УХВАЛА

20 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/1907/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 27.05.2020

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

від 05.02.2020

у справі № 904/1907/15

за заявою боржника Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика Олександра Васильовича

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2020 Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі № 904/1907/15, в частині затвердження звіту арбітражного керуючого Юдицького О.В. про відшкодування витрат арбітражного керуючого-ліквідатора за період 01.03.2018-31.05.2019 на загальну суму 123 128,85 грн, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті в якому надійшла касаційна скарга.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області у справі № 904/1907/15 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 13.07.2020.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі № 904/1907/15 за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 слід відмовити, виходячи з наступного.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі № 904/1907/15, яка залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020, задоволено частково клопотання ліквідатора банкрута № 02-01/14821/904-1907 від 21.06.2019 про затвердження звіту про основну грошову винагороду (оплату послуг) та відшкодування витрат арбітражного керуючого Юдицького О.В. - ліквідатора суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика Олександра Васильовича за період проведення ліквідаційної процедури з 01.03.2018 по 31.05.2019; затверджено звіт арбітражного керуючого Юдицького О.В. - ліквідатора суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика Олександра Васильовича про основну грошову винагороду (оплату послуг) та відшкодування витрат за період роботи з 01.03.2018 по 31.05.2019 на загальну суму 123 128,85 грн (основна грошова винагорода арбітражного керуючого за період проведення ліквідаційної процедури з 01.03.2018 по 31.05.2019 - 116 190 грн, витрати ліквідатора банкрута на проведення ліквідаційної процедури за період з 01.03.2018 по 31.05.2019 - 6 938,85 грн); в задоволенні звіту по витратах арбітражного керуючого Юдицького О.В. на суму 2 284,17 грн - відмовлено. Тобто, предметом розгляду в суді першої інстанції було тільки клопотання ліквідатора про затвердження звіту про основну грошову винагороду (оплату послуг) та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Скаржником оскаржується постанова Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі № 904/1907/15 в частині затвердження звіту арбітражного керуючого Юдицького О.В. про відшкодування витрат арбітражного керуючого-ліквідатора за період 01.03.2018-31.05.2019 на загальну суму 123 128,85 грн.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, а введено його в дію з 21.10.2019.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції на момент прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови та прийняття судом касаційної інстанції даної ухвали, передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений в ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог касаційної скарги скаржником оскаржується постанова Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 у справі № 904/1907/15 за результатами апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі № 904/1907/15, якою розглянуто клопотання ліквідатора про затвердження звіту про основну грошову винагороду (оплату послуг) та відшкодування витрат арбітражного керуючого, можливість оскарження якої в касаційному порядку не передбачено частиною 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області подано касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 у справі № 904/1907/15 за результатами апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі № 904/1907/15, якою розглядалось клопотання ліквідатора про затвердження звіту про основну грошову винагороду (оплату послуг) та відшкодування витрат арбітражного керуючого, яка відповідно до ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягає касаційному оскарженню, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі № 904/1907/15.

В зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, розгляд вищевказаного клопотання колегією суддів не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/1907/15 за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020, в частині затвердження звіту арбітражного керуючого Юдицького О.В. про відшкодування витрат арбітражного керуючого-ліквідатора за період 01.03.2018-31.05.2019 на загальну суму 123 128,85 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко