РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.07.2020Справа №910/6354/20
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення учасників справи у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Рент Кар" (04655, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10-Г)

про стягнення 41 491,18 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.05.2020 року Акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Рент Кар" (відповідач) суми страхового відшкодування в розмірі 41 491,18 грн, посилаючись на те, що в силу приписів статті 27 Закону України "Про страхування" та ст. ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України, у межах фактичних витрат у позивача виникло право вимоги до відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2020 року у справі №910/6354/20 позовну заяву №52229/ІНС від 30.04.2020 року Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

14.05.2020 (у строк встановлений судом) від Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" надійшло клопотання з додатками на виконання вимог ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

Згідно з п. 1 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у визначені судом строки подати відповідні заяви по суті.

При цьому, вказаною ухвалою суду, зокрема, відповідачу було запропоновано у строк до п`ятнадцяти днів з дня її вручення подати відзив на позовну заяву, надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази чого надати суду.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2018 між Акціонерним товариством "Страхова компанія "Країна" (позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Рент Кар" (відповідач, страхувальник) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі полісу №АМ/6891124, яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_1 .

13.12.2018 в м. Київ на пр. Перемоги, 66, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

14.12.2018 позивач отримав від ОСОБА_1 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилася 13.12.2018.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду №293278 виданої Управлінням патрульної поліції у місті Києві, вищевказана ДТП відбулася внаслідок порушення ПДР ОСОБА_2 .

Постановою Святошинського районного суду міста Києва №759/436/19 від 22.02.2019 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 3 роки.

Окрім того, у вищевказаній постанові зазначено, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Перемоги в м. Києві 13.12.2018, перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.3б, 2.9а, 10.9 Правил дорожнього руху.

18.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування.

22.04.2019 позивачем на підставі звіту №36785 від 29.01.2019 про оцінку колісного транспортного засобу («Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 ), було складено страховий акт №49/52229/3.2.29 відповідно до якого розмір відшкодування складає 41 491, 18 грн.

Позивач, виконуючи свої обов`язки, визначені Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", сплатив власнику т.з. «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , страхове відшкодування в розмірі 41 491,18 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6987 від 22.04.2019 року в розмірі 41 491,18 грн.

04.06.2019 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Рент Кар" з претензією №6708 про виплату страхового відшкодування в розмірі 41 491, 18 грн.

Проте вказана відповіді на вказану претензію відповідачем не надано та страхове відшкодування не сплачено.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. (п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як зазначалось раніше, позивач сплатив на користь постраждалого в ДТП власника автомобіля «Toyota RAV4», страхове відшкодування в розмірі 41 491,18 грн.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Приписами частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.05.2018 у справі № 910/14685/17, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцеві, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Як вже було зазначено, постановою Святошинського районного суду міста Києва №759/436/19 від 22.02.2019 ОСОБА_2 , який керував автомобілем "HYUNDAI", д.н.з. НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 3 роки.

Відповідно п.п. 38.1.1 п. 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду - якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже зазначена норма не вказує про обов`язковість звернення страховика до водія забезпеченого транспортного засобу, оскільки передбачає у випадках якщо водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наявність у страховика права на пред`явлення регресного позову за його вибором або до страхувальника, або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, враховуючи наявність діючого на момент ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6891124, укладеного між позивачем та відповідачем, згідно з яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу "HYUNDAI", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та те, що відповідачем не спростовано доводи позивача та не надано суду жодних доказів, в тому числі щодо сплати страхового відшкодування позивачу, то за таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає відшкодування в розмірі 41 491, 18 грн.

Судовий збір у розмірі 2 102 ,00 грн, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Рент Кар" (ідентифікаційний код 40359249, адреса: 04655, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10Г) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (ідентифікаційний код 20842474, адреса: 04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А) страхове відшкодування у розмірі 41 491, 18 грн (сорок одна тисяча чотириста дев`яносто одна гривня 18 коп.) та судові витрати у розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Морозов