Справа № 909/126/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відвід (самовідвід)

22.07.2020 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С.М., розглянувши заяву вих№01-10/07 від 10.07.2020 (вх№10252/20 від 17.07.2020) ТОВ "ЕКСТРАР" про відвід судді у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСТРАР",

вул. Є.Коновальця, 7/9, корпус Б, приміщення №1, м.Київ, 03150;

до відповідача 1: Приватного виконавця Павлюк Назара Васильовича,

АДРЕСА_1 ;

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік",

вул.Пекарська, 5 кв.4, м.Львів, 79008;

про виключення майна з опису і зняття з нього арешту.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСТРАР" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідачів Приватного виконавця Павлюк Назара Васильовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" про виключення нерухомого майна з опису та зняття з нього арешту.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2020 позовну заяву вих№01-27/02 від 27.02.2020 (вх№3640/20 від 02.03.2020) з доданими до неї документами повернуто заявнику без розгляду на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України через недодержання вимог частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, частини 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, тобто підписання позовної заяви адвокатом без документального підтвердження повноважень на вчинення такої процесуальної дії.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2020 скасовано, а справу №909/126/20 направлено до Господарського суду Івано-Франківської області для вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду.

Наявність в матеріалах справи лише копії позовної заяви вих№01-27/02 від 27.02.2020 (вх№3640/20 від 02.03.2020) без доданих до неї документів та доказів, позбавило суд можливості вирішити питання про прийняття позовної заяви до розгляду та перевірити її на відповідність приписам статей 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, що є необхідною умовою для відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2020 позовну заяву залишено без руху з наданням заявнику десятиденного строку з дня вручення вказаної ухвали, для подання суду позовної заяви в оригіналі з доданими до неї документами. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення від 13.07.2020 ухвалу суду від 01.07.2020 ТОВ "ЕКСТРАР" отримано 08.07.2020.

ТОВ "ЕКСТРАР" адресував суду заяву вих№01-10/07 від 10.07.2020 (вх№10252/20 від 17.07.2020) про відвід судді Кобецької С.М. у справі № 909/126/20. Заява мотивована упередженістю судді, що проявляється у незаконному винесенні ухвали від 05.03.2020 про повернення позовної заяви без розгляду, яка в подальшому скасована постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.06.2020; - безпідставному винесенні ухвали від 01.07.2020 про залишення позовної заяви без руху в т. ч. без проведення автоматичного розподілу та відсутності матеріалів справи №909/126/20 у Господарському суді Івано-Франківської області; - заявленні самовідводу у справі №909/196/20 з аналогічним складом сторін та предметом позову. Вказані обставини викликають сумніви у заявника щодо об"єктивності судді Кобецької С.М. у розгляді цього спору та на думку ТОВ "ЕКСТРАР" є підставами для відводу.

Статтями 35, 38, 39 Господарського процесуального кодексу України задекларовано підстави, порядок заявлення та порядок вирішення відводу судді.

Згідно з частиною 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 35, 36, 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи (частина 2 статті 38 Господарського процесуального кодексу України).

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (частина 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та в конкретній справі.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України №475/97-ВР від 17.07.1997) закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Отже неупередженість складу суду, гарантована національним процесуальним законом, як складова права на справедливий судовий розгляд, у розумінні Європейської конвенції, включає і право на незалежний і безсторонній суд.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 3 травня 2007 у справі "Бочан проти України" нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 зазначено, що безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, пункти 28, 30 та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, пункт 42).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" вказав: "стосовно суб"єктивного критерію, особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного ".

Наведені ТОВ "ЕКСТРАР" у заяві вих№01-10/07 від 10.07.2020 (вх№10252/20 від 17.07.2020) аргументи не узгоджуються з пунктами 1-4 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, а інших обставин обумовлених пунктом 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, які б викликали сумнів в упередженості чи необ`єктивності судді Кобецької С.М. у розгляді справи заявником не наведено та документально не підтверджено. Твердження ТОВ "ЕКСТРАР" фактично зводяться до незгоди заявника із процесуальними діями судді, викладеними в ухвалах суду від 05.03.2020, від 01.07.2020, вирішення яких урегульовано Господарським процесуальним кодексом України, а заперечення щодо постановленої суддею Кобецькою С.М. ухвали від 05.03.2020 реалізовано заявником шляхом подання апеляційної скарги. Більше того, як вказують положення частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Безпідставним визнається судом і посилання заявника на відсутність в суді матеріалів справи №909/126/20 на час постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без руху від 01.07.2020, позаяк у відповідності відтиску штампу Господарського суду Івано-Франківської області на супровідному листі Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 справа надійшла до суду - 25.06.2020 (а.с.176), а підстави для проведення автоматизованого розподілу згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - відсутні, позаяк автоматизований розподіл вказаної судової справи між суддями проведено - 02.03.2020. Слід зазначити, що обставини заявленого самовідводу судді у справі №909/196/20 є відмінними від аргументів заявника, викладених у заяві вих№01-10/07 від 10.07.2020 (вх№10252/20 від 17.07.2020) та не можуть бути підставами для відводу судді у справі №909/126/20.

У відповідності до приписів частин 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Беручи до уваги вище викладене суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а наслідком є вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 32, 35-39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

заявлений ТОВ "ЕКСТРАР" відвід судді Кобецької С.М. у справі №909/126/20 визнати необґрунтованим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала підписана 22.07.2020

Суддя С.Кобецька