ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2988/19

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.,

Секретаря судових засідань Кравець В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Масіна В.П. за довіреністю;

Від відповідача (скаржника): Цимбал С.Ю. на підставі ордеру;

Від відділу ДВС: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області (вх. №2-2873/20 від 17.06.2020р.) на дії державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), подану по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про стягнення 396 096,12 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Одеської області знаходилась справа №916/2988/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал (далі по тексту ТОВ „Інфокс) до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області (далі по тексту - Усатівська сільська рада) про стягнення 396 096,12 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.02.2020р. у задоволенні заявлених ТОВ „Інфокс до Усатівської сільської ради позовних вимог про стягнення 396 096,12 грн. було відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020р. по даній справі рішення суду від 19.02.2020р. було скасовано із прийняттям рішення про задоволення позову шляхом присудження до стягнення на користь позивача боргу у сумі 396096,12 грн., судового збору у розмірі 5 941,44 грн., судового збору за апеляційний перегляд в розмірі 8 912,16 грн.

04.06.2020р. господарським судом було видано наказ про примусове виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020р. по даній справі.

17.06.2020р. до господарського суду від Усатівської сільської ради надійшла скарга на дії державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у виконавчому провадженні ВП №62325960 щодо примусового виконання наказу суду від 04.06.2020р. по даній справі, відповідно до якої відповідач просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горділовського Максима Михайловича про відкриття виконавчого провадження ВП№62325960 від 11.06.2020р.; та зобов`язати державного виконавця повернути ТОВ „Інфокс наказ від 04.06.2020р.

В обґрунтування поданої скарги Усатівською сільською радою було наголошено, що судове рішення по даній справі повинно виконуватись органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015р. Таким чином, у державного виконавця були відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу від 04.06.2020р., виданого на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020р. по даній справі. Крім того, у поданих до суду письмових поясненнях відповідачем було наголошено, що заборгованість перед ТОВ „Інфокс повинна виконуватись за рахунок коштів загального фонду з відкритого в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області рахунку.

Ухвалою суду від 18.06.2020р. скарга Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області була призначена до розгляду в засіданні суду на 30.06.2020р. о 15:00 год.

30.06.2020р. на електронну пошту господарського суду від державного виконавця Горділовського Максима Михайловича надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній просить суд відмовити Усатівській сільській раді у задоволенні скарги, скаргу розглядати за відсутності державного виконавця. При цьому, вказані письмові пояснення не були підписані кваліфікованим електронним підписом.

З огляду на неможливість вирішення питань, які повинні бути розглянуті у засіданні, призначеному судом для розгляду скарги відповідача на 30.06.2020р. о 15:00 год., судом було оголошено перерву до 06.07.2020р. о 11:30 год.

Ухвалою суду 30.06.2020р. Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) був повідомлений про оголошення перерви у засіданні до 06.07.2020р. о 11:30 год.

Крім того, у судовому засіданні, яке відбулось 06.07.2020р., судом було оголошено перерву до 13.07.2020р. о 13:45 год., про що Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) також був повідомлений ухвалою від 06.07.2020р.

13.07.2020р. на електронну пошту господарського суду від державного виконавця Горділовського Максима Михайловича надійшли письмові пояснення, які є тотожними поясненням, які раніше надійшли до суду 30.06.2020р. Вказані письмові пояснення також не були підписані кваліфікованим електронним підписом.

Враховуючи необхідність дотримання судом принципу розумності строків розгляду, в тому числі скарг на дії державного виконавця, приймаючи до уваги вжиття судом достатніх заходів для повідомлення Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розгляд судом даної скарги, господарський суд дійшов висновку про правомірність розгляду скарги за відсутності представника органу державної виконавчої служби.

ТОВ „Інфокс заперечувало проти задоволення заявлених Усатівською сільською радою у скарзі вимог, посилаючись на наявність у державного виконавця права здійснювати виконання судового рішення по даній справі, а також про відсутність правових підстав для виконання судового рішення щодо боржника органами казначейства.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, господарський суд дійшов наступного висновку.

04.06.2020р. господарським судом було видано наказ про примусове виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020р. по даній справі.

11.06.2020р. головним державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горділовським Максимом Михайловичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№62325960 щодо примусового виконання наказу суду від 04.06.2020р. по даній справі. При відкритті виконавчого провадження державний виконавець керувався вимогами ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України „Про виконавче провадження.

Листом від 11.06.2020р. постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№62325960 від 11.06.2020р. була надіслана органом державної виконавчої служби на адресу ТОВ „Інфокс та Усатівської сільської ради.

17.06.2020р. до господарського суду від Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області надійшла скарга на дії державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у виконавчому провадженні ВП №62325960 щодо примусового виконання наказу суду від 04.06.2020р. по даній справі.

Звертаючись до господарського суду із даною скаргою Усатівською сільською радою було наголошено про відсутність у Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) правових підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки судове рішення, постановлене щодо відповідача, повинно виконуватись органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015р.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями) як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом 1 ч. 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України визначено, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 (далі Порядок №845).

Пунктом 2 Порядку №845 визначено, що безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з п. 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідності до абз. 1 пункту 26 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Згідно із ч. 2 ст. 5 Бюджетного Кодексу України місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст. 5 Бюджетного Кодексу України визначено, що бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджети об`єднаних територіальних громад.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Бюджетного Кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Частиною ч. ст. 25 Бюджетного кодексу України унормовано, що казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Слід зазначити, що норми ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України тимчасово до 01.01.2021р. не застосовуються з дня набрання чинності Законом „Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" № 553-IX від 13.04.2020р.

Таким чином, виконавчі документи, які відповідно до Порядку №845 повинні виконуватись органами що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, приймаються до виконання, але безспірне списання коштів зупиняється до 01.01.2021р. на підставі вимог Закону України № 553-IX від 13.04.2020р.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р. № 280/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями) бюджет місцевого самоврядування (місцевий бюджет) - план утворення і використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування, зокрема, включає сільську, селищну, міську раду, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Статтею 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. У випадках, коли доходи від закріплених за місцевими бюджетами загальнодержавних податків та зборів перевищують мінімальний розмір місцевого бюджету, держава вилучає із місцевого бюджету до державного бюджету частину надлишку в порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. Мінімальні розміри місцевих бюджетів визначаються на основі фінансових нормативів бюджетної забезпеченості з урахуванням економічного, соціального, природного та екологічного стану відповідних територій виходячи з рівня мінімальних соціальних потреб, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" держава фінансово забезпечує здійснення органами місцевого самоврядування наданих законом повноважень органів виконавчої влади у повному обсязі за рахунок закріплення за відповідними місцевими бюджетами джерел доходів бюджету, надання трансфертів з державного бюджету, а також передання органам місцевого самоврядування відповідних об`єктів державної власності.

Господарським судом під час розгляду скарги було встановлено, що Усатівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № від 09.10.2019р. Таким чином, боржником за наказом суду від 04.06.2020р. виступає орган місцевого самоврядування, який є бюджетною установою.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи, що Усатівська сільська рада (боржник) є органом місцевого самоврядування, господарський суд доходить висновку про необхідність виконання виконавчого документу по даній справі органами Казначейства. Наведене дозволяє господарському суду дійти висновку про відсутність у Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) правових підстав для відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду від 04.06.2020р., що свідчить про правомірність та обґрунтованість наведених відповідачем доводів в обґрунтування поданої до суду скарги.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Позиція господарського суду із даного питання відповідає висновками, наведеним у постанові Верховного Суду від 16.05.2019р. по справі №908/54/17, про правомірність дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документу, боржником за яким виступає міська рада, та про необхідність виконання судового рішення по справі №908/54/17 органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Крім того, питання необхідності виконання органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, судового рішення, боржником за яким виступає орган місцевого самоврядування, було предметом оцінки Верховного Суду у постанові від 16.04.2020р. по справі №804/5950/17.

Господарським судом критично оцінюються доводи Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про правомірність дій останнього у виконавчому провадженні із посиланням на обов`язковість судового рішення, оскільки обов`язковість судового рішення не надає державному виконавцю права здійснювати примусове виконання рішення, виконання якого чинним законодавством покладено на інший орган.

Господарський суд зауважує, що Усатівською сільською радою у поданій до суду скарзі не було наведено правових підстав для зобов`язання судом державного виконавця повернути ТОВ „Інфокс наказ від 04.06.2020р. Так, питання про повернення виконавчого документу стягувачу у випадку скасування постанови про відкриття виконавчого провадження повинно вирішуватись державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", після винесення судом відповідної ували. За таких обставин у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог скарги у названій частині, оскільки заявлена відповідачем вимога, в даному випадку, є передчасною.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги Усатівської сільської ради шляхом визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горділовського Максима Михайловича про відкриття виконавчого провадження ВП№62325960 від 11.06.2020р., оскільки господарським судом були встановлені порушення з боку органу державної виконавчої служби приписів чинного законодавства. В решті вимог скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 343 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області на дії державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горділовського Максима Михайловича про відкриття виконавчого провадження ВП№62325960 від 11.06.2020р.

3. В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15.07.2020р.

Суддя С.П. Желєзна