ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року Справа № 916/2835/13
м. Одеса, проспект Шевченка,29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: М.А. Мишкіної,

суддів: О.Ю. Аленіна, Л.В. Лавриненко

секретар судового засідання Діхтяренко О.Б.

за участю представників учасників справи:

від Антимонопольного комітету України - Вірт С.О. - за довіреністю;

від ТОВа «Котовський винзавод» - не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України

на ухвалу господарського суду Одеської області від 28 квітня 2020 року про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу

у справі №916/2835/13

за позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський винзавод»

про стягнення 100000грн.

суддя суду першої інстанції: Л.В. Лічман

дата і місце постановлення ухвали: 28.04.2020р., 11.45год., м.Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №9

повний текст ухвали складено 30.04.2020р.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 14.07.2020р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.03.2014р. (яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2015р.) задоволено позовні вимоги Антимонопольного комітету України (надалі - позивач, АМК України, Комітет) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський винзавод» (відповідач, ТОВ «Котовський винзавод, боржник») - стягнуто з ТОВа «Котовський винзавод» на користь Державного бюджету України 50000грн. штрафу, накладеного рішенням від 15.08.2012р. № 575-р., та 50000грн. пені за прострочення сплати штрафу.

На виконання вищезазначеного рішення 04.03.2015р. видано відповідний наказ.

18.03.2020р. позивач надіслав місцевому господарському суду заяву (вх.№ 2-422/20 від 23.03.2020р.), в якій просив суд відновити строк для пред`явлення наказу господарського суду Одеської області від 04.03.2015р. у справі №916/2835/13 до виконання та видати дублікат наказу від 04.03.2015р. на підставі ст. 329 ГПК України, п.п. 19.4 п.19 Перехідних положень ГПК України.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що наказ суду від 04.03.2015р. був пред`явлений до виконання до органу ДВС разом із заявою про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2015 р. № 300-20.3/09-2962. Постановою Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 04.11.2015р. відкрито виконавче провадження № 49251838 з примусового виконання наказу, який в подальшому знаходився на виконанні у різних виконавчих службах, про що стягувача повідомлено листами від 04.07.2016р. №11015/02-35/14, від 29.03.2018 р. № 10272/3043/2, від 03.04.2018р. № 09/2835. Останнім Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області повідомив позивача про винесення постанови від 03.04.2018р. ВП №49251838 про прийняття виконавчого провадження з примусового виконання наказу. Листом від 28.10.2019р. №300-29/01-13971 Антимонопольний комітет України звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просив надати інформацію про хід виконавчого провадження з примусового виконання наказу, а також повідомити про вжиті заходи по виконанню наказу. 02.12.2019р. Комітет отримав лист Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 20.11.2019р. № 09.1-7386, з якого стало відомо про винесення державним виконавцем 01.08.2018р. постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Ознайомившись 19.12.2019р. з матеріалами справи № 916/2835/13 та 27.01.2020р. з матеріалами виконавчого провадження № 49251838, позивач встановив відсутність в них оригіналу наказу. АМК України не отримував від виконавчої служби ані постанови від 01.08.2018р. ВП № 49251838 про повернення виконавчого документа стягувачу, ані оригіналу наказу господарського суду Одеської області від 04.03.2015р. у даній справі.

При цьому позивач зазначав, що саме з моменту одержання 02.12.2019р. ним листа Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 20.11.2019р. № 09.1-7386 йому стало відомо, що наказ на теперішній час не перебуває на виконанні.

З огляду на зазначене, та те, що строк пред`явлення до виконання наказу суду від 04.03.2015р. № 916/2835/13 пропущено з незалежних від нього причин, а також те, що дізнаватися про хід виконавчого провадження є правом, а не обов`язком стягувача, Комітет просить поновити пропущений з поважних причин строк та видати дублікат виконавчого документа, який втрачено.

01.04.2020р. відповідач подав місцевому господарському суду заперечення на заяву Антимонопольного комітету України, в яких просив відмовити у задоволенні заяви та, зокрема, зазначив, що виконавче провадження №49231838 перебувало на виконанні протягом трьох років, а саме: з 05.11.2015р. по 01.08.2018р. , позивач не заперечує отримання ним постанови від 04.11.2015р. про відкриття виконавчого провадження та знав ідентифікатор для доступу до реєстру виконавчих проваджень, а тому міг та мав відслідковувати хід виконавчого провадження у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. Таким чином про постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.08.2018р. позивачу стало відомо 01.08.2018р., а відтак строк для звернення до суду із заявою про отримання виконавчого документа є пропущеним. Антимонопольним комітетом України не здійснено жодних засобів для з`ясування обставин фактичного виконання наказу. Строк для пред`явлення наказу господарського суду від 04.03.2015р. відповідно до чинної на час його видачі редакції ЗУ «Про виконавче провадження» сплив 04.03.2016р. Жодних конкретних поважних обставин та причин, підтверджених належними та допустимими доказами, які б заважали стягувачу звернутися до господарського суду до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів, що у період з моменту пред`явлення наказу до виконання та до жовтня 2019 року ним вчинялися активні дії направлені на встановлення обставин виконання рішення.

21.04.2020р. Антимонопольним комітетом України надано до суду пояснення на заперечення на заяву про поновлення строку на пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу, в якій позивач зазначав, що у будь-якому випадку судове рішення має бути виконане, а пропуск строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не має наслідком припинення зобов`язання відповідачем. З приводу аргументів позивача, що позивач міг та був зобов`язаний відслідковувати хід виконавчого провадження Комітет зазначив, що цікавитися ходом виконавчого провадження є правом, а не обов`язком стягувача. В той же час Комітет цікавився ходом виконавчого провадження, зокрема, звертався з листами від 10.06.2016р. до Відділу Державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області та від 28.10.2019р. до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Висновок відповідача, що про постанову про повернення виконавчого документа стягувачу позивачеві стало відомо ще 01.08.2018р. не знаходить свого підтвердження, оскільки комітет лише 02.12.2019р. з листа ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 20.11.2019р. дізнався, що 01.08.2018р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та того ж дня згадану постанову разом з оригіналом наказу направлено на адресу Комітету. Таким чином саме з моменту отримання листа ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Комітету стало відомо, що наказ господарського суду від 04.03.2015р. №916/2835/13 не виконаний, у Комітету відсутній та на виконанні у органі ДВС не перебуває, а отже є втраченим.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.04.2020р. у задоволенні заяви Антимонопольного комітету України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу відмовлено.

Ухвала обґрунтована посиланням на норми ст.ст. ч.1,4, 5 ст.12 , п.5 розділу ХІІІ ,,Прикінцеві та перехідні положення" Закону України ,,Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р., ст. 329, п.19.4 Розділу ХІ ,,Перехідні положення" ГПК України та вмотивована наступним:

- наказ суду від 04.03.2015 р. № 916/2835/13 повернутий постановою державного виконавця 01.08.2018 р., міг бути пред`явлений до виконання повторно в строк до 01.11.2018 р. Оскільки станом на теперішній час наказ до виконання не пред`явлено, суд констатує, що строк, визначений в ст.12 Закону України ,,Про виконавче провадження", являється пропущеним.

- згідно відмітки Комітету про отримання на листі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.11.2019 р. № 09.1-7386, оформленого на запит Комітету від 28.10.2019 р. № 300-29/01-13971, стягувач дізнався з приводу винесення постанови органу ДВС про повернення наказу 02.12.2019 р. До цього протягом півтора року з дня одержання листа Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 03.04.2018 р. № 09/2835 Комітет ніяких дій по з`ясуванню обставин щодо ходу виконавчого провадження не вчиняв.

- будучи вже 02.12.2019 р. напевно обізнаним стосовно незнаходження наказу на виконанні з 01.08.2018 р., а, відтак, про значний пропуск тримісячного строку пред`явлення наказу, встановленого ст.12 чинного Закону України ,,Про виконавче провадження", стягувач лише 18.03.2020 р., тобто через три з половиною місяці, направив поштою до суду заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу, жодних поважних причин для поновлення строку, пропущеного внаслідок неналежного ставлення працівників Комітету до своїх обов`язків немає, у зв`язку з чим у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

- обов`язковою умовою видачі дублікату наказу є звернення до суду із відповідною заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення наказу до виконання, який на момент подання заяви про видачу дублікату виконавчого документу закінчився, поважні причини, які б зумовили його поновлення, стягувачем не названо, тому у задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого документа суд відмовляє.

21.05.2020р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Антимонопольного комітету України на ухвалу від 28.04.2020р., в якій скаржник просить суд скасувати оскаржену ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

-положения Закону України «Про виконавче провадження» не мiстять обов`язку стягувача здiйснювати контроль за виконавчим провадженням, проте на державного виконавця покладено обов`язок примусового виконання судового рішення та доведення до вiдома сторiн та учасникiв актуальний стан виконавчого провадження. Комiтет мав всi пiдстави вважати, що примусове виконання наказу суду здiйснюється вiдповiдно до чинного законодавства України та вчиняються вiдповiднi виконавчi дii з примусового виконання рiшення суду, а тому вiдсутня необхiднiсть додаткового звернення до ВПВР з проханням надати iнформацiю про стан виконавчого провадження.

- висновок суду, що будучи вже 02.12.2019 р. напевно обізнаним стосовно незнаходження наказу на виконанні з 01.08.2018 р., а, відтак, про значний пропуск тримісячного строку пред 'явлення наказу, встановленого ст. 12 чинного Закону України «Про виконавче провадження» стягувач лише 18.03.2020 р., тобто через три з половиною місяці, направив поштою до суду заяву про поновлення пропущеного строку для пред 'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу», є необгрунтованим, помилковим, а також свiдчить про неповне та невсебiчне з`ясування обставин справи з огляду на таке. Комiтет у заявi зазначав, що пiсля отримання листа ВПВР вiд 20.11.2019 № 09.1-7386 вчиняв дії для з`ясування мiсцезнаходження наказу суду. 19.12.2019р. уповноважений представник Одеського територiального вiддiлення Комiтету ознайомився з матеріалами справи № 916/2835/13, а 27.01.2020 з матерiалами виконавчого провадження ВП № 49251838, однак в зазначених матерiалах наказ Суду був вiдсутнiй. У зв`язку з наведеним, саме 27.01.2020 Комiтету стало достовiрно вiдомо, що наказ суду в матерiалах справ не знаходиться, а отже с втраченим. Отже, тримiсячний строк пред`явлення Наказу сплив 27.04.2020, а заява Стягувачем направлена 18.03.2020 та отримана судом 23.03.2020, що підтверджується повiдомленням про вручения поштового вiдправлення, тобто Комiтет в строк направив вiдповiдну заяву, суд не дослiдив та не надав належної оцiнки обставинам справи, а тому дiйшов помилкового висновку, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала шдлягає скасуванню.

-Положения ЗУ«Про виконавче провадження» пов`язують початок перебігу процесуального строку з днем повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому, статтею 28 вказаного закону встановлено, що повернення виконавчого документа здiйснюється шляхом надсилання стягувачу рекомендованого поштового вiдправлення.

Враховуючи те, що саме на державного виконавця покладено обов`язок iнформувати сторiн та учасникiв виконавчого провадження про хiд його виконання та за вiдсутностi обов`язку у стягувача контролювати стан виконання рiшення, неналежне повiдомлення державним виконавцем про факт повернення наказу про примусове виконання рiшення є поважною причиною пропуску для його повторного пред`явлення.

- Невиконання рiшення Суду призведе до можливостi боржника уникнути вiдповiдальностi, також призведе до втрат Державного бюджету України, а iнтереси держави будуть порушенi. Вiдмова Комiтету у поновленнi процесуального строку для пред`явлення виконавчого документи для виконання порушує iнтереси держави.

-неналежне виконання ВДВС своїх обов`язкiв, а саме ненадсилання постанови про повернення виконавчого документу Комiтету є поважною причиною, оскільки, як наслiдок, строк пропущений не з вини Комiтету, водночас строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є процесуальним, а отже може бути поновлений.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду Одеської області від 28 квітня 2020 року у справі №916/2835/13; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст.263 ГПК України строк для подання відзиву (з доказами його направлення учасникам справи) на апеляційну скаргу10 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше дня закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України до 22.06.2020р.; роз`яснено іншим учасникам справи їх право в строк 10 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше дня закінчення карантину, установленого Кабінетом Міністрів України, у зв`язку із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) подати до суду разом з відзивом на апеляційну скаргу або окремо будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо), оформлені відповідно до ст.170 ГПК України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище статті, або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення чи залишення без розгляду.

17.06.2020р. від ТОВа «Котовський винзавод» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляцiйну скаргу Антимонопольного комiтету України залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської областi вiд 28.04.2020 р. у справi № 916/2835/13 - без змiн, зазначаючи, що вiдновлення такого строку не є автоматичним обов`язком суду, а повинно містити обгрунтування поважностi пропуску цього строку.Оскiльки жодних поважних причин для поновлення строку Антимонопольний комiтет України не навiв, суд обгрунтовано вiдмовив у задоволеннi заяви в цiй частинi. Стягувачем належними доказами не пiдтверджено обставин, якi б перешкоджали або унеможливлювали скористатися своїм правом знайомитися з матерiалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реестру виконавчих проваджень, в мережi Iнтернет, про що йому було роз`яснено у п.6 постанови про вiдкриття виконавчого провадження вiд 04.11.2015р., не наведено причин, якi б заважали йому з`ясувати обставини щодо ходу виконавчого провадження протягом пiвтора року з дня одержання листа Вiддiлу примусового виконання рiшень управлiння державної виконавчої служби Головного територiального управлiння юстицй в Одеськiй областi ї вiд 03.04.2018 р. № 09/2835 до дати звернення до ВПВР з листом вiд 28.10.2019 р. № 300- 29/01-13971.

Щодо доводiв апелянта про те, що Комiтету стало достовiрно вiдомо про втрату наказу пiсля ознайомлення з матерiалами виконавчого провадження № 49251838, то у листi ВПВР вiд 20.11.2019 р. (отриманому Комiтетом 02.12.2019 р.) зазначено, що наказ повернуто саме стягувачу, що прямо передбачено статтею 37 Закону Украi'ни «Про виконавче провадження», тому є безпiдставними здiйсненi заявником заходи з пошуку наказу суду вiд 04.03.2015 р. у матерiалах справи № 916/2835/13, в матерiалах виконавчого провадження ВП №49251838 та витрачання на вказанi заходи певного часу.

Суд першої iнстанцiї дiйшов також до правильного висновку, що прострочення АМКУ тримiсячного строку для пред`явлення наказу до виконання та вiдсутнiсть пiдстав для його вiдновлення судом є пiдставою для вiдмови у видачi дублiкату такого наказу, що випливає iз положень п.19.4. Перехiдних положень ГПК України.

Ухвалою від 18.06.2020р. призначено справу №916/2835/13 до розгляду на 14.07.2020р.

13.07.2020р. від ТОВа «Котовський винзавод» надійшло клопотання, в якому заявник просить відкласти розгляд справи на дату після завершення обмежувальних заходів та повного закінчення карантину в країні.

Вказане клопотання відхилено в судовому засіданні 14.07.2020р., про що постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання.

Відхиляючи клопотання колегією суддів було враховано, що участь представників учасників справи у засіданні суду апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, відповідач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи та скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу, в якому виклав свої заперечення та міркування щодо доводів апеляційної скарги АМК України.

Окрім цього, згідно з частиною 4 статті 197 ГПК України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ) під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Тобто, відповідач, бажаючи взяти участь у судовому засіданні, проте обмежений у такій можливості у зв`язку з карантинними заходами, відповідно до приписів статті 197 ГПК України мав право взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду може бути здійснено за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

Проте відповідного клопотання відповідачем заявлено не було.

В судовому засіданні 14.07.2020р. представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги.

ТОВ «Котовський винзавод» свого представника в засідання суду не направив.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.

Відповідно до п. 19.4 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, в жовтні 2013 року Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" штрафу в розмірі 50000 грн. за рішенням Антимонопольного комітету України від 15.08.2012р. № 575-р та пені в розмірі 50000 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.03.2014р. по справі № 916/2835/13 позовні вимоги Антимонопольного комітету України задоволено у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2014р. рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2014р. по справі № 916/2835/13 скасовано, в позові Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю „Котовський винзавод" відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2015р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2014р. по справі № 916/2835/13 скасовано, рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2014р. по справі № 916/2835/13 залишено в силі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" в доход державного бюджету України 1000 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

04.03.2015р. господарським судом Одеської області на виконання постанови Вищого господарського суду України від 24.02.2015р. та рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2014р. були видані відповідні накази, у тому числі наказ №916/2835/13 від 04.03.2015р.: на виконання рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2014р.у справі №916/2835/13, яке набрало законної сили 24.02.2015р., згідно якого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський винзавод» підлягає стягненню до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків штраф у розмірі 50000 грн. та пені у розмірі 50000грн. через Антимонопольний комітет України. Наказ дійсний для пред`явлення до виконання відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (копія наказу т.2 а.с. 32);

Листами від 05.03.2015р. вказані накази направлено Антимонопольному комітету України та Державній податковій інспекції у Приморському районі м.Одеса (т.2 а.с. 31,33,35).

25.03.2015р. Антимонопольний комітет України звернувся до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з заявою №300-20-3/09-2962 про відкриття виконавчого провадження (т.2 а.с. 65) , в якій просив відкрити виконавче провадження, вжити заходів щодо виконання рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2014р. у справі №916/2835/13; про вжиті заходи повідомити Антимонопольний комітет України.

Згідно переліку додатків, які додаються до заяви, заявником направлено органу ДВС,крім іншого, оригінал наказу господарського суду Одеської області про примусове виконання рішення від 04.03.2015р. №916/2835/13.

Вказана заява, з додатками отримана Приморським відділом Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 01.04.2015р., що вбачається з наявної копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення(т.2 а.с.66).

04.11.2015р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Яворським Г.В. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження №49251838 з виконання наказу №916/2835/13 виданого 04.03.2015р. господарським судом Одеської області про стягнення ТОВ «Котовський винзавод» в дохід загального фонду Державного бюджету України за рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100, символ звітності 106, штрафу у розмірі 50 000,00грн. та пені у розмірі 50 000,00грн., а всього 10 000,00грн. через Антимонопольний комітет України.

Згідно п. 4 постанови копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ.

В п.6 постанови роз`яснено сторонам виконавчого провадження їх право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в мережі інтернет за ідентифікатором для доступу 10573Д175Е9В.

04.07.2016р. Котовський міжрайонний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області листом №11015/02-35/14 адресованому першому заступнику голови Антимонопольного комітету України у відповідь на заяви від 10.06.2016р. №300-20.3/02-6161 та №300-20.3/02-6162 повідомив, що на виконанні у відділі перебувають наказ № 916/2092/14 виданий 22.12.2014 року Господарським судом Одеської області про стягнення з ТОВ «Котовський винзавод» в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок · відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків штрафу у розмірі 300 000,00 грн. та пені у розмірі 300 000,00 грн., а всього 600 000,00 грн. через Антимонопольний комітет України та наказ №916/2835/13 виданий 04.03.2015р. господарським судом Одеської області про стягнення ТОВ «Котовський винзавод» в дохід загального фонду Державного бюджету України за рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100, символ звітності 106, штрафу у розмірі 50 000,00грн. та пені у розмірі 50 000,00грн., а всього 10 000,00грн. через Антимонопольний комітет України. 04.11.2015р. державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень з виконання згаданих рішень суду. Виконавчі провадження: відкритті у відділі, у зв`язку із направленням виконавчих документів за належністю з Першого Приморського відділу державної виконавчої служб · до міського управління юстиції, через те що згідно заяви ТОВ «Котовський вннзавод» майно боржника знаходиться за фактичною адресою, місцезнаходження заводу: 66300, Одеська область, м. Котовськ, вул. 50 років Жовтня, 220. 13.11.2015р. державним виконавцем винесені постанови про приєднання зазначених виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. 05.01.2016 року у відповідності до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем до відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області направлена постанова-дорученняя з метою перевірки інформації щодо наявності майна боржника та проведення його опису й арешту у випадку виявлення. Станом на 03.06.2016 року до відділу не надійшла інформація від відділу ДВС Овідіопольського РУЮ в Одеській області щодо виконання постанови від 05.01.2016 року. 03.06.2016 року державним виконавцем повторно направлена постанова-доручення з метою виявлення майна боржника на території відділу ДВС Овідіопольського РУЮ в Одеській області та проведення опису й арешту у випадку його виявлення. Станом на 04.07.2016 р. Інформації щодо виконання доручення від 03.06.2015р. не надходило.

29.03.2018р. начальником відділу Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ухвалено постанову про виведення виконавчого провадження №49251838 з виконання наказу №916/2835/13 виданого 04.03.2015р. господарським судом Одеської області про стягнення ТОВ «Котовський винзавод» в дохід загального фонду Державного бюджету України за рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100, символ звітності 106, штрафу у розмірі 50 000,00грн. та пені у розмірі 50 000,00грн., а всього 10 000,00грн. через Антимонопольний комітет України із зведеного виконавчого провадження №51521830,, яке ведеться Подвльським МВДВС ГТУЮ в Одеській області.

Листом №10272/3043/2 від 29.03.2018р. постанову про виведення виконавчого провадження від 29.03.2018р. направлено стягувачу (т.2 а.с. 70).

Вказану постанову отримано Антимонопольним комітетом України 04.04.2018р, що підтвержується штемпелем Антимонопольного комітету на листі Подільського міжрайонного відділу ДВС.

29.03.2018р. начальником відділу Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в межах виконавчого провадження №49251838 винесено постанову, якою передано виконавчий документ - наказ №916/2835/13 виданий 04.03.2015р. господарським судом Одеської області про стягнення ТОВ «Котовський винзавод» в дохід загального фонду Державного бюджету України за рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100, символ звітності 106, штрафу у розмірі 50 000,00грн. та пені у розмірі 50 000,00грн., а всього 10 000,00грн. через Антимонопольний комітет України до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Вказану постанову отримано Антимонопольним комітетом України 04.04.2018р, що підтверджується штемпелем Антимонопольного комітету на листі Подільського міжрайонного відділу ДВС (т.2 а.с. 73).

03.04.2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на виконання постанови від 29.03.2018р. про передачу виконавчого провадження винесено постанову, якою прийнято виконавче провадження №49251838 з примусового виконання наказу №916/2835/13 виданого 04.03.2015р. господарським судом Одеської області.

01.08.2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто стягувачеві виконавчий документ - наказ №916/2835/13, виданий 04.03.2015р. господарським судом Одеської області, про стягнення ТОВ «Котовський винзавод» в дохід загального фонду Державного бюджету України за рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100, символ звітності 106, штрафу у розмірі 50 000,00грн. та пені у розмірі 50 000,00грн., а всього 10 000,00грн. через Антимонопольний комітет України

28.10.2019р. Антимонопольний комітет України звернувся до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області з листом №300-29/01-13971, в якому з посиланням на норми ст.ст. 3,15,18,19,26,28 ЗУ «Про виконавче провадження» просив надати інформацію про хід виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 04.03.2015р. №916/2835/13 та повідомити Комітет про вжиті заходи зі своєчасного та повного виконання зазначеного наказу суду, зазначаючи, що станом на 28.10.2019р. Відділ не надав інформацію про вжиті заходи щодо своєчасного і повного виконання наказу суду.

У відповіді від 20.11.2019р.№09.1-7386 на вказаний лист Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомив, що 01.08.2018р. державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.2 частини першої ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та того ж дня вказані постанови разом з оригіналами наказів господарського суду Одеської області №916/2835/13 та №916/2092/14 направлені до Антимонопольного комітету України за адресою: м. Київ, вул..Урицького 45 за вих.. №09.1-6371, №09.1-6373.

До вказаної відповіді Відділ надав у додатках копію реєстру рекомендованих поштових відправлень та список згрупованих поштових відправлень (т.2, а.с. 80-81).

Відповідно до цих додатків 03.08.2019р. на адресу Антимонопольного комітету України м. Київ, вул. .Урицького 45 (наразі - вул.. Митрополита Василя Липківського) були направлені замовні листи 6373, 6371/В2 рекомендованою кореспонденцією Відділом ПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області.

Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент видачі судового наказу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент видачі судового наказу) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Матеріалами справи підтверджується, що наказ господарського суду Одеської області від 04.03.2015р. №916/2835/13 був пред`явлений до виконання Антимонопольним комітетом України 25.03.2015р., тобто в межах установлених ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» строків,а відтак , строк пред`явлення до виконання наказу перервався у зв`язку з пред`явленням стягувачем вказаного наказу до виконання.

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Пунктом 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з частиною першої ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" у редакції від 02.06.2016р. у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

На момент набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII строк пред`явлення наказу суду від 04.03.2015р. №916/2835/13 переривався, а тому, у даному випадку, підлягають застосуванню приписи пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. та положення статті 12 зазначеного Закону, виходячи з чого перебіг 3-х місячного строку для пред`явлення до виконання наказу розпочався 01.08.2018р.

Тобто повернутий постановою Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби 01.08.2018р. наказ господарського суду Одеської області від 04.03.2015р. у справі №916/2835/13 міг бути пред`явлений до виконання повторно у строк до 01.11.2018р., відповідно до ч.5 ст. 12 Закону.

Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання 18.03.2020р., тобто за межами встановленого строку для пред`явлення наказу до виконання.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, заявник зазначав, що наказ господарського суду Антимонопольний комітет України не отримував та про його повернення Комітет дізнався лише 02.12.2019р. після отримання листа ВПВР від 20.11.2019р.

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" у редакції від 02.06.2016р. стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Водночас поважною причиною визнається така обставина, яка є об`єктивно непереборною та пов`язаною з дійсними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Питання щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання (у розумінні частини першої статті 329 ГПК України), тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від стягувача підстав унеможливили або істотно утруднювали своєчасне пред`явлення наказу до виконання, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини; при цьому визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання є встановлення моменту, з якого стягувач мав реальну можливість пред`явити відповідний наказ до виконання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.05.2018 у справі № 917/1431/14.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження » (в редакції чинній на момент ухвалення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів. . За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами. У разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою. На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Матеріалами справи підтверджується, що 03.08.2018р. ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області було направлено Антимонопольному комітету України рекомендований лист за адресою м. Київ, вул. .Урицького 45, тобто на адресу стягувача, яка була ним зазначена у заяві про відкриття провадження.

Такі докази (список згрупованих відправлень та реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції за 03.08.2018р.) надані самим АМКУ із заявою про поновлення строку в якості додатків до листа від 20.11.2019р. Відділу ПВР УДВС.

У суду відсутні підстави вважати, що органом ДВС не виконано передбачений ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» обов`язок з вчасного направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документа, докази протилежного заявником не надані.

В силу положень ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а відтак саме на Антимонопольний комітет України покладено обов`язок доказування обставини неотримання ним постанови від 01.08.2018р. про повернення виконавчого документа разом з оригіналом наказу.

В той же час, заперечуючи обставину отримання постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 01.08.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу, Антимонопольний комітет України не надав доказів в підтвердження своїх заперечень, зокрема виписок з журналів вхідної кореспонденції за серпень 2018 року, пояснень щодо порядку реєстрації вхідних документів, звернення до АТ «Укрпошта» за інформацією щодо поштового відправлення №051 від 03.08.2018р.

Незрозумілими залишаються причини, з яких АМКУ при отриманні листа Відділу від 20.11.2019р. замість з`ясування надходження до АМКУ постанови від 01.08.2018р. разом з оригіналом наказу, збирання належних доказів щодо дійсності обставин їх неотримання, вжиття заходів із встановлення долі цих документів вдався до пошуку наказу шляхом ознайомлення з матеріалами справи №916/2835/13 та матеріалами виконавчого провадження, на чому цілком слушно акцентував увагу боржник (ТОВ «Котовський винзавод») у своїх запереченнях на заяву.

Отже АМКУ не довів поважність причин пропуску строку пред`явлення наказу до виконання, встановленого ч.5 ст. 12 Закону, який в даному випадку закінчився 01.11.2018р.

Колегія суддів відхиляє посилання АМКУ на неналежне здійснення державним виконавцем обов`язку надсилання документів виконавчого провадження його сторонам, оскільки вони спростовуються вищенаведеним та є цілком бездоказовими, зокрема, не подані судові рішення, якими встановлювалась протиправність бездіяльності органу ДВС щодо направлення постанови від 01.08.2018р. з оригіналом наказу на адресу стягувача (Антимонопольного комітету України).

Суд апеляційної інстанції також погоджується із висновком місцевого суду, що навіть після напевного встановлення 02.12.2019р. факту повернення наказу стягувач надав заяву про поновлення строку його пред`явлення зі сплином 3-х місяців - 18.03.2020р., проявивши недбалість у цьому питанні.

Стягувачем, як державним органом, не було здійснено контролю за ходом виконавчого провадження, не відстежено дійсні обставини надсилання йому постанови від 01.08.2018р. з оригіналом наказу, що й призвело до суттєвого пропуску строку для повторного пред`явлення означеного наказу до виконання, який для АМКУ як державного органу згідно із Законом становить лише 3 місяці.

З урахуванням вищевикладеного та за відсутності в матеріалах справи доказів вжиття Комітетом заходів з реалізації у повному обсязі своїх прав у виконавчому провадженні, встановлених ЗУ "Про виконавче провадження", зокрема знайомитися з матеріалами виконавчого провадження з метою з`ясування причин тривалого невиконання наказу суду, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що Антимонопольним комітетом України не наведено обставин, які підтверджують поважність причин пропуску строку пред`явлення наказу господарського суду Одеської області від 04.03.2015р. у справі №916/2835/13 до виконання.

З приводу відмови у видачі дубліката виконавчого документа, то колегія суддів вважає вірним висновок суду, що оскільки Комітетом допущено пропуск строку для пред`явлення наказу до виконання з причин, які не визнані судом поважними, то відсутні правові підстави для задоволення заяви стягувача в частині видачі дубліката виконавчого документа виходячи з норм п.п. 19.4 п.19 Перехідних положень ГПК України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що скаржником не обґрунтована наявність підстав для скасування чи зміни оскарженої ухвали господарського суду. Доводи апеляційної скарги не містять важливих та доречних аргументів на користь його позиції та не впливають на оцінку правильності висновку місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви Антимонопольного комітету України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу.

Підстав для виходу судом апеляційної інстанції за межі доводів апелянта не убачається, оскільки при апеляційному розгляді справи не встановлено порушення норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування судового рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, у зв`язку із чим ухвала господарського суду Одеської області від 28.04.2020р. залишається без змін, а апеляційна скарга Антимонопольного комітету України без задоволення.

Відповідно до п."в" ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 235, 236, 240, 269, 270, 271, 275, 276, 329, 281-284 ГПК України,колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 28.04.2020р. у справі №916/2835/13 залишити без змін.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.287, 288 ГПК України (з урахуванням норм п.4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України).

Повний текст постанови складено 16 липня 2020 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко