ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/778/20

За позовом: Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (АТ «Укрексімбанк») (вул. Антоновича, буд.127, м. Київ, 03150; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАДРО» (просп. Гагаріна, буд.29, кв.18, м.Одеса, 65039; код ЄДРПОУ )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Акціонерне товариство «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (далі АТ «Укрексімбанк»), звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАДРО» (далі ТОВ «КВАДРО») про стягнення заборгованості у розмірі 3 371 грн. 87 коп., пені у розмірі 475 грн. 05 коп., штрафу у розмірі 1 586 грн. 03 коп., 3% річних у розмірі 139 грн. 57 коп. та інфляційних втрат у розмірі 293 грн. 49 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.03.2020р. позовну заяву АТ «Укрексімбанк» залишено без руху на підставі п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України.

13 квітня 2020р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява позивача щодо усунення недоліків з доказами, що підтверджують направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.04.2020р. відкрито провадження у справі № 916/778/20. Прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Позивач підтримує позовні вимоги, просить суд їх задовольнити.

Відповідач ТОВ «КВАДРО» відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, яка була направлена за юридичною адресою відповідача, не отримував.

За приписами п.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач зазначає, що між АТ «Укрексімбанк» (Зберігач) та ТОВ «КВАДРО» (Депонент) було укладено Договір про відкриття рахунку в цінних паперах №192-Д від 12.04.2002р., текст якого викладено в новій редакції у Додатковій угоді №1 від 01.10.2004р.

Умовами Договору сторони визначили, що Депонент доручає, а Зберігач зобов`язується надавати Депоненту послуги щодо відкриття та ведення рахунку в цінних паперах, зберігання належних Депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на викладених нижче умовах відповідно до Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998р. №61, внутрішніх нормативних документів Зберігача та чинного законодавства України.

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору AT «Укрексімбанк» було відкрито відповідачу рахунок у цінних паперах та надано відповідні послуги з ведення рахунку цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком та зберігання цінних паперів, що підтверджується актами-рахунками.

Відповідно до умов п.п. 1.3.2. та п. 2.1. Договору Депонент взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Зберігача відповідно до умов Договору та діючих тарифів.

Позивач зазначає, що За умовами п.2.2. Договору оплата банківських послуг за цим Договором здійснюється Депонентом щомісяця, до 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, на підставі акту-рахунку.

Однак, в порушення умов Договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг AT «Укрексімбанк» за Договором, у зв`язку з чим за період з 01.01.2017р. по 31.01.2020р. утворилась заборгованість у розмірі 3 371 грн. 87 коп.

Невиконання відповідачем своїх обов`язків за Договором позивач вважає порушенням свої прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом та просить стягнути на свою користь заборгованість за Договором про відкриття рахунку в цінних паперах №192-Д від 12.04.2002р. у розмірі 3 371 грн. 87 коп.

В обґрунтування позову AT «Укрексімбанк» також зазначає, що за правилами ст.ст, 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з умовами п.п. 5.4.-5.5. Договору за порушення строків оплати банківських послуг за цим Договором Депонент сплачує Зберігачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У разі прострочення Депонентом оплати банківських послуг більше як на 30 днів, Депонент, крім пені, повинен сплатити Зберігачу штраф у розмірі 50% від суми несплачених Депонентом банківських послуг.

На підставі вищенаведеного позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 475 грн. 05 коп. та штраф у розмірі 1 586 грн. 03 коп., які, на думку позивача, підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, позивач звертає увагу суду, що крім того, згідно з положенням ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач зазначає, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі вищенаведеного позивач нарахував 3% річних у розмірі 139 грн. 57 коп. та інфляційні втрати у розмірі 293 грн. 49 коп., які просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.

Розглянув матеріали справи, судом було встановлено, що 12.04.2002р. між AT «Укрексімбанк» (Зберігач) та ТОВ «КВАДРО» (Депонент) було укладено Договір про відкриття рахунку в цінних паперах №192-Д.

В Додатковій угоді №1 від 01.10.2004р. до Договору про відкриття рахунку в цінних паперах №192-Д від 12.04.2002р. викладено нову редакцію Договору.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У частині 1 ст. 174 Господарського кодексу України законодавець встановив , що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні», що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, договір про відкриття рахунку в цінних паперах - договір між власником цінних паперів та обраним ним зберігачем про передачу власником належних йому цінних паперів зберігачу для здійснення депозитарної діяльності.

Абзац 4 ч.3 ст.7 Закону України «Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» визначає, що у договорі про відкриття рахунку у цінних паперах визначаються умови ведення рахунку власника цінних паперів, порядок проведення операцій емітента, порядок надання облікової та фінансової інформації зберігачем, а також умови оплати його послуг тощо.

Згідно п.1 Договору Депонент доручає, а Зберігач зобов`язується надавати Депоненту послуги щодо відкриття та ведення рахунку в цінних паперах, зберігання належних Депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на викладених нижче умовах відповідно до Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998р. №61, внутрішніх нормативних документів Зберігача та чинного законодавства України.

Відповідно до п.п. 1.3.2. та п. 2.1. Договору Депонент взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Зберігача відповідно до умов Договору та діючих тарифів.

За умовами п.2.2. Договору оплата банківських послуг за цим Договором здійснюється Депонентом щомісяця, до 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, на підставі акту-рахунку.

Відповідно до матеріалів справи позивачем було відкрито відповідачу рахунок у цінних паперах та надано відповідні послуги з ведення рахунку цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком та зберігання цінних паперів, що підтверджується актами-рахунками: №3066 від 31.01.2020р. на суму 100грн., №3066 від 31.12.2019р. на суму 100грн., №3066 від 30.11.2019р. на суму 100грн., №3066 від 31.10.2019р. на суму 100грн., №3066 від 30.09.2019р. на суму 100грн., №3066 від 31.08.2019р. на суму 100грн., №3066 від 31.07.2019р. на суму 100грн., №3066 від 30.06.2019р. на суму 100грн., №3066 від 31.05.2019р. на суму 100грн., №3066 від 30.04.2019р. на суму 100грн., №3066 від 31.03.2019р. на суму 100грн., №3066 від 28.02.2019р. на суму 100грн., №3066 від 31.01.2019р. на суму 100грн., №3066 від 31.12.2018р. на суму 100грн., №3066 від 30.11.2018р. на суму 100грн., №3066 від 31.10.2018р. на суму 100грн., №3066 від 31.08.2018р. на суму 100грн., №3066 від 31.08.2018р. на суму 100грн., №3066 від 31.07.2018р. на суму 82,73грн., №3066 від 30.06.2018р. на суму 82,73грн., №3066 від 31.05.2018р. на суму 82,73грн., №3066 від 30.04.2018р. на суму 82,73грн., №3066 від 31.03.2018р. на суму 82,73грн., №3066 від 28.02.2018р. на суму 82,73грн., №3066 від 31.01.2018р. на суму 82,73грн., №3066 від 31.12.2018р. на суму 82,73грн., №3066 від 30.11.2017р. на суму 82,73грн., №3066 від 31.10.2017р. на суму 82,73грн., №3066 від 30.09.2017р. на суму 82,73грн., №3066 від 31.08.2017р. на суму 82,73грн., №3066 від 31.07.2017р. на суму 82,73грн., №3066 від 30.06.2017р. на суму 82,73грн., №3066 від 31.05.2017р. на суму 82,73грн., №3066 від 30.04.2017р. на суму 82,73грн., №3066 від 31.03.2017р. на суму 82,73грн., №3066 від 28.02.2017р. на суму 82,73грн., №3066 від 31.01.2017р. на суму 82,73грн., які підписані уповноваженою особою ТОВ «КВАДРО».

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За матеріалами справи, відповідач не виконав своїх зобов`язань за Договором про відкриття рахунку в цінних паперах №192-Д від 12.04.2002р. щодо оплати банківських послуг у встановлений у Договорі строк, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 3 371 грн. 87 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з умовами п.п. 5.4.-5.5. Договору за порушення строків оплати банківських послуг за цим Договором Депонент сплачує Зберігачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У разі прострочення Депонентом оплати банківських послуг більше як на 30 днів, Депонент, крім пені, повинен сплатити Зберігачу штраф у розмірі 50% від суми несплачених Депонентом банківських послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що він є вірним, отже, позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі 475 грн. 05 коп., штрафу у розмірі 1 586 грн. 03 коп., 3% річних у розмірі 139 грн. 57 коп. та інфляційних втрат у розмірі 293 грн. 49 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАДРО» про стягнення задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАДРО» (просп. Гагаріна, буд.29, кв.18, м.Одеса, 65039; код ЄДРПОУ ) на користь Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (вул. Антоновича, буд.127, м. Київ, 03150; ) заборгованість у розмірі 3 371 грн. 87 коп., пеню у розмірі 475 грн. 05 коп., штраф у розмірі 1 586 грн. 03 коп., 3% річних у розмірі 139 грн. 57 коп., інфляційні втрати у розмірі 293 грн. 49 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті 15 липня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога