УХВАЛА

15 липня 2020 року

м. Київ

справа № 904/4148/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Мачульський Г.М., Ткаченко Н.Г.

перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2020

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019

у справі № 904/4148/19

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов`язання вчинити дії та стягнення вартості безпідставно набутого майна в сумі 114 256 298, 04 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 25.06.2020 надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" від 17.06.2020 № 1001ВИХ-20-2859 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2020 (повний текст складено 21.05.2020) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019 у справі № 904/4148/19, подана 18.06.2020 через Центральний апеляційний господарський суд.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 25.06.2020 вказану касаційну передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Мачульський Г.М., Случ О.В.

У зв`язку з ухвалою про самовідвід судді Случа О.В. 07.07.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 904/4148/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 07.07.2020 вказану касаційну передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Ткаченко Н.Г., Мачульський Г.М.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній, з 08.02.2020) (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи у 2019 році Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про зобов`язання Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради повернути в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 17 097, 735 тис. м3, а також про стягнення з відповідача на користь позивача 114 256 298,04 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна.

Позов мотивований здійсненням відповідачем безпідставного відбору 17 097, 735 тис.м3 природного газу за відсутності у нього постачальника природного газу. Враховуючи факт набуття відповідачем без достатньої правової підстави належного позивачу природного газу об`ємом 17 097, 735 тис.м3, останній звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про застосування до відповідача положень ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2020 у справі № 904/4148/19, у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи оскаржувані судові рішення, суди попередніх інстанцій зазначили, що, враховуючи наявність у спірному періоді укладених між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (споживач) та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) договорів про постачання природного газу, а також, існування спеціально покладеного на постачальника обов`язку видати номінації згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017, споживання відповідачем в березні 2017 року природного газу в обсязі 17 097, 735 тис. м3 не можна вважати несанкціонованим відбором.

Встановивши зазначені обставини, суди дійшли висновку, що правовідносини сторін у цьому спорі регулюються нормами зобов`язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

18.06.2020 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2020 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019 у справі № 904/4148/19, в якій просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

За змістом положень ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження, заявник посилається на п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) та зазначає, що вказані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст.ст. 202, 316, 319, 334, 509, 626, 714, 1212, 1213 Цивільного кодексу України та порушенням норм процесуального права - ст.ст. 76 - 79 ГПК України.

Також необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі скаржник обґрунтовує наявністю підстав, передбачених п.п. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, зазначаючи, що вказана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес, оскільки предметом розгляду справи є безпідставне набуття природного газу з ГТС позивача, який був зобов`язаний у 2017 році здійснювати безпечне та безперебійне транспортування природного газу споживачам на всій території України та до країн Європейського Союзу. Крім того, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" вказує, що справа має виняткове значення для скаржника, оскільки стосується правовідносин щодо несанкціонованого споживання природного газу з ГТС позивача, який відповідно до ст. 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт", як товариство, що обслуговувало магістральні газопроводи, має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Водночас посилання скаржника у касаційні скарзі на п.п. "а","в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України як на підставу для відкриття касаційного провадження, колегією суддів не приймаються, з огляду на те, що дана справа не відноситься до категорії малозначних справ або справ з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо посилання скаржника на п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), Суд зазначає наступне.

В постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 925/1472/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" до Кам`янського комунального підприємства теплових мереж, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"; 2) Акціонерне товариство "Укртрансгаз" про стягнення 808 731, 78 грн. компенсації за несанкціонований відбір природного газу, вже було викладено висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, які виникли у справі №904/4029/19.

Верховним Судом зазначено, що виникнення у оператора ГРМ неврегульованого небалансу обсягів природного газу за березень 2017 року відбулося внаслідок саме дій Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" щодо ненадання відповідачу номінацій на плановий обсяг газу на цей період. Проте вказана обставина не звільняє Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від обов`язку постачати природний газ відповідачу, як споживачу за укладеними між ними договорами про постачання природного газу. При цьому планові обсяги постачання природного газу були визначені сторонами в договорі і перевищення таких обсягів відповідачем не допущено, а отже дії Кам`янського комунального підприємства теплових мереж не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу.

Крім того, аналогічний висновок Верховного Суду викладено у постанові від 12.11.2019 у справі № 909/953/18. Верховний суд зазначив, що відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017 року" на НАК "Нафтогаз України" покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям, ще на початку опалювального сезону.

В постанові суд вказав, що видача номінацій теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними і ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, є не правом, а обов`язком ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (аналогічна правова позиція викладена також в постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі № 926/680/17, від 21.03.2018 у справі № 911/656/17 та від 04.08.2018 у справі № 922/4187/17).

Крім того, враховуючи встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору підприємствами теплокомуненергетики із газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з Компанією обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання Компанією своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасної видачі номінацій, тобто видача Компанією номінацій є однією з гарантій безперебійного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон. Водночас, вказівка у розпорядженні на обов`язок надати номінації до початку опалювального сезону не свідчить про обмеження його періодом, який закінчується із початком опалювального сезону, оскільки полягає у забезпеченні належної підготовки до опалювального сезону та забезпечення природним газом протягом усього сезону (наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 904/5621/17 та від 05.03.2019 у справі № 923/351/18).

Таким чином, доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах є безпідставними та спростовуються викладеними вище висновками Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у справі № 904/4148/19 відповідно до цих висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах, підстави для відступлення від цих висновків у межах цієї справи відсутні, а тому Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на підставі п. 5 ч. 1 ст. 293 ГПК України (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного господарського суду від 02.07.2020 у справі №911/2268/19).

Керуючись ст. 234, п. 5 ч. 1 ст. 293 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2020 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019 у справі № 904/4148/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Мачульський Г.М.

Ткаченко Н.Г.