгляду заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з викликом сторін.

Беручи до уваги, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, а не з позовом в порядку позовного провадження, чинним процесуальним законодавством не передбачено подання заяви про забезпечення вимог, заявлених у наказному провадженні, шляхом накладення арешту на грошові кошти та вирішення такого питання при розгляді заяви про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136-145, 147-159, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вова Хорека" про забезпечення позову - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.М. Шкурдова