ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про затвердження мирової угоди

та закриття провадження у справі

16.07.2020м. ДніпроСправа № 904/1216/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Мицул М.С.;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку підготовчого провадження справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" (м. Покров, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019 у загальному розмір 1 031 029 грн. 39 коп.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" (м. Покров, Дніпропетровської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" (м. Дніпро)

про зміну пункту 6.2. договору постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019

Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" (далі - відповідач) заборгованість за договором постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019 у загальному розмірі 1 031 029 грн. 39 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 965 716 грн. 00 коп. - основний борг;

- 58 676 грн. 84 коп. - пеня;

- 6 636 грн. 55 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем за період з 23.10.2019 по 29.11.2019 товару та, відповідно, наявністю боргу у сумі 965 716 грн. 00 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 7.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 29.11.2019 по 20.02.2020 в сумі 58 676 грн. 84 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за загальний період прострочення з 29.11.2019 по 20.02.2020 в сумі 6 636 грн. 55 коп.

Ухвалою суду від 04.03.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 25.03.2020.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 25.03.2020 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а саме:

- належне повідомлення позивача підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти з повідомленням № 85 від 06.03.2020 та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства зв`язку "Укрпошта", з якого вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 04.03.2020 було отримано позивачем - 20.03.2020 (а.с.60-61);

- про належне повідомлення відповідача свідчить поштове повідомлення №506 про вручення поштового відправлення з ухвалою суду від 04.03.2020 відповідачу - 11.03.2020 (а.с.53).

При цьому, судом було встановлено, що, враховуючи зміст пункту 5 ухвали про відкриття провадження у справі від 04.03.2020, станом на 25.03.2020 строк для надання відзиву на позовну заяву не закінчився.

Враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань, суд визнав причини неявки у судове засідання 25.03.2020 представників позивача та відповідача поважними.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 25.03.2020 у судовому засіданні було оголошено перерву до 29.04.2020.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" надійшла зустрічна позовна заява (вх. суду № 1640/20 від 03.04.2020), в якій останній просив суд змінити пункт 6.2. договору постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод", та викласти його в наступній редакції:

- "Платежі за договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний в пункті 11 договору в наступному порядку: - 30 % від суми відповідної специфікації - протягом 5 банківських днів з моменту підписання специфікації; - інші 70% від належної суми оплати - протягом 7 банківських днів з моменту письмового повідомлення постачальника про готовність продукції до відвантаження. Замовник має право відстрочити оплату за виготовлену продукцію на строк не більше 6 місяців від строку обумовленого договором, у випадку істотної зміни обставин.".

В обґрунтування зустрічних позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" посилається на наступне:

- за приписами пункту 6.2. договору, платежі за договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний в пункті 11 цього договору в наступному порядку, якщо інше не вказано в специфікації на поставку конкретної партії товару: - 50% від суми відповідної специфікації - протягом 5 банківських днів з моменту підписання специфікації; - інші 50% від належної суми оплати - протягом 7 банківських днів з моменту письмового повідомлення постачальника про готовність продукції до відвантаження. Інші умови оплати можуть бути визначені у специфікаціях, за погодженням сторін. До зарахування повної суми оплати на рахунок постачальника продукція замовнику не відвантажується;

- з кінця січня 2020 року у світі відбувся спалах небезпечного вірусу СОVID-19, що негативно відобразився на господарській діяльності підприємств на території України;

- 11.03.2020 Кабінетом Міністрів України було винесено постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19" відповідно до якої з 12 березня до 3 квітня 2020 року в Україні запроваджено карантин через спалах у світі коронавірусу;

- 25.03.2020 Кабінет міністрів продовжив карантин до 24 квітня та запровадив режим надзвичайної ситуації на всій території країни. Рішення уряду передбачає можливість продовжити ці заходи у разі необхідності;

- згідно з частиною 2 статті 141 Закону України від 02.12.1997 № 671/97-ВР "Про торгово-промислові палати в Україні" карантин віднесено до обставин непереборної сили (форс-мажору). Вищевказане напряму впливає на виконання зобов`язань за договором постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019, який укладено між ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" та ТОВ "Днепропресс сталь".

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164, 180 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою суду від 08.04.2020 зустрічну позовну заяву було залишено без руху та позивачу за зустрічною позовною заявою надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем за зустрічним позовом подано супровідний лист про усунення недоліків (вх. суду № 18919/20 від 27.04.2020), в якому він просив суд, на виконання вимог ухвали суду від 08.04.2020, долучити до матеріалів справи оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 29.04.2020 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 29.04.2020 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі та справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 26.05.2020.

Від відповідача (позивача за зустрічним позовом) засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 22373/20 від 25.05.2020), у якому він просив суд відкласти розгляд справи на інший день, у зв`язку із запровадженням карантину на всій території України та встановленим особливим режимом роботи судів України у період з 16 березня до 22 червня 2020 року та враховуючи поважність причин, з метою недопущення розповсюдження коронавірусу.

У підготовче засідання 26.05.2020 з`явився представник позивача (відповідача за зустрічним позовом).

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) у вказане судове засідання не з`явився, при цьому, судом враховано наявність клопотання позивача про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом.

Враховуючи вказані обставини, у зв`язку з неможливістю розглянути у даному судовому засіданні питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 26.05.2020 підготовче засідання було відкладено на 23.06.2020.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" надійшла заява (вх. суду № 27651/20 від 23.06.2020), в якій він зазначив, що в прохальній частині позовної заяви допустив описку у сумі неустойки (пені), та помилково вказав 58 576 грн. 84 коп.; просить суд вважати правильною суму неустойки (пені) - 58 676 грн. 84 коп. Додатково проситв суд долучити до матеріалів справи докази часткової оплати на суму 659 928 грн. 80 коп.

У підготовче засідання 23.06.2020 з`явився представник позивача (відповідача за зустрічним позовом).

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) у вказане підготовче засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив; про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, яка була прийнята повноважним представником 26.06.2020 (а.с.98).

Суд прийшов до висновку, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, участь у підготовчому засіданні його представника та вважав можливим провести підготовче засідання за відсутності представника відповідача (позивача за зустрічним позовом), оскільки:

- в процесі розгляду справи судом до сумісного розгляду з первісним позовом було прийнято зустрічну позовну заяву, в якій відповідач виклав зміст своєї правової позиції у даному спорі;

- ухвалу суду відповідач отримав ще 11.03.2020 (а.с.53), але протягом трьох місяців так і не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, що суд вважає розумним строком для надання можливості відповідачу скористатися правом на надання відзиву на позов;

- судом неодноразово задовольнялися клопотання відповідача про відкладення розгляду справи;

- будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи чи надання строку для подачі відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило;

- карантинні обмеження на даний час послаблені, транспортне міжміське сполучення у країні відновлено, для учасників процесу створені всі можливі умови для забезпечення належної участі під час розгляду справи судом, в тому числі і прийняття участі у судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду власними засобами;

- представник позивача у судовому засіданні 23.06.2020 заперечував проти відкладення розгляду справи та вказував, що дії відповідача свідчать про зловживання своїми процесуальними правами та вчинення дії щодо затягування судового процесу;

- представник позивача у судовому засіданні 23.06.2020 відзначив, що ним подані до суду всі заяви по суті справи, інших заперечень чи пояснень він подавати не має намір; правова позиція щодо зустрічних позовних вимог буде викладена представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) усно у судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 23.06.2020 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У зв`язку з виконанням завдань підготовчого провадження, ухвалою суду від 23.06.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 14.07.2020.

Від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання (вх. суду № 31552/20 від 14.07.2020, вх. суду № 31556/20 від 14.07.2020), в якому він просив суд перенести розгляд справи, надати час для вирішення питання щодо примирення сторін та підписання мирової угоди, посилаючись на те, що 10.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" з листом-зверненням щодо розстрочення боргу.

У судове засідання 16.07.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача у вказаному судовому засіданні наполягав на задовленні його клопотання та наданні судом часу для мирного врегулювання спору. Представник позивача за первісним позовом проти задоволення вказаного клопотання не заперечував.

Враховуючи вказане, у судовому засіданні 14.07.2020 протокольно було оголошено перерву до 16.07.2020.

Від позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання (вх. суду № 32172/20 від 16.07.2020), в якому він просив суд закрити провадження у справі № 904/1216/20 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" про зміну пункту 6.2. договору постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019 та розглянути питання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" суми судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп., та зазначив, що станом на 16.07.2020 предмет зустрічної позовної заяви у справі № 904/1216/20 є таким, що припинив своє існування, оскільки між сторонами досягнута згода та примирення у спірних правовідносинах.

Від позивача за первісним позовом та відповідача за первісним позовом надійшла спільна заява (вх. суду № 32175/20 від 16.07.2020), в якій вони просять суд затвердити мирову угоду від 15.07.2020, укладену між сторонами по справі № 904/1216/20, та закрити провадження у справі. До клопотання було додано мирову угоду від 15.07.2020.

У судове засідання 16.07.2020 з`явився представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом).

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) у вказане судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується участю його представника у судовому засіданні 14.07.2020 та розпискою (а.с.144-145).

У судовому засіданні 16.07.2020 представником позивача за первісним позовом було підтверджено, що між сторонами 15.07.2020 укладено мирову угоду по справі.

Так, судом встановлено, що мирова угода підписана:

- зі сторони позивача за первісним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" - адвокатом Мицулом М.С., повноваження якого підтверджуються довіреністю № 5 від 08.01.2020, яка міститься в матеріалах справи (а.с.35);

- зі сторони відповідача за первісним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" мирова угода підписана керівником - Поляковою Е.А., повноваження якої підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.03.2020 (а.с.42-44).

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні 16.07.2020 підтвердив наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України; зазначив, що наслідки закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, розглянувши подану спільну заяву про затвердження мирової угоди, перевіривши повноваження представників сторін на вчинення дій щодо її підписання, заслухавши представника позивача за первісним позовом,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору поставки, строк дії договору, умови поставки, факт поставки, загальна вартість поставленого товару, настання строку його оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 21.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" (далі - замовник, відповідач) було укладено договір постачання продукції № 2101-К (далі - договір, а.с.8-10) відповідно до умов якого замовник доручає, а постачальник приймає на себе обов`язок виготовити продукцію за кресленням (ескізами) замовника, узгодженими з постачальником, і поставити виготовлену продукцію замовнику, а замовник зобов`язується прийняти виготовлену продукцію і оплатити її на умовах, передбачених договором (пункт 1.1. договору).

У пункті 10.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020.

Доказів визнання недійсними або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договорами поставки, які підпадають під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до вказаних вимог, у специфікації № 4 від 12.06.2019 до договору сторонами погоджено поставку наступного товару: поковка 1275.05.310 Вал на загальну суму 715 716 грн. 00 коп., строк постачання 45-60 календарних днів, з моменту отримання першої передоплати 50%, з правом дострокової поставки; умови оплати: 50% передоплата, 50% по факту готовності продукції до відвантаження (а.с.12).

У специфікації № 5 від 08.08.2019 до договору сторонами погоджено поставку наступного товару: поковка 3519.10.02.211 Вінець зубчастий, поковка 1239.02.302 Шестерня конічна, поковка 3536.22.01.051 Вал-шестерня, поковка ГО 156 056-1 Вал-ексцентрик на загальну суму 909 928 грн. 80 коп., строк постачання 35-45 календарних днів, з моменту отримання першої передоплати 50%, з правом дострокової поставки; умови оплати: 50% передоплата, 50% по факту готовності продукції до відвантаження (а.с.13).

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

У пункті 3.4. договору сторони визначили, що право власності на виготовлену продукцію переходить від постачальника до замовника в момент підписання видаткової накладної.

У розділі 6 договору сторони визначили загальну суму договору та порядок розрахунків, а саме:

- загальна сума договору визначається як загальна вартість продукції, виготовленої відповідно до прикладених специфікацій (пункт 6.1. договору);

- платежі за договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний в пункті 11 договору в наступному порядку, якщо інше не вказано в специфікації на поставку конкретної партії товару:

- 50% від суми відповідної специфікації - протягом 5 банківських днів з моменту підписання специфікації;

- інші 50% від належної суми оплати - протягом 7 банківських днів з моменту письмового повідомлення постачальника про готовність продукції до відвантаження. Інші умови оплати можуть бути визначені у специфікаціях, за погодженням сторін.

Так, на виконання умов договорів, в період з 23.10.2019 по 29.11.2019 позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 625 644 грн. 80 коп., що підтверджується видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи (а.с.14-31).

Суд зауважує, що товар, визначений умовами договору, у повній мірі відповідає товару, що було поставлено згідно з вказаними накладними, а отже судом визначено, що сторонами в цій частині були дотримані умови договору.

При цьому, відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Так, підписання покупцем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам статті 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Товар, зазначений у вище вказаних накладних, прийнято у позивача без будь-яких зауважень до їх оформлення. Кожна з вказаних накладних підписана представником відповідача та скріплена його печаткою.

Також до матеріалів справи не надано доказів щодо наявності претензій відповідача по кількості та якості, а отже товар вважається прийнятим покупцем.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу отримання товару за зазначеними накладними відповідачем також не заявлено.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку продавця за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити вартість цього товару.

Як вказує позивач, станом на момент звернення із позовом до суду, відповідачем отриманий товар був оплачений частково у сумі 659 928 грн. 80 коп., про що свідчать копії платіжних доручень, які долучені до матеріалів справи (а.с.103-109).

В той же час, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором щодо повної та своєчасної оплати поставленого позивачем за період з 23.10.2019 по 29.11.2019 товару не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 965 716 грн. 00 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 7.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 29.11.2019 по 20.02.2020 в сумі 58 676 грн. 84 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за загальний період прострочення з 29.11.2019 по 20.02.2020 в сумі 6 636 грн. 55 коп. Вказане і є причиною звернення позивача за первісним позовом до суду.

В подальшому, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" надійшла зустрічна позовна заява, в якій останній просив суд змінити пункт 6.2. договору постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод", та викласти його в наступній редакції:

- "Платежі за договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний в пункті 11 договору в наступному порядку: - 30 % від суми відповідної специфікації - протягом 5 банківських днів з моменту підписання специфікації; - інші 70% від належної суми оплати - протягом 7 банківських днів з моменту письмового повідомлення постачальника про готовність продукції до відвантаження. Замовник має право відстрочити оплату за виготовлену продукцію на строк не більше 6 місяців від строку обумовленого договором, у випадку істотної зміни обставин.".

В обґрунтування зустрічних позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" посилався на запровадження в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу, що напряму вплинуло на виконання зобов`язань за договором постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019, який укладено між ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" та ТОВ "Днепропресс Сталь".

В той же час, в процесі розгляду справи судом, від позивача за первісним позовом та відповідача за первісним позовом надійшла спільна заява, в якій вони просили суд затвердити мирову угоду від 15.07.2020, укладену між сторонами по справі № 904/1216/20, та закрити провадження у справі. До клопотання було додано мирову угоду від 15.07.2020.

Крім того, від позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання в якому він просив суд закрити провадження у справі № 904/1216/20 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" про зміну пункту 6.2. договору постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019, посилаючись на те, що станом на 16.07.2020 предмет зустрічної позовної заяви у справі № 904/1216/20 є таким, що припинив своє існування, оскільки між сторонами досягнута згода та примирення у спірних правовідносинах.

З приводу обставин укладення мирової угоди суд зазначає наступне.

Частиною 7 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 1 та 2 статті 192 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності до положень вказаної статті, між позивачем та відповідачем 15.07.2020 було укладено мирову угоду по справі, яку позивач та відповідач просять суд затвердити та закрити провадження у справі.

При цьому, частиною 3 статті 192 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок господарського суду до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди роз`яснити сторонам наслідки такого рішення, та перевірити, чи не обмежені представники сторін у правовій можливості вчинення відповідних дій.

Так, судом встановлено, що умови укладеної між сторонами мирової угоди від 15.07.2020 не суперечать чинному законодавству України, не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є виконуваними, а також стосуються лише прав та обов`язків сторін щодо предмета спору.

Обставини, визначені частиною 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України, щодо наявності підстав для відмови у затвердженні мирової угоди, відсутні.

Мирова угода від 15.07.2020 укладена у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством, а тому підлягає прийняттю та затвердженню господарським судом.

Судом встановлено, що мирова угода підписана:

- зі сторони позивача за первісним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" - адвокатом Мицулом М.С., повноваження якого підтверджуються довіреністю № 5 від 08.01.2020, яка міститься в матеріалах справи (а.с.35);

- зі сторони відповідача за первісним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" мирова угода підписана керівником - Поляковою Е.А., повноваження якої підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.03.2020 (а.с.42-44).

Представник позивача у судовому засіданні 16.07.2020 підтвердив наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, про що і було роз`яснено судом у судовому засіданні 16.07.2020.

Відповідно до статті 193 Господарського процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (на підставі статей 3, 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне затвердити укладену сторонами мирову угоду від 15.07.2020, а провадження у справі за первісним позовом закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо клопотання позивача за зустрічним позовом про закриття провадження у справі за його позовом суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши зміст позовних вимог за зустрічним позовом, враховуючи укладення між сторонами мирової угоди у спірних правовідносинах щодо стягнення заборгованості, приймаючи до уваги клопотання відповідача за зустрічним позовом, в якому він повідомив суд, що станом на 16.07.2020 предмет зустрічної позовної заяви у справі № 904/1216/20 є таким, що припинив своє існування, оскільки між сторонами досягнута згода та примирення у спірних правовідносинах, господарський суд приходить до висновку щодо відсутності предмету спору за зустрічною позовною заявою, оскільки крім спірних поставок за договором від 21.01.2019 правовідносини сторін за ним відсутні.

Отже, судом встановлена наявність підстав для закриття провадження справі за зустрічним позовом, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складає 2 102 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (735 700 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна первісного позову становила 1 031 029 грн. 39 коп., отже, сума судового збору за подання первісного позову складала 15 465 грн. 45 коп. (1,5 відсотка ціни позову); за немайновою вимогою зустрічного позову сума судового збору складала 2 102 грн. 00 коп. Під час звернення із позовом до суду, позивач за первісним позовом сплатив судовий збір в сумі 15 465 грн. 45 коп. відповідно до платіжного доручення № 691 від 20.02.2020 та позивач за зустрічним позовом сплатив судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 коп. відповідно до квитанції № КП-249/1 від 24.04.2020.

В той же час, відповідно до частин 1, 4 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Аналогічна норма закріплена в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Слід відзначити, що розподіл витрат позивача за первісним позовом у повному обсязі узгоджений сторонами у тексті мирової угоді та подальшого їх розподілу судом не потребує.

В той же час, відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Так, позивач за зустрічним позовом у клопотанні (вх. суду № 32172/20 від 16.07.2020) просив суд повернути йому з державного бюджету судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп., сплачений ним при поданні зустрічного позову на підставі пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із закриття провадження за зустрічним позовом внаслідок відсутності предмета спору.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне в порядку, визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу за зустрічним позовом сплачений ним при поданні зустрічної позовної заяви судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп., оскільки провадження у справі за зустрічним позовом закривається з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

В іншій частині, як було вказано вище, витрати по сплаті судового збору за подання первісної позовної заяви за умовами мирової угоди віднесені на позивача, якому вони відшкодовуються в порядку, визначеному пунктом 3 мирової угоди відповідачем (не пізніше 31.10.2020), що відповідає волі сторін та не суперечить вимогам законодавства.

На підставі викладеного, керуючись 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 129, 130, 192-193, 231-235, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" про затвердження мирової угоди.

2. Затвердити мирову угоду у справі № 904/1216/20 від 15.07.2020, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод", у наступній редакції:

"МИРОВА УГОДА

по справі № 904/1216/20

м. Дніпро 15 липня 2020 року

Сторони по справі № 904/1216/20:

Позивач (надалі - стягувач) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь", в особі начальника юридичного відділу Мицул Максима Сергійовича, що діє на підставі довіреності № 5 від 08.01.2020, та

Відповідач (надалі - боржник) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод", в особі директора Полякової Еріки Андріївни, що діє на підставі Статуту,

керуючись ст.192 Господарського процесуального кодексу України, з метою мирного вирішення спору, дійшли згоди про наступне:

1. Боржник має заборгованість перед стягувачем за договором постачання продукції №2101-К від 21.01.2019 (за Специфікаціями № 4 від 12.06.2019 та № 5 від 08.08.2019) 957 716 грн. 00 коп. - основного боргу, 58 676 грн. 84 коп. - неустойка (пені), 6 636 грн. 55 коп. -3% річних.

2. Сторонами укладено угоду про наступне: боржник зобов`язується сплатити стягувачу загальну суму боргу за договором постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019 у розмірі 1 023 029 грн. 39 коп. (один мільйон двадцять три тисячі двадцять дев`ять грн. 39 коп.) шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок стягувача за реквізитами, вказаними в мировій угоді, за наступним графіком:

Дата погашення заборгованостіРозмір погашення боргу, грн.
До 16 серпня 2020 року341 009 грн. 70 коп.
До 16 вересня 2020 року341 009 грн. 70 коп.
До 16 жовтня 2020 року341 009 грн. 99 коп.
До 31 жовтня 2020 року15 465 грн. 45 коп. - судовий збір

3. Відповідач зобов`язується сплатити позивачеві суму судових витрат в розмірі 15 465 грн. 45 коп. до 31.10.2020. Датою отримання платежу вважається дата зарахування безготівкових коштів на поточний рахунок позивача.

Оплата заборгованості здійснюється за наступними реквізитами:

ТОВ "Днепропресс Сталь"

IВАN НОМЕР_1 0788 0

у АТ "АБ "Радабанк"

ІПН 71, номер свідоцтва 200081732

4. Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди.

5. Стягувач та боржник заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

6. Дана мирова угода направляється сторонами до Господарського суду Дніпропетровської області і набуває чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для стягувача та боржника.

7. Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського процесуального кодексу України, Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом та відповідає вимогам частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

8. У разі несплати боржником сум боргу у розмірах та у строки, передбачених пункту 2, та пункту 3 цієї мирової угоди стягувач має право направити ухвалу суду про затвердження цієї мирової угоди до виконавчої служби або до приватного виконавця для виконання шляхом стягнення суми боргу з боржника у примусовому порядку.

9. Дана мирова угода діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією мировою угодою.

10. Дана мирова угода укладена у трьох примірниках: один примірник залишається в матеріалах справи № 904/1216/20, другий примірник залишається у стягувача, третій примірник - у боржника.

11. Сторони підтверджують, що їм повністю відомі усі наслідки укладання мирової угоди. Зокрема, сторони обізнані про закриття провадження у справі внаслідок затвердження мирової угоди, неможливість звернення до суду з тим самим предметом і підставами, неможливість оскарження рішення суду з підстав невизнання боргу відповідачем і таке інше.

12. Сторони гарантують, що в них наявний повний обсяг повноважень для її укладання. Будь-які обмеження повноважень для прийняття такого рішення в сторін та їхніх представників відсутні.

Найменування позивача та відповідача, та підписи уповноважених представників:

ТОВ "Днепропресс Сталь" ТОВ "Січеславський машинобудівний

завод"

______________ М.С. Мицул _____________ Е.А. Полякова

(підпис) (підпис, печатка)

3. У разі затримки перерахування грошових коштів, згідно з визначеними у пунктах 2 та 3 Мирової угоди термінами та розмірами, у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", ухвала господарського суду про затвердження цієї Мирової угоди вважатиметься виконавчим документом та у розумінні пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону підлягатиме виконанню державним/приватним виконавцем по стягненню заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" в примусовому порядку.

4. Відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" та частини 2 статті 193 Господарського процесуального кодексу України, дана ухвала є виконавчим документом та може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Стягувачем за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" (49033, м. Дніпро, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 139; ідентифікаційний код 30922208).

Боржником за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" (53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вулиця Тикви Григорія, будинок 3-А; ідентифікаційний код 39925212).

5. Закрити провадження у справі № 904/1216/20 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості за договором постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019 у загальному розмір 1 031 029 грн. 39 коп. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" про зміну пункту 6.2. договору постачання продукції № 2101-К від 21.01.2019.

6. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" (53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вулиця Тикви Григорія, будинок 3-А; ідентифікаційний код 39925212) сплачений згідно з квитанцією № КП-249/1 від 24.04.2020 судовий збір за зустрічною позовною заявою у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, тобто з 16.07.2020.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після закінчення строку, встановленого в разі розстрочки виконання рішення, тобто до 01.11.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписаний - 17.07.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко