ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
20 липня 2020 року Справа № 926/1642/20
17.07.2020 року відділом документального забезпечення та аналітичної роботи суду зареєстровано заяву про видачу судового наказу за вх.№1642.
Витягом з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано судді Бутирському А.А.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу, враховуючи наступне.
Умовами пункту 1.1 Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі типовий договір) визначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі споживач) постачальником універсальних послуг (далі Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.
За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Сторони узгодили порядок розрахунків, а саме: оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 - ти робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 - ти робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції прийнятої споживачем (п.5.10.догвоору).
Окрім того, 02.06.2020 року заявник звернувся до боржника з письмовою претензією №4 щодо добровільної сплати заборгованості за спожиту електричну енергію, а боржник в свою чергу, 16.06.2020 року повідомив заявника, що вимоги викладені у претензії визнаються останнім в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частина друга статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що в порядку наказного провадження здійснюється розгляд справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, на підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, заявником були надані: копія публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, копія заяви - приєднання Комунального загальноосвітнього закладу «Чернівецький обласний навчально-реабілітаційний центр №1», копія рахунків №217703, №6064, копія акту надання послуг, копія акту звірки взаємних розрахунків № 539, копія претензії №4 від 02.06.2020 року, копія відповіді на претензію №02-14/90 від 02.06.2020 року.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Судовий збір, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 150, 151, 154-256, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд -
3.Копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
4.Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суд повідомляє, що згідно із приписами пункту 7 частини 1 статті 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя А.А.Бутирський
Дата набрання судовим наказом законної сили " __ " ______ 2020 року
Строк пред`явлення судового наказу до виконання " __ " ______ 2023 року
Дата видачі судового наказу співпадає з датою набрання законної сили наказом.