ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р. Справа№ 925/809/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

при секретарі Островерха В.Л.

за участю представників

від позивача: Лавренчук Т.В., Бляшин М.С., Гнєздрілова О.О.

від відповідача: Марцин І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Малого підприємства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.04.2020 (повний текст складено 16.04.2020)

у справі № 925/809/19 (суддя О.В. Чевгуз)

за позовом Малого підприємства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ"

до Приватного акціонерного товариства "ВАТУТІНСЬКИЙ КОМБІНАТ ВОГНЕТРИВІВ"

про стягнення 900 654 грн.

ВСТАНОВИВ:

Мале підприємство з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ВАТУТІНСЬКИЙ КОМБІНАТ ВОГНЕТРИВІВ" про стягнення вартості додатково виконаних робіт в сумі 900 654 грн.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що ним були виконанні додаткові роботи, які не були обумовлені договором, без їх виконання неможливо було досягти результату основних робіт, їх виконання погоджено відповідачем як замовником, однак останнім не оплачено.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.04.2020 у справі № 925/809/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Мале підприємство з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження, дослідити і оцінити докази, які не були оцінені судом першої інстанції, а також були оцінені невірно, а зокрема: листування електронною поштою між позивачем та відповідачем, акт здавання-приймання виконаних робіт від 04.12.2018р., лист вих.№193-ВМ від 04.12.2018р., лист вих. №256 від 26.12.2018р., рахунок №2103 від 26.12.2018р., заяви свідків та інше, скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 08.04.2020р. у справі № 925/809/19 та прийняти нове, яким задовольнити позов Малого підприємства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" в повному обсязі, здійснити розгляд даної справи за участі представника Малого підприємства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ".

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття не обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 апеляційну скаргу Малого підприємства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" у справі №925/809/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 апеляційну скаргу Малого підприємства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.04.2020 у справі № 925/809/19 залишено без руху.

04.06.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Малого підприємства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" надійшов лист щодо виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 у справі № 925/809/19 з доданими доказами сплати судового збору - оригінал платіжного доручення №1102 від 01.06.2020 на суму 20 264 грн 72 коп., яка підтверджує сплату скаржником судового збору в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Малого підприємства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.04.2020 у справі № 925/809/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на 21.07.2020.

02.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання у справі № 925/809/19, що призначене на 21.07.2020 у режимі відео конференції.

03.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Черкаської області від 08.04.2020 у справі № 925/809/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального, колегія суддів встановила наступне.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

17.05.2018 між Малим підприємством з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" (далі - постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "ВАТУТІНСЬКИЙ КОМБІНАТ ВОГНЕТРИВІВ" ( далі - покупець, відповідач) був укладений Контракт № VIС032а/154/18 (далі - Контракт), за умовами якого покупець доручив постачальнику виконання робіт та постачання згідно обсягу робіт та постачання, викладеному в Додатку 1А цього Контракту.

В Додатку 1А "Обсяг Робіт та Постачання" встановлено, що метою замовлення на закупівлю робіт та послуг є реконструкція існуючої печі в зв`язку з модернізацією та зростом виробничої потужності ВКВ комбінату.

Пунктом 4 Додатку 1А обсяг робіт по даному Контракту містить виконання монтажу обладнання, що надається покупцем (за виключенням рами для головного редуктора), з метою провести реконструкцію існуючої печі № 1.

Відповідно до п. 4 Контракту загальна ціна Контракту включає в себе всі податки, збори, комісії, витрати, податки на прибутки, та інші податки. Всі ціни та тарифи є дійсними, постійними, незмінними та не підлягають зростанню в жодній мірі протягом строку дії контракту. Загальна ціна договору (контракту) встановлена в розмірі 9 062 040 грн.

Зазначене також погоджено сторонами в п. 4.1 Додатку 5 "Ціна/Виставлення рахунку/Умови оплати" Додатку № 5: ціни, вказані в Замовленні, є твердими та кінцевими, не є предметом підвищення або індексування та містять всі податки, витрати та видатки постачальника на виконання Замовлення.

В п. 2.1 Додатку 5 "Зміна замовлень" встановлено, що покупець може у будь-який час змінити обсяг Замовлення ( «Зміна замовлення»). Постачальник повинен протягом десяти (10) календарних днів, починаючи з моменту отримання вимоги щодо Заміни Замовлення, надати покупцеві в письмовій формі інформацію про вплив Зміни замовлення на ціну та /або Графік (з відповідним обґрунтуванням). Вивчення, аналізування такого впливу та роботи пов`язанні зі Зміною Замовлення виконуються за рахунок постачальника. Після цього граничного терміну ніякі претензії та/або заперечення постачальника не будуть прийматись покупцем, а постачальник повинен буде виконати Зміну Замовлення згідно з вимогами покупця.

У п. 2.2 Додатку 5 "Зміна замовлень" встановлено, що у разі якщо відповідні зміни цін та/або графіка приймаються, такі зміни мають бути відображені у письмовій поправці, підписаній обома сторонами. Хоча, якщо Сторони не дійдуть згоди стосовно впливу такої Зміни Замовлення на ціну та/або Графік, постачальник повинен продовжувати працювати за Зміненим Замовленням згідно вимогам покупця, не чекаючи на кінцеве вирішення суперечки.

В п. 2.3 Додатку 5 "Зміна замовлень" встановлено, що постачальник не повинен вносити ніяких змін до Замовлення без попередньої письмової згоди покупця.

У п. 2.4 Додатку 5 "Зміна замовлень" встановлені наступні події не роблять легітимною Зміну Замовлення та не можуть призвести до зміни будь-яких положень Замовлення:

- Модифікації та виправлення або надані покупцем, або виконані Постачальником, необхідні для перетворення ескізного проекту у робочий проект, необхідний для виконання замовлення;

- Корегувальні дії, необхідні через невідповідність постачальника або його Субпідрядника вимогам Замовлення, інструкцій, креслень, специфікацій або будь-яких документів, відправлених постачальнику у зв`язку з Замовленням;

Додаткова(-і) робота(-і), позначена(-і) у Замовленні, яку покупець вирішує виконати.

Відповідно до п. 5 Контракту умови здійснення оплати (% від усього контракту) будуть наступними, за умови надання постачальником відповідного рахунку (в редакції додаткової угоди № 1) - попередня оплата - 10% від вартості Контракту після його підписання; - 20% від вартості Контракту після доставки всього обладнання та металу та тимчасових споруд на об`єкт Покупця та після прибуття персоналу Постачальника; - 20% від вартості Контракту після зведення тимчасових споруд та завершення підготовчих робіт та після зупинки печі; - 10% від вартості Контракту після завершення 30% модернізації печі; - 30% від вартості Контракту після завершення 100% модернізації печі; - 10% від вартості Контракту після кінцевого приймання (не більше 2-х тижнів після введення в експлуатацію).

Оплату має бути здійснено банківським переказом протягом п`ятнадцяти днів з дати рахунку.

Здійснив аналіз наявних матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що сторони погодили виконання підготовчих робіт, ремонтних та відновлювальних робіт на печі № 1 ВКВ, монтажу обладнання, що надається відповідачем (за виключенням рами для головного редуктора), з метою провести реконструкцію існуючої печі №1 на умовах і в терміни, обумовлені цим Договором. Порядок розрахунків за роботи передбачений п. 5 Контракту.

Відповідно до п. 6 Контракту сторони погодили умови доставки, графік та дати поставки. Постачальник повинен виконати роботу та здійснити постачання згідно з погодженими етапами.

Пунктом 13 Контракту сторони погодили, що всі повідомлення та кореспонденція (ділова переписка) під час виконання такого контракту повинні були здійснюватися електронними листами із застосуванням електронної пошти (е-mail), вказаної у Контракті, а, зокрема, для ПрАТ "ВКВ" повідомлення та кореспонденція з усіх технічних питань мала здійснюватися для ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на наступну електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка безпосередньо вказана у Контракті.

Позивач зазначає, що в процесі виконання робіт виникла необхідність у виконанні додаткових робіт, без яких неможливо було б досягти результату основних робіт, обумовлених Контрактом, про що було повідомлено відповідача та направлено йому відповідну калькуляцію, де детально описано всі необхідні додаткові роботи та їх вартість, а також вказано необхідний додатковий строк для їх виконання.

23.08.2018 електронним листом позивач повідомив представника відповідача - ОСОБА_1 про необхідність погодження додаткових робіт на загальну суму 943 692 грн (а.с. 39-40, т. 1).

29.08.2018 електронним листом позивач повторно надсилав ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , копію - ОСОБА_5 кошторис на додаткові роботи.

13.09.2018 електронним листом позивач повторно надсилав ОСОБА_3 кошторис на додаткові роботи.

Позивач зазначив, що оскільки між сторонами було погоджено використання електронної пошти, як ділової переписки (п. 13 Контракту), то відповідно саме такий спосіб направлення кореспонденції ним використовувався протягом усього строку виконання Контракту. На думку позивача, він виконав роботи з реконструкції існуючої печі у зв`язку з модернізацією та зростом виробничої потужності ВКВ комбінату, які передбачені Контрактом, а також додаткові роботи, що не були включені в кошторис до вищевказаного Контракту, але про необхідність яких покупець повідомлений належним чином та завчасно.

Листом вих. № 193-ВМ від 04.12.2018 (а.с. 68-75, т. 1) позивач надіслав відповідачу (який отримано 07.12.2018) на погодження та підписання додаткову угоду № 2 про зміну умов Контракту та акт виконаних робіт від 04.12.2018.

Листом вих. № 256 від 26.12.2018 (а.с. 78-84, т. 1) позивач повідомив відповідачу (відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштове відправлення вручено 04.01.2019) про стан виконанням робіт по Контракту та додаткових робіт, вартість яких склала 900 654 грн (з ПДВ), та надіслав рахунок № 2103 від 26.12.2018 на суму 900 654 грн.

На думку позивача, оплата вищевказаного рахунку мала бути здійснена в строк до 11.01.2019 включно, тобто протягом семи днів з дати отримання рахунку.

21.02.2019 позивач надіслав відповідачу претензію-вимогу за вих. № 19 (а.с. 85-88, т. 1) з вимогою сплатити борг за Контрактом, в тому числі сплатити за додатково виконанні роботи. Відповідачем вартість додаткових робіт у розмірі 900 654 грн. не сплачена.

Спір виник внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати додаткових робіт.

Укладений між сторонами Контракт за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити вказану роботу.

Згідно зі ст. 875 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру; виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовнику.

Умовами Контракту передбачено виконання підготовчих робіт, ремонтних та відновлювальних робіт на печі № 1 ВКВ, монтажу обладнання, що надається відповідачем (за виключенням рами для головного редуктора), з метою провести реконструкцію існуючої печі № 1 на умовах і в терміни, обумовлені цим Договором. Порядок розрахунків за роботи передбачений п. 5 Контракту.

Статтею 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Частиною 1 ст. 854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником виконаних робіт, якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно зі ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на надходження 20.09.2018 о 19:07 год. на його електронну адресу листа від ОСОБА_1 «я даю згоду на завдання, перелічені в таблиці, ми визначимо остаточну суму після завершення робіт» в обґрунтування погодження додаткових робіт та їх додаткової оплати, а також на лист від 06.10.2018, який надійшов на електронну адресу позивача від ОСОБА_1 о 21:21 год. «так Квант виконав деякі додаткові роботи, ціна все ще має бути узгоджена, сума, яку Ви вказали, є вашим кошторисом» в обґрунтування визнання відповідачем виконання позивачем додаткових робіт, а також не заперечення щодо необхідності їх оплати, а також на лист від 14.05.2019, який надійшов на електронну адресу позивача від ОСОБА_1 о 18:06 год. «Imerys запропонував Кванту оплатити додаткові роботи як першочерговий платіж, а Квант відмовився?» в обґрунтування визнання відповідачем необхідності оплати додаткових робіт не заслуговують на увагу, оскільки вказані електронні листи не відповідають вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оскільки не містять електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення, зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення.

Згідно ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки щодо застосування норм, визначених частиною першою статті 5, частинами першою, другою 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.12.2019 у справі № 922/788/19, за якою роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Водночас у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18 зазначено, що роздруківка електронної переписки не може вважатись електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Поряд з цим, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі № 9901/43/19 зазначено, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом подання електронного документа. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним.

Доказів погодження з відповідачем проведення додаткових робіт, їх склад та вартість позивачем до суду не надано. Виконання додаткових робіт сприяло перевищенню визначеної сторонами ціни Контракту, що прямо суперечить його умовам щодо сталості та незмінності вартості робіт.

Отже, на думку колегії суддів, позивачем не доведено правових підстав для виконання додаткових робіт, які не передбачені умовами Контракту.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 2 вказаної статті зазанчено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Аналогічна правова позиція закріплена в ч. 1, ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України, відповідно до яких зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору, тобто має бути погоджена сторонами в будь-якому разі.

Вказаними нормами встановлено, що договір не може існувати без умов щодо предмету, ціни і вартості товару. Відповідно без погодження сторонами предмету, ціни, і строку дії договору такий договір є неукладеним.

Про що зазначено і в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 08.05.2018 у справі № 926/1733/16, від 01.11.2019 у справі № 904/3074/18.

Водночас слід зазначити, що за приписами ч.1 та 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Порядок зміни договору у зв`язку з істотною зміною обставин визначений статтею 652 Цивільного кодексу України.

Правові наслідки зміни договору визначені статтею 653 Цивільного кодексу України, за якою у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 цієї статті). У разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили (ч. 3 цієї статті).

За приписами статті 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами не було досягнуто згоди істотних умов щодо зміни предмету, ціни і строків виконання робіт про які зазначає позивач, а саме додаткових робіт, вартість яких склала 900 654 грн.

Враховуючи викладені вимоги Закону, які регулюють порядок укладення та зміни договору, так і вимоги закону, які регулюють загальні положення про підряд, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що розрахунок вартості виконаних додаткових робіт, які зафіксовано позивачем у акті від 04.12.2018 здавання - приймання виконаних робіт за грудень 2018 року на суму 900 654 грн, не входить до ціни Контракту, тобто заявлена позивачем сума позову не погоджена сторонами ні в порядку визначеному Законом, ні в порядку, визначеному Контрактом.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що позивач не має підстав вимагати у відповідача сплати самостійно визначеної суми, оскільки ні Контракт, ні Закон не надавав позивачу права в односторонньому порядку вносити зміни до Контракту щодо переліку та вартості робіт, а також не доведення позивачем належними та допустимими доказами в розмінні приписів, як процесуального (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України) так і матеріального (ч. 1 ст. 205, ст. 628, ч. 1 ст. 638, ст. 639, ст. 651, ст. 653 Цивільного кодексу України, ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України) права щодо узгодження між позивачем та відповідачем у визначеному законом та договором виконання робіт, які наведені у акті від 04.12.2018 здавання - приймання виконаних робіт за грудень 2018 року на суму 900 654 грн, як і взяття відповідачем як замовником обов`язку щодо їх оплати у визначеному позивачем розмірі (900 654 грн).

Про що зазначено і в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 29.05.2019 у справі № 910/20965/16.

Щодо заяв свідків від 15.06.2019 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Статтею 89 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Правовий аналіз наведених положень Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передумовою виклику свідка для допиту є суперечливість обставин, викладених свідком у заяві, іншим доказам, або у разі наявності у суду сумнівів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Письмові пояснення свідків, викладені в заявах, наданих позивачем до суду не є належними доказами відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися.

Про що зазначено і в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Суд першої інстанції з урахуванням положень ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України правильно не врахував обставини, викладені свідками у заявах в підтвердження погодження позивачем з відповідачем та підписання з ним додаткової угоди № 2 про зміну умов Контракту, оскільки позивачем не надано суду відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України доказів внесення змін до Контракту в тій самій формі, що і Контракт, що змінюється або внесення змін до Контракту за рішенням суду на вимогу однієї із сторін відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно не взяті до уваги вказані заяви свідків, оскільки не є належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 08.04.2020 у справі № 925/809/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Малого підприємства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Мале підприємство з обмеженою відповідальністю "КВАНТ".

Керуючись ст. ст. 129, 269 - 270, 275 - 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Малого підприємства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 08.04.2020 у справі № 925/809/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Мале підприємство з обмеженою відповідальністю "КВАНТ".

3. Матеріали справи № 925/809/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.07.2020.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська