ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 Справа № 904/1334/20
за позовом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", м. Київ, в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", м. Вільногірськ

до Пушкарівського комунального підприємства "Господар", с. Пушкарівка, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 271 522,90 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача - Писаренко Г.О.

від відповідача - не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (надалі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Пушкарівського комунального підприємства "Господар" (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 271 522,90 грн., з яких: 236 354,60 грн. - сума основного боргу, 29 671, 35 грн. - пеня, 3 489, 82 грн. - 3% річних, 2 007, 13 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення технічною водою № 149-2 від 24.01.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 відкрито провадження у справі №904/1334/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

23.06.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2020.

14.07.2020 в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач явку повноваженого представника в підготовчі та судове засідання не забезпечив, в порушенням вимог ухвали суду від 11.03.2020, яка вручена відповідачу 17.03.2020, останній відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 14.07.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2019 року між Позивачем (Виробник) та Відповідачем (Споживач) укладено Договір про надання послуг із забезпечення технічною водою № 149-2. (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виробник бере на себе зобов`язання надати послугу із забезпечення Споживача технічною водою, а Споживач зобов`язується оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 1.2. Договору виробник бере на себе зобов`язання надати послугу із забезпечення Споживача технічною водою в обсязі 200 700 м3 на рік, згідно з розрахунком обсягів споживання технічної води помісячно (Додаток №1).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що тариф на послуга із забезпечення технічною водою (далі - Послуги) становить: - тариф без ПДВ - 5,30 грн. за м3, ПДВ - 1,06 грн., тариф з ПДВ - 6,36 грн. за м3.

Сума Договору складає 1 276 452,00 грн. (Сімсот сімдесят дві тисячі сто чотири гривні 00 коп.), у т.ч. ПДВ 212 742, 00 грн. (п. 2.2. Договору).

У разі зміни уповноваженими органами цін (тарифів) на послуги вони, є обов`язковими для Сторін за цим Договором з моменту введення їх в дію уповноваженим органом (п. 2.3. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору облік відпущеної технічної води здійснюється засобами вимірювальної техніки, які пройшли державну метрологічну повірку та занесені до Державного реєстру.

Прилад обліку повинен розташовуватися на мережах Споживача на межі балансової належності трубопроводів технічної води Виробника та Споживача, згідно з Додатком № 2 та Додатком № 3, які є невід`ємною частиною даного Договору (п. 3.2. Договору).

Згідно п. 4.1., 4.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплату за надані послуги з поставки технічної води споживач робить на підставі рахунків на оплату та актів приймання-передачі наданих послуг.

Згідно пункту 4.4. Договору надані послуги підлягають оплаті споживачем протягом 30 календарних днів після закінчення місяця, в якому надавались послуги.

Відповідно до пункту 4.5. Договору днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виробника.

У разі виникнення заборгованості у Споживача по оплаті за надані послуги із забезпечення технічною водою, Виробник зараховує кошти, що сплачує Споживач, в рахунок погашення боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від призначення платежу, визначеного Споживачем (п. 4.6. Договору).

За умовами пунктів 5.3.1. Договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги повністю та у встановлений в цьому Договорі строк.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги із забезпечення технічною водою за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 на загальну суму 246 354,60 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг (а.с. 16-25).

Відповідач частково розрахувався за надані послуги в розмірі 10 000,00 грн., внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість пере Позивачем в сумі 236 354, 60 грн.

Доказів оплати заборгованості в зазначеному розмірі, суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 11.2. Договору сторони передбачили відповідальність Споживача за несвоєчасну оплату за надані послуги, у вигляді обов`язку сплатити виробнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день такого прострочення. Нарахування пені починається з першого дня прострочення та припиняється в день виконання споживачем своїх зобов`язань.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню в розмірі 29 671,35 грн. за загальний період прострочення з 05.03.2019 року по 26.02.2020 року, яка визначена за кожен місяць окремо (а.с. 42)

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач вимагає стягнення суми трьох процентів річних в розмірі 3 489,82 грн. за період прострочення з 05.03.2019 року по 26.02.2020 року та 2 007,13 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2019 року по січень 2020 року, які також розраховані по кожному акту здачі-приймання окремо (а.с. 42).

Здійснивши перевірку наданих розрахунків, суд дійшов висновку, що визначення розміру пені, відсотків річних та інфляційних втрат здійснено позивачем правильно.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в сумі 271 522,90 грн. , з яких: 236 354,60 грн. - сума основного боргу, 29 671, 35 грн. - пені, 3 489, 82 грн. - 3% річних, 2 007, 13 грн. - інфляційні втрати.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 165, 202, 233, 236-241, 247, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Пушкарівського комунального підприємства "Господар" (51606, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Пушкарівка, вул. Іляшевської, 20А, ) на користь на користь Акціонерного товариства Об`єднана гірничо-хімічна компанія (03035 м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3, ) в особі філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат акціонерного товариства Об`єднана гірничо-хімічна компанія (51700 Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вулиця Степова, буд. 1, ідентифікаційний код 39389830) 236 354,60 грн. основного боргу, 29 671, 35 грн. пені, 3 489, 82 грн. тир проценти річних, 2 007, 13 грн. інфляційних втрат, 4 072,84 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням положень пункту 4 розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020.

Повне рішення складено 15.07.2020

Суддя О.В. Ліпинський