РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2020Справа № 910/18876/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер-ТЕХ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Авекс-Груп"
простягнення 238 882 грн 58 коп.
Представники сторін:
від позивача:не з`явились
від відповідача:не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер-ТЕХ" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авекс-Груп" про стягнення 238 882 грн 58 коп. заборгованості за договором про поставку товару від 09.07.2010 № ОС/ОП 55.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору від 09.07.2010 № ОС/ОП 55 неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 238 882 грн 58 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/18876/20, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.02.2020.

У підготовчому засіданні 03.02.2020 судом оголошено перерву до 05.03.2020.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 суд викликав відповідача у підготовче засідання на 05.03.2020.

Підготовче засідання, призначене на 05.03.2020 не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. на лікарняному.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 суд викликав сторін у підготовче засідання на 17.03.2020.

У підготовчому засіданні 17.03.2020 судом оголошено перерву до 13.04.2020 для забезпечення процесуальних прав всіх учасників судового процесу під час дії карантинних заходів.

У підготовчому засіданні 13.04.2020 судом оголошено перерву до 14.05.2020 для забезпечення процесуальних прав всіх учасників судового процесу під час дії карантинних заходів.

У підготовчому засіданні 14.05.2020 судом оголошено перерву до 15.06.2020 для забезпечення процесуальних прав всіх учасників судового процесу під час дії карантинних заходів.

12.06.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення слухання справи, у зв`язку із перебуванням представника позивача у відпустці.

У підготовчому засіданні 15.06.2020 суд, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.07.2020.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2020 суд викликав сторін у судове засідання на 16.07.2020.

16.07.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про слухання справи за відсутності представника позивача.

Представники сторін у судове засідання 16.07.2020 з розгляду справи по суті не з`явились, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання не подав, про час, дату та місце судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

14.02.2020 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося поштове відправлення за № 018, яким на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (вул. Автозаводська, 2, м. Київ, 04074), було направлено ухвалу від 03.01.2020, із зазначенням причини повернення: за закінченням встановленого строку зберігання, дата довідки ф. 20: 13.02.2020.

Відповідно до частин 2, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 03.01.2020 вручена відповідачу 13.02.2020.

Станом на 16.07.2020 відповідачем вимог ухвали суду від 03.01.2020, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано.

Крім того, ухвали від 03.02.2020, 10.03.2020, 17.03.2020, 13.04.2020 також повернулися на адресу Господарського суду міста Києва.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.07.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авер-ТЕХ" (постачальник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авекс-Груп" (покупець за договором) укладено договір про поставку товару № ОС/ОП 55 (далі - договір), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, постачальник зобов`язується здійснити поставку в Україну і передати у власність покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти й сплатити вартість такого товару, відповідно до накладних.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за цінами, вказаними в накладних на відпуск товару на умовах відстрочення платежу, з врахуванням пунктів 4.3., 5.3. та 5.4. цього договору.

Згідно з пунктом 5.3. договору в редакції додаткової угоди від 19.12.2012 № 1 до договору, покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок постачальника повну вартість поставленого товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів та кольорові самоклеючі плівки тм Ritrama підлягають оплаті протягом 30 календарних днів з дати, вказаної в накладних на відпуск товару покупцю.

За умовами пункту 6.3. договору право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі товару переходять до покупця в момент передачі йому товару (кожної окремої партії товару) відповідно до накладних.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020. У разі, якщо за 15 днів до закінчення строку дії договору жодна сторона не виявить бажання розірвати його дію, при відсутності у сторін взаємних претензій до виконання договірних зобов`язань, дія договору продовжується на невизначений строк на тих же умовах (пункти 12.1., 12.2. договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 4 статті 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. (частина 6 статті 265 Господарського кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору про поставку товару від 09.07.2010 № ОС/ОП 55 позивач поставив, а відповідач прийняв товар відповідно до наявних в матеріалах справи підписаних між сторонами належним чином засвідчених копій видаткових накладних: від 07.12.2016 № АТ-12070113 на суму 53 760,00 грн, від 03.01.2017 № АТ-01030093 на суму 2 899 грн 02 коп., від 19.01.2017 № АТ-01190111 на суму 3 027 грн 96 коп., від 17.02.2017 № АТ-02170362 на суму 9 784 грн 08 коп., від 13.02.2017 № АТ-02130415 на суму 8 497 грн 51 коп., від 15.02.2017 № АТ-02150339 на суму 14 115 грн 41 коп., від 13.02.2017 № АТ-02130386 на суму 11 651 грн 29 коп., від 20.02.2017 № АТ-02200103 на суму 1 451 грн 04 коп., від 24.02.2017 № АТ-02240163 на суму 17 079 грн 13 коп., від 24.02.2017 № АТ-02240216 на суму 195 грн 65 коп., від 09.03.2017 № АТ-03090466 на суму 478 грн 87 коп., від 13.03.2017 № АТ-03130192 на суму 2 680 грн 56 коп., від 15.03.2017 № АТ-03150354 на суму 7 627 грн 61 коп., від 23.03.2017 № АТ-03230118 на суму 590 грн 40 коп., від 21.03.2017 № АТ-03210316 на суму 107 грн 74 коп., від 28.03.2017 № АТ-03280138 на суму 538 грн 06 коп., від 04.04.2017 № АТ-04040128 на суму 1 814 грн 72 коп., від 05.04.2017 № АТ-04050327 на суму 1 793 грн 70 коп., від 07.04.2017 № АТ-04070095 на суму 1 076 грн 35 коп., від 07.04.2017 № АТ-04070093 на суму 4 483 грн 55 коп., від 11.04.2017 № АТ-04110233 на суму 2 883 грн 79 коп., від 13.04.2017 № АТ-04130375 на суму 477 грн 79 коп., від 14.04.2017 № АТ-04140115 на суму 4 393 грн 44 коп., від 14.04.2017 № АТ-04140112 на суму 3 710 грн 84 коп., від 26.04.2017 № АТ-04260196 на суму 469 грн 39 коп., від 04.05.2017 № АТ-05040442 на суму 2 396 грн 48 коп., від 12.05.2017 № АТ-05120531 на суму 1 004 грн 22 коп., від 12.05.2017 № АТ-05120290 на суму 2 112 грн 84 коп., від 22.05.2017 № АТ-05220312 на суму 710 грн 33 коп., від 15.05.2017 № АТ-05150115 на суму 8 967 грн 88 коп., від 25.05.2017 № АТ-05250286 на суму 5 860 грн 27 коп., від 26.05.2017 № АТ-05260151 на суму 334 грн 87 коп., від 30.05.2017 № АТ-05300056 на суму 2 388 грн 40 коп., від 01.06.2017 № АТ-06010050 на суму 577 грн 08 коп., від 06.06.2017 № АТ-06060245 на суму 2 044 грн 541 коп., від 06.06.2017 № АТ-06060246 на суму 180 грн 90 коп., від 13.06.2017 № АТ-06130182 на суму 75 грн 35 коп., від 12.06.2017 № АТ-06120383 на суму 442 грн 54 коп., від 21.06.2017 № АТ-06210135 на суму 2 534 грн 71 коп., від 23.06.2017 № АТ-06230110 на суму 19 749 грн 23 коп., від 27.06.2017 № АТ-06270285 на суму 11 630 грн 14 коп., від 04.09.2017 № АТ-09040344 на суму 1 749 грн 60 коп., від 13.07.2017 № АТ-07130479 на суму 2 296 грн 80 коп., від 13.07.2017 № АТ-07130242 на суму 8 681 грн 04 коп., від 13.07.2017 № АТ-07130222 на суму 16 857 грн 00 коп., від 21.07.2017 № АТ-07210144 на суму 17 487 грн 65 коп., від 21.07.2017 № АТ-07210121 на суму 8 495 грн 23 коп., від 21.07.2017 № АТ-07210120 на суму 1 527 грн 30 коп., від 31.07.2017 № АТ-07310423 на суму 11 823 грн 65 коп., від 07.09.2017 № АТ-09070425 на суму 3 877 грн 49 коп., від 11.09.2017 № АТ-09110394 на суму 23 322 грн 31 коп., від 20.09.2017 № АТ-09200448 на суму 4 783 грн 72 коп., від 02.10.2017 № АТ-10020352 на суму 3 143 грн 14 коп., а також довіреностями.

Відповідач частково оплатив поставлений позивачем товар, що підтверджується, зокрема наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень від 28.12.2017 № 1677 на суму 13 760 грн 00 коп., від 24.01.2018 № 1734 на суму 2 000 грн 00 коп., від 13.02.2018 № 56 на суму 500 грн 00 коп., від 14.02.2018 № 59 на суму 500 грн 00 коп.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної оплати поставленого позивачем товару згідно вищенаведених накладних, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 238 882 грн 58 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати товару на суму 238 882 грн 58 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з повної оплати поставленого позивачем товару за договором про поставку товару від 09.07.2010 № ОС/ОП 55 та факту наявності заборгованості у розмірі 238 882 грн 58 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авекс-Груп" (вул. Автозаводська, 2, м. Київ, 04074, ідентифікаційний код 34613469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер-ТЕХ" (вул. Пимоненка, 13ж, м. Київ, 04050, ідентифікаційний код 21665318) заборгованість у розмірі 238 882 (двісті тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн 58 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 583 (три тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн 24 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний тест рішення складено: 20.07.2020

Суддя Н.Б.Плотницька