ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020м. ДніпроСправа № 904/130/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Ільєнко В.Ю.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Волкогон Т.В. дов. №05/2-349вн-20 від 19.05.2020, прокурор відділу;

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом Керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровській області

до відповідача-1: Державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Андрєєвої Ганни Олегівни, м. Дніпро

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Степ", м. Дніпро

відповідача-3: Фермерського господарства "Аврора Плюс", с. Маломихайлівка

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Лихівська селищна рада, смт. Лихівка

про скасування записів державного реєстратора та витребування земельної ділянки, площею 102,2808 га

ПРОЦЕДУРА

Керівник Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровській області (далі - позивач), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати запис державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Г.О. № 33657187 від 12.10.2019 про реєстрацію права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 102,2808 га за кадастровим номером :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району на підставі договору оренди №11/10-17/19ДО від 10.10.2019, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та ТОВ «ЗЕЛЕНЕ ПОЛЕ», ();

- визнати протиправним та скасувати запис державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Г.О. № 33657189 від 12.10.2019 про реєстрацію права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 102,2808 га за кадастровим номером :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району на підставі договору суборенди №11/10-17/19ДО від 10.10.2019, укладеного між ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП», () та ФГ «АВРОРА ПЛЮС» ();

- витребувати із незаконного володіння та користування ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП» (, вул. Баха, 2, м. Дніпро, 49010) та ФГ «АВРОРА ПЛЮС» (, вул. Центральна, 19, с. Маломихайлівка, Криничанського району Дніпропетровської області, 49000) земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 102,2808 га за кадастровим номером :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району, у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2020 було відкрито провадження у справі, залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Лихівську селищну раду та призначено підготовче засідання на 03.02.2020.

За результатами проведення судового засідання ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 03.02.2020 відкладено слухання справи у підготовчому засіданні на 24.02.2020.

24.02.2020 до суду позивачем було подано письмові пояснення.

За результатами проведення судового засідання ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 відкладено слухання справи у підготовчому засіданні на 10.03.2020.

Ухвалою господарського суду від 10.03.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 30.03.2020.

Ухвалою господарського суду від 20.03.2020 відкладено розгляд справи по суті на 21.04.2020.

Ухвалою господарського суду від 21.04.2020 відкладено розгляд справи по суті на 14.05.2020.

Ухвалою господарського суду від 14.04.2020 відкладено розгляд справи по суті на 01.06.2020.

За результатами проведення судового засідання ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2020 розгляд справи по суті відкладено на 15.06.2020.

У судовому засіданні 15.06.2020 прокурор клопотав про відкладення розгляду справи по суті у зв`язку з тим, що представники сторін явку повноважних представників в судове засідання 15.06.2020 не забезпечили.

Ухвалою господарського суду від 15.06.2020 розгляд справи відкладено на 06.07.2020.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Приймаючи до уваги, що відповідачі не скористалися наданим їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 06.07.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог керівника прокуратури зазначає, що відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (лист від 27.11.2019 № 10-4-0.62-9131/2-19) довіреність на укладання договору оренди спірної земельної ділянки не надавалась, договір оренди земельної ділянки від імені Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не оформлявся та підписом не засвідчувався.

Вказане свідчить про відсутність у поданому для державної реєстрації договорі оренди земельної ділянки № 11/10-17/19ДО від 10.10.2019, укладеному, начебто, між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі заступника начальника відділу у П`ятихатському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Сердюк Н.Д. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелений Степ" статусу документа, достатнього для здійснення державної реєстрації права користування.

Оскільки документами спростовано факт автентичності та достовірності укладання Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області договору оренди земельної ділянки, яке на теперішній час позбавлене можливості розпоряджатися вказаною земельною ділянкою, записи державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Г.О. про державну реєстрацію права оренди та суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 102,2808 га, кадастровий номер :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатському району, Дніпропетровської області, за №33657189 від 12.10.2019 та №33657187 від 12.10.2019 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Враховуючи, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області дозвіл на передачу землі сільськогосподарського призначення у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Зелений Степ" не надавався, акт приймання-передачі земельної ділянки не підписувався, а договір оренди земельної ділянки не укладався, то до спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між власником земельної ділянки, яким, на теперішній час, є держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, і землекористувачем (Фермерським господарством "Аврора Плюс") повинні застосовуватися положення щодо недійсності правочину.

Користування Товариством з обмеженою відповідальністю ФГ "Аврора Плюс" земельною ділянкою на підставі договору суборенди № 11/10/17/19ДО від 10.10.2019, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелений Степ", також не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а, отже, є безпідставним, у зв`язку з чим з урахуванням статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України воно повинно повернути спірну земельну ділянку державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Позиція відповідачів 1-3

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляли, про причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, зокрема, що направлялися рекомендованими повідомленнями, які були повернуті на адресу суду у зв`язку з відсутністю (вибуттям) адресата (а.с.59,63,76,96,101,108,113).

Відповідач 3 обізнаний про наявність судової справи, оскільки отримав поштове повідомлення про вручення ухвал господарського суду (а.с.58,91,92,93),однак відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачами не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачами листа з ухвалою суду та повернення його до суду з відміткою "адресат відсутній" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідачів щодо їх належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Більше того, права відповідачів, як учасників справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин суд має достатньо підстав вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідачів, але останні не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позиція третьої особи

21.02.2020 від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення. Відповідно до змісту пояснень, третя особа проти позовних вимог не заперечує та просить розглядати дану справу за її відсутності.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом доказування в даній справі є обставини щодо внесення записів про державну реєстрацію, підстави внесення таких записів.

Щодо представництва прокурором інтересів держави у даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України, у випадках, передбачених законом, на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді.

Згідно статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є порушення або загроза порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Приписами статті 15 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурорами органу прокуратури, зокрема, є керівник регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної), перший заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної).

Право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам (частина 1 статті 24 Закону України "Про прокуратуру").

Відповідно до пункту 6.1 наказу Генерального прокурора України від 21 вересня 2018 року № 186гн "Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді та при виконанні судових рішень", позови (заяви, подання) слід надсилати до суду за підписом керівника прокуратур усіх рівнів - Генерального прокурора України, прокурорів обласного рівня, міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокурорів, їх перших заступників та заступників.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про прокуратуру" систему прокуратури України становлять: Генеральна прокуратура України; регіональні прокуратури; місцеві прокуратури, військові прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що в системі прокуратури України діють регіональні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва і Севастополя.

Згідно статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Пунктом 7 та підпунктом 31 пункту 4 зазначеного положення визначено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження, у тому числі щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На території Дніпропетровської області таким органом є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке, у тому числі, здійснює свої повноваження відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого Наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру».

Згідно з п.п. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Дніпропетровської області.

Порушення інтересів держави, в даному випадку, полягає у вибутті з користування державою земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 102,2808 га за відсутності її волі як власника та всупереч встановленого законом порядку.

Прокуратурою Дніпропетровської області направлялися запити від 21.10.2019 № 05/1-537 вих-19 та від 09.12.2019 № 05/1-605 вих-19 до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, в яких повідомлялося про встановлені факти порушення земельного законодавства.

Проте, згідно із відповідями Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області №10-4-0.6-9129/2-19 від 27.11.2019 та №10-4-0.6-9660/2-19 від 13.12.2019 Головним управлінням Держгеокадастру в Дніпропетровській області заходи, в тому числі претензійно-позовні, направлені на скасування незаконних записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та витребовування земельної ділянки за кадастровим номером 122455600:02:003:0217 із незаконного володіння та користування не вживались.

Таким чином, має місце порушення інтересів держави та наявності достатніх правових підстав для подання даного позову та здійснення представництва в суді органами прокуратури.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

12.10.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою (Павловською) Г.О. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП», , зареєстровано право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 102,2808 га зіа кадастровим номером :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ОТГ П`ятихатського району.

Підставою реєстрації права оренди на зазначену земельну ділянку слугував договір оренди земельної ділянки № 11/10-17/19ДО від 10.10.2019, що укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі заступника начальника відділу у П`ятихатському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Сердюк Н.Д. та ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП», в особі директора Марченко В.Д.

12.10.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою (Павловською) Г.О. зареєстровано право суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 102,2808га з кадастровим номером :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району, за ФГ «Аврора Плюс» на підставі договору суборенди земельної ділянки № 11/10-17/19ДО від 10.10.2019, укладеного між ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП» та ФГ «АВРОРА ПЛЮС».

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.11.2019 № 10-4-0.6-9131/2-19 та від 03.12.2019 № 10-4-0.3-9333/2-19 Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області довіреність на укладання договору оренди спірної земельної ділянки не надавалась, договір оренди земельної ділянки від імені Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не оформлявся та підписом не засвідчувався.

Наразі, за твердженнями позивача, вказане свідчить про відсутність у поданому для державної реєстрації договору оренди земельної ділянки № 11/10-17/19ДО від 10.10.2019, укладеному між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі заступника начальника відділу у П`ятихатському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Сердюк Наталії Дмитрівни та ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП» статусу документа, достатнього для здійснення державної реєстрації права користування.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування рішень державних реєстраторів та витребування майна.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 12 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст.ст.13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст.142, 143 Основного Закону України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

01.01.2013р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності».

Згідно п.3 Прикінцевих та перехідних положень до вказаного Закону України з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Згідно зі ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок із державної власності у комунальну і навпаки здійснюється за рішеннями самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» регламентовано передачу усіх земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад, крім тих земельних ділянок, які не можуть бути передані у комунальну власність.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Виходячи з наведеного, сільські, селищні, міські ради наділені делегованими повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами населених пунктів та є правонаступником Головного управління Держгеокадастру у області.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі № 4-2206/15-18-СГ від 06.06.2018 передано Лихівській селищній об`єднаній територіальній громаді (в особі Лихівської селищної ради) П`ятихатського району у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4059,0553 га, у тому числі спірну земельну ділянки площею 102,2808 га за кадастровим номером :02:003:0217 (№ 80 в акті приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення до вказаного наказу).

Проте, право комунальної власності Лихівській селищній об`єднаній територіальній громаді на вказану земельну ділянку площею 102,2808 га за кадастровим номером :02:003:0217 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Частина 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав: 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Проте, судом вище було встановлено, що 12.10.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою (Павловською) Г.О. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП», , зареєстровано право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 102,2808 га за кадастровим номером :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ОТГ П`ятихатського району.

Підставою реєстрації права оренди на зазначену земельну ділянку слугував договір оренди земельної ділянки № 11/10-17/19ДО від 10.10.2019, що укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі заступника начальника відділу у П`ятихатському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Сердюк Н.Д. та ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП», в особі директора Марченко В.Д.

12.10.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою (Павловською) Г.О. зареєстровано право суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 102,2808 га з кадастровим номером :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району, за ФГ «Аврора Плюс» на підставі договору суборенди земельної ділянки № 11/10-17/19ДО від 10.10.2019, укладеного між ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП» та ФГ «АВРОРА ПЛЮС».

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вказані вище рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку було прийнято відповідачами 1, 2 з порушенням приписів чинного законодавства.

Отже, за висновками суду, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора є належним чином доказово обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 1 Протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

За приписами ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, а також ст.20 Господарського кодексу України.

Способи захисту права власності врегульовано главою 29 Цивільного кодексу України, яка передбачає наступні способи захисту: право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст.387 Цивільного кодексу України), на витребування майна від добросовісного набувача (ст.388 Цивільного кодексу України), витребування грошей та цінних паперів (ст.389 Цивільного кодексу України), захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння (ст.391 Цивільного кодексу України), визнання права власності (ст.392 Цивільного кодексу України) тощо.

Відповідно до закріпленого у статті 387 Цивільного кодексу України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, зокрема від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України.

Судом було встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер №:02:003:0217, вибула з володіння позивача поза волею власника.

Отже, з урахуванням наведеного вище, з метою забезпечення відновлення прав та законних інтересів позивача як розпорядника земельної ділянки №:02:003:0217, що розташована що розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в частині витребування у вказаної земельної ділянки

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів 3, 4, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій останніх.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати запис державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Г. О. № 33657187 від 12.10.2019 про реєстрацію права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 102,2808 га за кадастровим номером :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району на підставі договору оренди №11/10-17/19ДО від 10.10.2019, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП» (ідентифікаційний ).

Визнати протиправним та скасувати запис державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Г.О. № 33657189 від 12.10.2019 про реєстрацію права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 102,2808 га за кадастровим номером :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району на підставі договору суборенди №11/10-17/19ДО від 10.10.2019, укладеного між ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП» (ідентифікаційний код 43060540) та ФГ «АВРОРА ПЛЮС» (ідентифікаційний код 38298329).

Витребувати із незаконного володіння та користування ТОВ «ЗЕЛЕНИЙ СТЕП» (ідентифікаційний код 43060540, вул. Баха, 2, м. Дніпро, 49010) та ФГ «АВРОРА ПЛЮС» ((ідентифікаційний код 38298329, вул. Центральна, 19,с. Маломихайлівка, Криничанського району Дніпропетровської області, 49000) земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 102,2808 га за кадастровим номером :02:003:0217, що розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району, у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Степ" (49010, м. Дніпро, вул. Баха, 2, ідентифікаційний код 43060540) на користь прокуратури Дніпропетровської області (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, проспект Д. Яворницького, буд. 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в розмір 2881,50 грн.

Стягнути з Фермерського господарства "Аврора Плюс" (52342, Криничанський район, с. Маломихайлівка, вул. Центральна, 19, ідентифікаційний код 38298329) на користь прокуратури Дніпропетровської області (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, проспект Д. Яворницького, буд. 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в розмір 2881,50грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України.

Повне рішення складено 16.07.2020

Суддя С.В. Мартинюк