УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

17.07.2020Справа №910/10287/20

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши заяву Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 44, поверх 3; ідентифікаційний код 31025266)

про видачу судового наказу за вимогою

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовий Клуб" (02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 27-А; ідентифікаційний код 37204046) про стягнення заборгованості у розмірі 40 619,70 грн. із оплати авторської винагороди за Ліцензійним договором №Г-04/15 від 30.04.2015 за період з січня 2017 року по жовтень 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовий Клуб" про стягнення заборгованості у розмірі 40 619,70 грн. із оплати авторської винагороди за Ліцензійним договором №Г-04/15 від 30.04.2015 за період з січня 2017 року по жовтень 2019 року.

Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування своєї заяви Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" вказує, що за умовами укладеного сторонами Ліцензійного договору №Г-04/15 від 30.04.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Лісовий Клуб" зобов`язалось сплачувати авторську винагороду (роялті) за право (невиключну ліцензію) на публічне використання творів, які відносяться до репертуару Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав".

У відповідності до п.п. 2.4, 2.5.1 Ліцензійного договору №Г-04/15 від 30.04.2015 сума авторської винагороди (роялті) становить 1 відсоток від суми валового збору (доходу) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовий Клуб", але не менше ніж 900,00 грн. за один календарний місяць. У разі автоматичної пролонгації вказаного договору розмір мінімального платежу авторської винагороди підвищується на 10% щороку.

Із системно-логічного тлумачення умов зазначеного ліцензійного договору вбачається, що нарахування та сплата авторської винагороди (роялті) повинна здійснюватися щомісячно.

Пунктом 5 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Як вбачається із заяви Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" заявником було заявлено вимогу про стягнення заборгованості по сплаті авторської винагороди за Ліцензійним договором №Г-04/15 від 30.04.2015 за період з січня 2017 року по жовтень 2019 року, в той час як заява була подана до суду 15.07.2020.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, заява Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" про стягнення заборгованості у розмірі 40 619,70 грн. за надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Лісовий Клуб" права (невиключної ліцензії) на публічне використання творів у період з січня 2017 року по жовтень 2019 року, подана із пропуском строку позовної давності в частині заборгованості з оплати авторської винагороди за період з січня по лютий 2017 року (з огляду на продовження строків позовної давності на строк дії карантину в силу пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України в частині заборгованості за березень-червень 2017 року).

При цьому, у даному випадку приписи ч. 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України щодо права суду відмовити у видачі судового наказу лише в частині вимог не підлягають застосуванню, оскільки дані положення господарського процесуального закону стосуються ситуацій, коли заявником заявлено кілька вимог (наприклад, про стягнення основної суми боргу, пені, штрафу), в той час як у заяві Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" заявлено лише одну майнову вимогу про стягнення основної суми боргу зі сплати авторської винагороди.

Про обґрунтованість таких висновків суду свідчать те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу, суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

В той же час, у випадку видачі судового наказу за заявою Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" лише в частині заборгованості, строк позовної давності на яку не закінчився, суд повинен буде здійснити розгляд вимоги заявника по суті та самостійно здійснити розрахунок іншої частини вимоги, за якою видаватиметься наказ, що суперечить суті такого інституту процесуального права як наказне провадження.

Таким чином, оскільки Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" заявлено вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 40 619,70 грн. із пропуском строку позовної давності в частині заборгованості за період з січня по червень 2017 року, то у суду відсутні правові підстави для видачі відповідного судового наказу з огляду на приписи п. 5 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, у видачі судового наказу за вимогою Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовий Клуб" про стягнення заборгованості у розмірі 40 619,70 грн. із оплати авторської винагороди за Ліцензійним договором №Г-04/15 від 30.04.2015 за період з січня 2017 року по жовтень 2019 року, слід відмовити.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, заявник не позбавлений можливості звернутися з заявою про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовий Клуб" про стягнення заборгованості із оплати авторської винагороди за Ліцензійним договором №Г-04/15 від 30.04.2015 з урахуванням положень Глави 19 "Позовна давність" Розділу 5 Книги першої Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовий Клуб" про стягнення заборгованості у розмірі 40 619,70 грн. із оплати авторської винагороди за Ліцензійним договором №Г-04/15 від 30.04.2015 за період з січня 2017 року по жовтень 2019 року.

2. Роз`яснити Державній організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", що у відповідності до приписів ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору заявнику не повертається. Однак, у разі пред`явлення заявником позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (17.07.2020) та може бути оскарження протягом десяти днів шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко