ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р. м. Київ Справа № 911/724/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорольський завод дитячих продуктів харчування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп»

про стягнення 705 296,26 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Третяк К.П.

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (надалі відповідач) про стягнення 705 296,26 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.04.2020 року відкрито провадження у справі № 911/724/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.05.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.05.2020 року підготовче засідання відкладено на 02.06.2020 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 20.05.2020 року від представника позивача надійшла заява № 1/46 від 21.05.2020 року про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2020 року підготовче засідання відкладено на 16.06.2020 року.

У підготовчому засіданні 16.06.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 16.06.2020 року не з`явився.

Крім того, у підготовчому засіданні 16.06.2020 року судом прийнято заяву позивача № 1/46 від 21.05.2020 року про збільшення розміру позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 16.06.2020 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 02.07.2020 року.

В судовому засіданні 02.07.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на тпозов не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 02.07.2020 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у справі обставин, 26.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідаггьнїстю «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» (відповідач, Боржник) укладено Договір №11039194 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору позивач (Постачальник за Договором) зобов`язався поставляти, а відповідач (Покупець за Договором) приймати та своєчасно оплачувати товар згідно специфікацій до договору та замовлень (суміші сухі молочні та каші для дитячого харчування).

Згідно з п. 7.9. Покупець здійснює оплату за поставлений товар через 40 (сорок) днів з моменту отримання Покупцем накладної в електронній формі та за умови наявності зареєстрованої Постачальником податкової накладної.

Позивач зазначає, що виконуючи умови Договору, ним передано відповідачеві накладні в електронній формі, зареєстровано податкові накладні, поставлено відповідачеві, а відповідачем прийнято з переходом права власності суміші сухі молочні та каші для дитячого харчування на загальну суму 715182,62 грн.

В підтвердження наведених обставин позивачем долучено до матеріалів справи накладні згідно з наведеним у позові переліком:МКК00003862 від 07.10.2019 року на суму 46086,91 грн., МКК00003950 від 14.10.2019 року на суму 39 960,58 грн., МКК00004032 від 21.10.2019 року на суму 35 732,74 грн., МКК00004104 від 28.10.2019 року на суму 37 992,38 грн., МКК00004186 від 04.11.2019 року на суму 33 321,02 грн., МКК00004298 від 11.11.2019 року на суму 39 447,36 грн., МКК00004389 від 18.11.2019 року на суму 32 128,99 грн., МКК00004469 від 25.11.2019 року на суму 43 522,27 грн., МКК00004560 від 02.12.2019 року на суму 38 338,56 грн., МКК00004617 від 09.12.2019 року на суму 40 320,58 грн., МКК00004724 від 16.12.2019 року на суму 36 384,19 грн., МКК00004796 від 23.12.2019 року на суму 266 928,48 грн., МКК00000091 від 13.01.2020 року на суму 2 882,88 грн., МКК00000147 від 20.01.2020 року на суму 1 441,44 грн., МКК00000319 від 03.02.2020 року на суму 20 694,24 грн. Всього сума накладних 715 182,62 грн.

Однак, відповідачем своєчасно та в повному обсязі отриманий товар за наведеними в позові накладними не оплачено. Боржником шляхом проведення взаємозаліку було сплачено лише по накладній МКК00003862 від 07.10.2019 року суму 42288,81 грн., залишок не оплаченої суми становить 3798,10 грн. Решту товару за наведеними в позові накладними не оплачено. Таким чином, на момент звернення до суду за відповідачем існувала прострочена заборгованість в сумі 672893,81 грн.

Відповідно до п. 8.11. Договору та Протоколу розбіжностей до Договору №11039194 від 26.11.2018 року у випадку порушення термінів оплати товару, передбачених даним Договором, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день такого прострочення.

У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на підставі п. 8.11. Договору пеню в сумі 28 736,45 грн. та на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних в сумі 3 666,00 грн.

Також позивач повідомив суду, що з метою досудового врегулювання спору він звертався до відповідача з претензією (вимогою) №1/10 від 03.02.2020 року про погашення боргу за Договором поставки, у відповідь на яку відповідач зобов`язався погасити заборгованість та направив позивачу графік погашення заборгованості від 11.02.2020 року. Однак, відповідач не дотримався графіка погашення заборгованості від 11.02.2020 року, заборгованість не погасив. У зв`язку з систематичною неоплатою відповідачем поставленого товару позивач 04.03.2020 року направив відповідачу повідомлення про розірвання Договору поставки з 12.04.2020 року.

В позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений відповідно до Договору №11039194 від 26.11.2018 року товар суму в сумі 672893,81 грн. боргу, 28736,45 грн. пені, 3 666,00 грн. 3% річних.

В ході розгляду спору позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог у зв`язку з тим, що станом на 18.05.2020 року відповідач повністю сплатив залишок заборгованості за накладною МКК00003862 від 07.10.2019 року, а також частково оплатив накладну МКК00003950 від 14.10.2019 року, однак накладні МКК00000406 від 10.02.2020 року, МКК00000511 від 17.02.2020 року, МКК00000577 від 24.02.2020 року та МКК00000664 від 02.03.2020 року відповідачем не оплачені, що спричинило виникнення додаткової заборгованості за поставлений за Договором поставки №11039194 від 26.11.2018 року товар.

Позивач зазначає, що звертався до відповідача з черговою претензією №1/38 від 24.04.2020 року про погашення боргу, яка залишена без відповіді та задоволення.

Таким чином, станом на 18.05.2020 року заборгованість відповідача за фактично поставлений і не оплачений за Договором поставки №11039194 від 26.11.2018 року товар становить 782 166,72 грн.

У зв`язку із збільшенням розміру позовних вимог позивачем проведено перерахунок розміру пені, що становить 51010,05 грн. та 3% річних з простроченої суми, що становить 7353,15 грн. та здійснено доплату судового збору у розмірі 2028,50 грн.

Таким чином, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 840 529,92 грн., з яких 782 166,72 грн. основного боргу, 51 010,05 грн. пені, 7 353,15 грн. 3% річних.

Відповідач в ході розгляду спору в судові засідання не з`являвся, відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому, суд також враховує, що між сторонами мали місце правовідносини з поставки товару, тому до відповідних правовідносин застосовується норма ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, яка визначає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за Договором поставки №11039194 від 26.11.2018 року товар в сумі 782 166,72 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано. Відтак, позовні вимоги є правомірними, доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.11. Договору та Протоколу розбіжностей до Договору №11039194 від 26.11.2018 року у випадку порушення термінів оплати товару, передбачених даним Договором, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день такого прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи встановлений в ході розгляду спору факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого товару, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 51010,05 грн. та 3% річних з простроченої суми, що становить 7353,15 грн. правомірні і обґрунтовані, доданий до позову розрахунок є арифметично вірним і відповідає фактичним обставинам справи. Таким чином, позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» про стягнення 840 529,92 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» (08205, Київська обл., м.Ірпінь, вул. Лісова, буд.6-Г, код 35995595) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорольський завод Дитячих продуктів харчування» (37800, Полтавська область, м. Хорол, вул. Молодіжна, 17, код 40573272) 782 166,72 грн. основного боргу, 51010,05 грн. пені, 7353,15 грн. 3% річних та 12607,95 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 22.07.2020 року