ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/449/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ерідан-ІФ", вул. Незалежності, буд. 8,с. Загвіздя, Тисменицький район, Івано-Франківська область,77450

до відповідача: Початкова школа №9 Івано-Франківської міської ради вул. Мазепи, буд. 196/4, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення заборгованості в сумі 198 291 грн.

представники сторін не з"явились

ВСТАНОВИВ

01.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ерідан-ІФ" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Початкової школи №9 про стягнення 198 291,00грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань договором на проведення кошторисної документації № 05/ПК від 08.07.2019 та договору підряду №7 від 08.07.2019 щодо сплати вартості виконаних позивачем робіт .

Ухвалою суду від 02.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.06.2020; встановлено відповідні строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Представники сторін в підготовче судове засідання не з`явився, хоча були належним чином повідомлений про час і місце його проведення.

30.06.2020 до суду, від відповідача надійшло клопотання (вх.№7904/20 від 30.06.20) про розгляд справи без участі представника, а також надано суду копію виписки з особового рахунку за 11.06.20 ПАТ "Укргазбанк" та копію платіжного доручення №2 від 11.06.20.

02.07.2020 позивач адресував суду заяву про долучення до матеріалів справи копії договору № 20-05/20 від 20.05.2020 та копію акту виконаних робіт №3 від 30.06.2020.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухвалою від 30.06.2020, направленою відповідачу рекомендованою кореспонденцією та отриманою останнім 06.07.2020, що підтверджено наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України, сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

08 липня 2019 року між ТОВ «ЕРІДАН-ІФ» (далі Позивач) та Івано-Франківською загальноосвітньою школою І ступеня №9 (надалі Відповідач) було укладено договір підрядних робіт № 05/ПК на виготовлення кошторисної документації.

Згідно пункту 1.1. вищезазначеного Договору, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується відповідно до діючих державних будівельних норм та правил, виконати роботи щодо виготовлення кошторисної документації по об`єкту: Капітальний ремонт приміщень за адресом: м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 169/4.

Згідно пункту 2.1., 2.2. Договору, за виконану кошторисну документацію Замовник перераховує виконавцю вартість послуги у розмірі 1 800, 00 грн. Оплата за виконану кошторисну документацію проводиться згідно актів виконаних робіт.

Позивач виконав узяті на себе зобов`язання по зазначеному вище договору в повному обсязі, що підтверджується підписаним двома сторонами Актом №5 здачі приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції (виготовлення кошторисної документації по об`єкту: Капітальний ремонт приміщень за адресом: м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 169/4.)

08 липня 2019 року між ТОВ «ЕРІДАН-ІФ» та Івано-Франківською загальноосвітньою школою І ступеня № 9 було укладено договір підряду № 17.

Згідно пункту 1.1. даного Договору, Підрядник зобов`язується виконати роботи, зазначені у п.1.2. даного Договору, а Замовник прийняти та оплатити такі роботи.

У відповідності до п. 1.2. Договору, найменування робіт за предметом закупівлі: ДК 021:2015-45450000-6 (Інші завершальні будівельні роботи, капітальний ремонт приміщень ЗШ №9 (вул. Гетьмана Мазепи 169/4) за адресою: 76026, м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи 169, корпус 4.

Згідно пункту 2.1., Договору, сума цього договору відповідає ціні тендерної пропозиції переможця торгів, є динамічною і договірною та становить 186 639, 00 грн.

У відповідності до п. 3.3, 3.4. Договору, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартістю. Вартість робіт, передбачену п. 2.1. Договору, Замовник виплачує Підряднику на підставі підписаних сторонами Актів здачі приймання робіт.

Позивач виконав узяті на себе зобов`язання по зазначеному вище договору в повному обсязі, що підтверджується підписаною двома сторонами довідкою про вартість виконаних будівельних робіт по договору №17 від 08.07.2019 р. за серпень 2019 року на загальну суму 186 639,00 грн.; підписаним двома сторонами Актом приймання виконаних будівельних робіт по договору №17 від 08.07.2019 р. за серпень 2019 р. на загальну суму 186 639,00 грн.;

Незважаючи на підписані акти виконаних робіт та відсутність претензій, відповідач на час звернення до суду та відкриття провадження у справі заборгованість не оплатив.

Враховуючи , що відповідач прострочено виконання грошового зобов"язання позивач провів нарахування 3% у розмірі 4196,84грн., та інфляційних втрат у розмірі 5655,16грн.

Відповідно до платіжного доручення №2 відповідач здійснив оплату заборгованості 11.06.2020, після відкриття провадження у справі ( 02.06.2020)

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 626, 627 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання по договору № 05/ПК від 08.07.2018 та Договором № 17 від 08.07.2019 щодо виготовлення кошторисних робіт, підрядних робіт та передачі їх відповідачу згідно з актами виконаних робіт.

Після відкриття провадження у справі відповідач відповідно до платіжного доручення №2 від 11.06.2020 сплатив позивачу основний борг у розмірі 188439,00грн.

Таким чином, відповідач повністю оплатив суму основного боргу після відкриття провадження у даній справі. Вказані обставини зумовлюють необхідність саме закриття провадження у справі, а не відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки відмова у задоволенні позову може мати місце лише у випадку, якщо заборгованість була погашена боржником до звернення кредитора із відповідним позовом до суду, тобто фактично не існувала на момент такого звернення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору та необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення з відповідача суми основного боргу.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4196,84грн. та інфляційних у розмірі 5655,16 грн. за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4196,84 грн. та інфляційних у розмірі 5655,16 грн.

За таких обставин позовні вимоги слід задоволити частково в частині стягнення 3% річних у розмірі 4196,84 грн. та інфляційних у розмірі 5655,16 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, судовий збір, сплачений позивачем за позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини, а погашення суми основної заборгованості відбулося після звернення позивача із даним позовом до суду.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

В силу приписів ч.3 ст. 123 ГПКУ до судових витрат належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 124 ГПКУ разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередньо сума таких витрат визначена позивачем у розмірі 6800грн..

Як визначено у ч. 1 ст. 126 ГПКУ, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПКУ за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як визначено у ч. 3 ст. 126 ГПКУ для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу приписів ч. 4 ст. 126 ГПКУ розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст.126 ГПКУ, відповідно до ч. 5 цієї норми, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, як визначено ч. 6 ст. 126 ГПКУ, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги позивача щодо відшкодування витрат на професійну правову допомогу підтверджуються: договором про надання правової (правничої) допомоги від20-05/20 від 20.05.2020 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № ІФ № 001191 від 14.06.2017 на ім2я Савчука В.Р. , ордер № 1002855 від 01.06.2020, акт здачі-приймання наданих правових послуг за договором надання правової (правничої) допомоги від №3 від 30.06.2020року, відповідно до якого вартість наданих правових послуг складає 6800,00 грн.

Господарський суд враховує, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Відповідний правовий висновок щодо застосування наведеної вище норми процесуального законодавства містить постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі 922/445/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України господарський суд враховує при розгляді питання щодо судових витрат на надання професійної правничої допомоги правові висновки Об`єднаної палати Верховного Суду, наведені вище.

Крім того, господарський суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, що викладена у п. 6.1. постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, відповідно до якої вказано:

"...Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки відповідачем не заявлено про неспівмірність витрат та не надано, відповідно, доказів, у господарського суду відсутні правові підстави зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами на підставі ч.ч. 4-5 ст. 126 ГПК України.

З огляду на викладене, господарський суд, на підставі ч. 5 ст. 129 ГПКУ, при розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу, покладає витрати в розмірі 6800грн на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еріган-ІФ» задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 188439,00 закрити.

3. Стягнути з Початкової школи №9 Івано-Франківської міської ради вул. Мазепи, буд. 196/4, м. Івано-Франківськ ( код ЄДПРОУ 23805516) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан-ІФ", вул. Незалежності, буд. 8, с. Загвіздя, Тисменицький район, Івано-Франківська область ( код ЄДПРОУ 42350981) - 3% річних у розмірі 4196,84 грн. та інфляційні втрати у розмірі 5655,16 грн., 2974,37грн. судового збору та 6800грн.витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ в порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.07.2020

Суддя Шкіндер П.А.