ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"09" липня 2020 р. Справа № 924/1041/17

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Дідика Р.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 , Івано-Франківська область, Богородчанський район, с. Манява

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля", м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_2 , Вінницька область, м. Калинівка

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрохолдинг 2012", Хмельницька область, м. Городок

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" код 34312627, оформлене протоколом №12 загальних зборів учасників від 25.08.2015р. та скасування державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" 34312627, номер запису 4000338 від 10.09.2015р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1., Хоптій М.В. - представник згідно ордеру серія ІФ №012964 від 12.06.2018р.

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи -1: не з`явились;

від третьої особи -2: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" (далі - Відповідач, Товариство) про: визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом №12 від 25.08.2015, скасування державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу -ТОВ "Зелена миля"- номер запису 4000338 від 10.09.2015 (з урахуванням заяви про зміну предмету позову). Позов мотивований тим, що збори проведені за відсутності позивача та без повідомлення його у встановленому порядку про їх проведення. Також позивач доводив безпідставне виключення його зі складу учасників Товариства, оскільки він не відчужував належну йому частку в статутному капіталі Товариства.

21.09.2018р. рішенням Господарського суду Хмельницької області, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2019 р., у позові було відмовлено.

11.06.2019р. постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.09.2018р. та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2019р. у справі №924/1041/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Ухвалою суду від 17.07.2019р. справу прийнято до провадження суддею Крамарем С.І., постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що у жовтні 2017р. ОСОБА_1 стало відомо, що його частка в розмірі 34% була відчужена на користь третіх осіб без його відома. Зокрема, вказують, що у 2015р. було відчужено його частку у розмірі 11% та 23%, а також виключено ОСОБА_1 зі складу засновників товариства. Зазначає, що волевиявлення на відчуження частки ОСОБА_1 не здійснював, грошові кошти не отримував, про факт проведення загальних зборів не попереджався, дивіденди на момент виходу зі складу учасників йому не виплачувалися.

Позивач стверджує про відсутність доказів повідомлення учасників про проведення зборів, що свідчить про порушення порядку скликання загальних зборів, їх фіктивне проведення та порушення прав учасників. Звертає увагу, що набуваючи право власності на частку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повинен був отримати відмову ОСОБА_3 від переважного права частки ОСОБА_1 на придбання частки.

Також наголошує, що згідно п. 4.3. договору купівлі-продажу частки, перехід права власності на частку, що складає 11% статутного капіталу ТОВ "Зелена миля", від продавця до покупця відбувається в момент укладення та нотаріального посвідчення договору. Зазначає, що відсутність нотаріального посвідчення договору свідчить про підробку договору та інших документів. Вказує, що оскільки ОСОБА_1 договір та протокол зборів не підписував, нотаріального посвідчення договору могло не бути. Таким чином, стверджує, що ОСОБА_2 не набув права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Зелена миля", оскільки момент набуття права власності, визначений в договорі (нотаріальне посвідчення) не настав. Тому будь-які рішення чи реєстраційні дії на підставі вказаного договору прийматися/вчинятися не могли та є незаконними.

Відповідно до наявних матеріалів справи, відповідач проти позову заперечив. Зазначав, що протокольними рішеннями загальних зборів учасників ТОВ "Зелена миля" від 25.08.2015р. №12 та від 01.12.2015р. №14 за участю позивача в якості секретаря зборів вирішено питання відступлення частки ОСОБА_1 (в розмірі 11% - протокол від 25.08.2015р. №12, в розмірі 23,65% - протокол від 01.12.2015р. №14, разом 33,65%) у статутному капіталі ТОВ "Зелена миля", перерозподілу статутного капіталу між учасниками та затвердження статуту товариства у новій редакції.

Вказав, що відступлення частки ОСОБА_1 в розмірі 33,65% статутного капіталу товариства відбулося шляхом укладення двох договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ „Зелена Миля" за участю продавця - ОСОБА_1 та покупця - ОСОБА_2 , що був на той час одним із учасників товариства і мав переважне право на придбання частки інших учасників ТОВ „Зелена Миля". Даний спосіб документального оформлення переходу частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи повністю узгоджується з положеннями ст.53 Закону України „Про господарські товариства", вчинений у формі, встановленій законом, за наявності обопільного волевиявлення сторін і був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Звертає увагу, що договори купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ „Зелена Миля" жодною стороною не оскаржені і є дійсними.

Стверджує, що позивач знав про обставини переходу своєї частки в статутному капіталі ТОВ „Зелена миля" і саме тому впродовж двох років поспіль з 2015 року не брав участі в управлінні справами товариства, оскільки припинив корпоративні відносини з товариством.

Вказав, що обґрунтовуючи порушення прав щодо відсутності виплати дивідендів позивач помилково ототожнює вихід учасника з товариства (односторонній правочин) з відчуженням частки в статутному капіталі. На відміну від відчуження учасником своєї частки у статутному капіталі товариства, вихід учасника з товариства здійснюється на підставі поданої ним нотаріально посвідченої заяви і є самостійною підставою для припинення членства у товаристві. Норма ст.54 Закону України „Про господарські товариства" щодо виплати учасникові товариства дивідендів і вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, застосовується виключно при виході учасника з товариства, а не при відчуженні своєї частки іншим учасникам або третім особам. Зазначає, що особисті підписи позивача на протоколах загальних зборів учасників ТОВ „Зелена Миля" від 25.08.2015 року №12 та від 01.12.2015 року №14 спростовують твердження заявника про його необізнаність щодо проведення зборів.

Відповідач посилаючись на те, що рішення загальних зборів учасників ТОВ „Зелена Миля" від 25.08.2015 року №12 та від 01.12.2015 року №14 не суперечать вимогам ст. 203 ЦК України, просить в позові відмовити.

На адресу суду 09.07.2020р. відповідач - ТОВ „Зелена миля", надіслало клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яка припадатиме на після карантинний період.

Третя особа - ТОВ „Агрохолдинг 2012" у письмовому поясненні від 11.07.2018р. №11/1-ю зазначає, що позовні вимоги позивача необґрунтовані. Вказує, що з моменту придбання корпоративних прав ТОВ „Зелена миля" 24.10.2016р., позивач жодним чином не втручався у діяльність товариства, не проявляв жодної ініціативи по відношенню до відповідача та взагалі своє існування, в якості ймовірного учасника ТОВ „Зелена миля" - власника частки у статутному капіталі останнього.

09.07.2020р. на електронну адресу суду ТОВ „Агрохолдинг 2012" надіслало клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яка припадатиме на після карантинний період.

Суд, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, вважає за належне залишити їх без задоволення з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року „Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами та доповненнями) установлено з 12 березня 2020 року до 30 липня 2020 року на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04 травня 2020 року було внесено зміни до вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України та послаблені карантинні обмеження, а саме дозволено здійснення професійної діяльності адвокатами та нотаріусами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року „Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Хмельницькому та Хмельницькій області). Зокрема, дозволено: з 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Одночасно суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, участь представника відповідача, позивача та третіх осіб у судовому засіданні не є обов`язковою згідно із законом, не визнавалася вона такою й судом відповідно до ухвал, які наявні в матеріалах справи. При цьому, надаючи до суду клопотання про відкладення судового засідання, відповідач та третя особа-2 не навели достатнього обґрунтування неможливості участі їх представників у судовому засіданні (якщо вони вважали таку участь необхідною), тоді як саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів. (Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 05.05.2020р. по справі №910/3880/19).

Судом зауважено, що лише посилання на встановлення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, без дійсної наявності перешкод, які виникли, у зв`язку з веденням такого карантину, у реалізації процесуальних прав учасниками процесу, що може вплинути на розгляд справи по суті, не має безумовним наслідком відкладення розгляду справи.

На даний час в Господарському суді Хмельницької області працює система Електронний суд за допомогою якої учасники судового процесу можуть реалізувати права, визначені статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, та подавати в електронному форматі до суду процесуальні документи, пов`язані із розглядом справи у суді (як-то заяви по суті справи).

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.)

Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).)

Крім цього, суд звертає увагу на те, що на своєму засіданні 17 березня 2020 року Рада суддів України рекомендувала судам продовжувати здійснювати правосуддя незважаючи на епідемію коронавірусу й карантин, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін. Згідно Звернення Комітету з питань правової політики до громадян України щодо функціонування органів правосуддя на період карантину від 20 березня 2020 року Комітет Верховної Ради України з питань правової політики зазначив, що запропоновані Радою суддів України рекомендації не мають на меті обмеження громадян доступу до правосуддя, а покликані забезпечити епідеміологічну безпеку в судах.

Запровадженні карантинні заходи, на які посилається відповідач та третя особа-2, не передбачають обмеження гарантованої статті 33 Конституції України свободи пересування, зокрема - в межах м. Хмельницького та Хмельницької області (місцезнаходження відповідача, третьої особи-2 та Господарського суду Хмельницької області), зважаючи на що не вбачається будь-якого обґрунтування існування об`єктивних перешкод в участі у судовому засіданні, явку в яке не було визнано обов`язковою.

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка відповідача та третіх осіб не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2006 здійснено державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 03.11.2017(а.с. 10-13 т.1).

Згідно п. п. 1.2., 5.2. Статуту ТОВ "Зелена миля", затвердженого протоколом №1 загальних зборів товариства від 16.08.2006, розмір статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" становив 35000,00 грн., а його засновниками були громадяни Польщі: Поддембскі Даріуш (50% статутного фонду) та ОСОБА_6 (50% статутного фонду)(а.с. 50-52 т.2).

22.04.2008р. проведено державну реєстрацію нової редакції Статуту ТОВ "Зелена миля", затвердженої протоколом №8 загальних зборів товариства від 21.04.2008р. (а.с.41-44 т.2).

Рішенням зборів засновників ТОВ "Зелена миля", яке оформлене протоколом №11 від 24.10.2013р. було задоволено заяву ОСОБА_7 та надано згоду на відступлення (продаж) належної йому частки в статутному фонді ТОВ "Зелена миля", розмір якої складає 1065072,00 грн. (еквівалентно 133802,96 доларів США) і становить 34,65 % статутного фонду ТОВ "Зелена миля", особі, яка не є засновником товариства - ОСОБА_1 . Прийнято рішення про включення ОСОБА_1 до складу засновників ТОВ "Зелена миля" у зв`язку з придбанням ним частки в статутному фонді товариства, внесення змін до Статуту ТОВ "Зелена миля", пов`язані зі зміною складу засновників товариства та затвердження таких змін шляхом оформлення додатку до статуту ТОВ "Зелена миля", який буде його невід`ємною частиною (а.с. 45 т.2).

Згідно п. п. 1.2., 5.2 додатку до Статуту ТОВ "Зелена миля", затвердженого рішенням зборів засновників оформленого протоколом №11 від 24.10.2013(а.с. 47 т.2), товариство має статутний фонд у розмірі 3073500,00 грн., що еквівалентно 386118,00 доларів США за курсом, визначеним за рішенням засновників у статуті товариства на дату проведення зборів засновників товариства - 31.03.2011р., а його засновниками є:

- громадянин ОСОБА_9 , частка якого складає 3,00 % статутного фонду товариства (92205,00 грн., що еквівалентно 11583,51 доларів США);

- ОСОБА_2 , частка якого складає 62,35 % статутного фонду товариства (1916223,00грн., що еквівалентно 240731,50 доларів США);

- ОСОБА_1 частка якого складає 34,65 % статутного фонду товариства (1065072,00грн., що еквівалентно 133802,96 доларів США).

25.08.2015р. між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Зелена миля" (далі за текстом - договір), відповідно до якого продавець передає покупцю свою частку у розмірі 11% у статутному капіталі ТОВ "Зелена миля", що еквівалентно 338085,00 грн. (а.с. 79-81 т.1).

Згідно з п. 1.4. договору продавцю належить частка у статутному капіталі ТОВ "Зелена миля" у розмірі 34,65 % статутного капіталу товариства, що складає 1065072,00 грн.

Ціна частки, що складає 11% (одинадцять відсотків) статутного капіталу ТОВ "ЗЕЛЕНА МИЛЯ", становить 338085 (триста тридцять вісім тисяч вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.2. договору, сторони передбачили, що оплата вартості частки, вказаної у п.2.1. цього договору, здійснюється покупцем до підписання цього договору.

Згідно п. 3.3.5. договору, після укладання даного договору та виконання своїх обов`язків сторонами продавець зобов`язаний забезпечити внесення змін до Статуту ТОВ "Зелена миля" та зареєструвати їх відповідно до вимог чинного законодавства України.

Пунктами 4.1., 4.2. договору передбачено, що за настання обставин, зазначених в. п. 3.3.5 даного договору, продавець втрачає усі права та обов`язки по відношенню до товариства, що були передбачені відчужуваною часткою, а покупець стає по відношенню до товариства його учасником з усіма відповідними правами та обов`язками.

У відповідності до п. 4.3. договору, перехід права власності на частку, що складає 11% статутного капіталу ТОВ "Зелена миля" від продавця до покупця відбувається в момент укладення та нотаріального посвідчення цього договору. Перехід корпоративних прав учасника ТОВ "Зелена миля" від продавця до покупця відбувається в момент внесення відповідних змін до Статуту ТОВ "Зелена миля" та державної реєстрації вказаних змін у відповідних органах державної влади та/або органах місцевого самоврядування. Даний договір підписаний продавцем та покупцем.

Згідно п.9.1 Договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та нотаріального посвідчення.

25.08.2015 проведені загальні збори учасників ТОВ "Зелена миля", які оформлені протоколом №12 (а.с. 76 т.1), до порядку денного включені наступні питання:

1. Про відступлення (продаж) ОСОБА_1 частки у розмірі 11% належної йому у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля".

2. Про перерозподіл статутного фонду між учасниками товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля".

3. Про затвердження Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" в новій редакції.

Присутні учасники, в сукупності володіли 97% голосів: ОСОБА_1. (34,65 % голосів), ОСОБА_2 (62,35% голосів).

По першому питанню слухали ОСОБА_1., який повідомив про те, що він має намір відступити (продати) частину від належної йому частки в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" ОСОБА_2 . Розмір частини від належної частки, яку ОСОБА_1 має намір продати ОСОБА_2 складає 338085,00 грн., що становить 11 % статутного фонду ТОВ "Зелена миля".

По першому питанню вирішили: затвердити перехід частки в статутному фонді ТОВ "Зелена миля" у розмірі 11%, вартістю 338085,00 грн. від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Голосували: "за" - одноголосно.

По другому питанню, учасниками товариства було прийнято рішення про перерозподіл статутного фонду товариства між його учасниками наступним чином:

- ОСОБА_7 - 92205,00 грн., що становить 3,00 % статутного фонду;

- ОСОБА_2 - 2254308,00 грн., що становить 73,35% статутного фонду;

- ОСОБА_1 - 726987,00 грн., що становить 23,65% статутного фонду.

По третьому питанню вирішено затвердити Статут ТОВ "Зелена миля" в новій редакції.

Згідно протоколу правомочностей загальних зборів учасників ТОВ "Зелена миля" від 25.08.2015, зазначено, що на загальних зборах учасників ТОВ "Зелена миля" присутні учасники, що володіють 97% голосів, отже збори учасників ТОВ "Зелена миля" є правомочними(а.с. 82 т.1).

10.09.2015 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, а саме додаток до Статуту ТОВ "Зелена миля", затверджений рішенням загальних зборів товариства (протокол №12 від 25.08.2015). Цей додаток є невід`ємною частиною Статуту ТОВ "Зелена миля", державна реєстрація якого проведена державним реєстратором Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області 22.04.2008(а.с.77 т.1). Пункт 5.2. ст. 5 "Статутний фонд товариства" викладено в наступній редакції:

„5.2. Товариство має статутний фонд у розмірі 3073500,00 грн. Статутний фонд розподіляється на частки, розмір яких становить:

5.2.1. ОСОБА_7 - 92205,00 грн., що становить 3,00 % статутного фонду.

5.2.2. ОСОБА_2 - 2254308,00 грн., що становить 73,35% статутного фонду.

5.2.3. ОСОБА_1 - 726987,00 грн., що становить 23,65% статутного фонду."

01.12.2015р. між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Зелена миля" (а.с. 86-88 т.1) (далі за текстом - договір від 01.12.2015), відповідно до якого продавець передає покупцю свою частку у статутному капіталі ТОВ "Зелена миля" у розмірі 23,65% вартістю 726987,00 грн.

Продавцю належить частка у статутному фонді ТОВ "Зелена миля" у розмірі 23,65 % (п.1.4 договору від 01.12.2015).

Пунктом 2.1. договору від 01.12.2015 сторони передбачили, що оплата вартості частки здійснюється покупцем до підписання цього договору.

В п. 3.3.5. договору від 01.12.2015 зазначено, що після укладання даного договору та виконання своїх обов`язків сторонами продавець зобов`язаний забезпечити внесення змін до Статуту ТОВ "Зелена миля" та зареєструвати їх відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з положеннями пунктів 4.1., 4.2. договору від 01.12.2015р. за настання обставин, зазначених в п. 3.3.5 даного договору, продавець втрачає усі права та обов`язки по відношенню до товариства, що були передбачені відчужуваною часткою, а покупець стає по відношенню до товариства його учасником з усіма відповідними правами та обов`язками.

Відповідно до п. 4.3. договору від 01.12.2015р., перехід права власності на частку від продавця до покупця відбувається в момент укладення цього договору. Перехід корпоративних прав учасника ТОВ "Зелена миля" від продавця до покупця відбувається в момент внесення відповідних змін до Статуту ТОВ "Зелена миля" та державної реєстрації вказаних змін у відповідних органах державної влади та/або органах місцевого самоврядування. Даний договір підписаний продавцем та покупцем.

За результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 07.12.2017р., судовим експертом Хмельницького Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України наданий висновок від 26.04.2018 №1.1-0048:18. Згідно з висновком експерта підписи від імені позивача у протоколі №12 Зборів, протоколі правомочності загальних зборів учасників Товариства від 25.08.2015р., додатку до статуту Товариства, затвердженого рішенням Зборів (протокол №12 від 25.08.2015р.) виконані не позивачем, а іншою особою.

Також висновком експерта встановлено, що підписи від імені позивача у протоколі №14 загальних зборів учасників Товариства від 01.12.2015р., протоколі правомочності загальних зборів учасників Товариства від 01.12.2015р. виконані позивачем.

За висновком судової почеркознавчої експертизи №1.1-0050:20 від 05.05.2020р., призначеної ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 25.09.2019р. та проведеної судовим експертом Хмельницького Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України, підпис від імені ОСОБА_1 у договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Зелена миля" від 25.08.2015р. виконаний не ОСОБА_1 .

Третя особа-1 надала суду нотаріально посвідчену заяву свідка, в якій повідомила, що позивач був присутній на Зборах особисто, брав участь у голосуванні з питань порядку денного, проект протоколу Зборів був підготовлений не одразу після закінчення Зборів, позивач брав участь у його розробці та був присутній при підготовці проекту відповідного додатку до Статуту Товариства. Третя особа-1 підписала протокол Зборів першою та не пам`ятає, чи була вона присутня у момент вчинення підпису протоколу Зборів позивачем.

Позивач у своїх поясненнях повідомив, що протягом цілого дня 25 серпня 2015 року він перебував у селі Манява Богородчанського району Івано-Франківської області в урочищі Водоспад. Такі пояснення підтвердив у своїй заяві ОСОБА_10 .

ОСОБА_11 , яка була директором Товариства з 28.09.2010р. до 25.10.2016р., надала заяву свідка. Зазначена особа повідомила, зокрема, що наприкінці серпня - початку вересня 2015 року безпосередньо позивач і третя особа-1 особисто передали їй підписаний з обох сторін та скріплений печаткою Товариства протокол Зборів і Договір-1. У грудні 2015 року позивач продав третій особі-1 залишкову свою частку у статутному капіталі Товариства та повністю вийшов зі складу учасників Товариства, про що учасники повідомили ОСОБА_11 та доручили вчинити усі дії з проведення державної реєстрації змін до статуту Товариства.

Як зазначає ОСОБА_11 , позивач і третя особа-1 у 2015 році повідомили її, що відповідні угоди про продаж частки позивача у Товаристві третій особі-1 будуть укладені між ними через домовленість перерозподілити частки один одного у двох компаніях: Товариство передаватиметься повністю у власність відповідача, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" - повністю позивачу.

ОСОБА_12 , який працював на посаді головного бухгалтера Товариства з 10 серпня 2010 року, у заяві свідка також повідомив про наявність у нього відомостей щодо наведеного перерозподілу часток позивача та третьої особи-1 у Товаристві та Товаристві з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр". Також ОСОБА_12 зазначив, що після виходу зі складу учасників Товариства позивач жодного разу не висловлював йому претензій щодо необхідності сплати йому дивідендів.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на дату подання позовної заяви) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів (абзац другий частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (у згаданій редакції)).

Підвідомчість господарських справ установлена статтею 12 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на дату подання позовної заяви), згідно з пунктом 4 частини першої якої господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Господарський процесуальний кодекс України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом) також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 3, 4, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).

Натомість відповідно до положень статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на дату подання позовної заяви), які кореспондуються з приписами статті 19 цього Кодексу (у чинній редакції), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, правильне визначення підвідомчості цієї справи залежить від встановлення наявності або відсутності корпоративних відносин між учасниками справи.

Господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб`єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об`єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку. У випадках, передбачених цим Кодексом, господарське товариство може діяти у складі одного учасника. Господарські товариства є юридичними особами (частини перша, третя статті 79 Господарського кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин)).

Згідно зі статтею 80 Господарського кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Відповідно до частини третьої статті 80 цього Кодексу товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Разом з тим відповідно до частин першої, третьої статті 167 Господарського кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки оспорюване рішення загальних зборів учасників ТОВ "Зелена Миля", оформлене протоколом від 25 серпня 2015 року № 12, зміни до статуту ТОВ "Зелена Миля", затверджені цим рішенням, є підставами виникнення, зміни та припинення прав і обов`язків позивача щодо частки в статутному капіталі ТОВ "Зелена Миля", то вони стосуються відповідних прав і обов`язків позивача стосовно участі у діяльності та управлінні цього товариства, отже, відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, за своєю правовою природою є корпоративними відносинами щодо володіння, користування й розпорядження належними сторонам корпоративними правами у цьому товаристві.

Таким чином, спір у цій справі, щодо визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Зелена миля", змін до статуту останнього, є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У відповідності до п.13 ст.20 Господарського процесуального кодексу України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Щодо суті позовних вимог, то судом враховано, що за змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Звертаючись до суду, позивач самостійно обирає спосіб захисту, передбачений ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається із матеріалів справи, за висновком проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України судової почеркознавчої експертизи № 1.1-0050:20 від 05.05.2020р. підпис від імені ОСОБА_1 у договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Зелена миля" від 25.08.2015р. виконаний не ОСОБА_1 .

Отже, договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Зелена миля" від 25.08.2015 р., відповідно до якого продавець передає покупцю свою частку у розмірі 11% у статутному капіталі ТОВ "Зелена миля", який у спірних правовідносинах є підставою для прийняття рішення загальних зборів учасників ТОВ "Зелена миля" від 25.08.2015 (яке оформлене протоколом №12) щодо відступлення ОСОБА_1 частки у розмірі 11% належної йому у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля"; перерозподілу статутного фонду між учасниками товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" та затвердження Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" в новій редакції громадянином ОСОБА_1 не укладався.

Згідно правових позицій Верховного Суду саме факт укладання договору про відчуження частки в статутному капіталі товариства свідчить про наявність у його сторін відповідної волі та волевиявлення на настання реальних правових наслідків, обумовлених договором. А рішення загальних зборів учасників товариства, яке проводиться у подальшому, слугує лише процедурним моментом передачі корпоративних прав і внесення відповідних змін до статуту товариства (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.04.2018 у справі № 910/8091/17).

Крім того, за статтею 209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

Згідно статті 640 зазначеного кодексу договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

За статтею 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У п. 4.3. договору купівлі-продажу від 25.08.2015 року зазначено, що перехід права власності на частку, що складає 11% статутного капіталу ТОВ "Зелена миля" від продавця до покупця відбувається в момент укладення та нотаріального посвідчення цього договору. А згідно п.9.1 Договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та нотаріального посвідчення.

Проте, враховуючи вимоги законодавства щодо свободи договору, домовленість сторін, матеріали справи не містять та сторонами не подано доказів нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу від 25.08.2015 року, що могло би свідчити про дійсне волевиявлення громадянина ОСОБА_1 та перехід права власності на частку до іншої особи.

Частиною 1 ст. 167 ГК України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до вимог закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Отже, відповідно до вимог статті 167 Господарського кодексу України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 10 Закону України "Про господарські товариства", яка кореспондується з приписами частин 1 та 2 статті 116 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), учасники товариства мають право: брати участь в управлінні товариством в порядку, визначеному установчими зборами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчуження часток у статутному капіталі або цінних паперів. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Своє право брати участь в управлінні справами товариства учасники реалізують через загальні збори учасників товариства, які є вищим органом товариства (частина 1 статті 145 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин)).

Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів (частина 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин)).

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах (частина 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин)).

Згідно з частиною 1 ст. 145 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Згідно із положеннями статті 98 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" передбачено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з`ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними (такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 02.09.2014 у справі №3-39гс14).

Матеріали справи не містять і сторонами не подано доказів повідомлення позивача або інших учасників товариства про час та дату проведення зборів, порядок денний.

Суд вважає, що покази третьої особи -1 про те, що позивач був присутній на Зборах особисто, брав участь у голосуванні з питань порядку денного, брав участь у його розробці та був присутній при підготовці проекту відповідного додатку до Статуту Товариства не можуть бути безспірним доказом дотримання порядку скликання і проведення загальних зборів 25.08.2015 року та доказом участі позивача у цих зборах.

Ці твердження спростовуються поясненнями позивача, громадянина ОСОБА_10 , результатами проведення судової почеркознавчої експертизи. Згідно з висновком експерта Хмельницького Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України від 26.04.2018 №1.1-0048:18 підписи від імені позивача у протоколі №12 Зборів, протоколі правомочності загальних зборів учасників Товариства від 25.08.2015р., додатку до статуту Товариства, затвердженого рішенням Зборів (протокол №12 від 25.08.2015р.) виконані не позивачем, а іншою особою.

Заяви свідків - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 щодо умов та обставин укладення спірного договору від 25.08.2015 року та проведення зборів спростовуються викладеними вище висновками суду та не є беззаперечними доказами, що мають значення для вирішення спору.

Судом при винесенні рішення враховано, що сторонами не подано належних доказів виконання договору купівлі-продажу від 25.08.2015 року.

Суд вважає, що відсутність оспорення позивачем рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом №14 від 01.12.2015 року, чи присутність останнього на засіданні зборів 01.12.2015 року, не є беззаперечним підтвердженням та доказом його вільного волевиявлення на відчуження 11% частки у статутному капіталі Товариства на користь третьої особи-1.

Матеріали справи не містять інших безспірних доказів наявності обставин підтвердження зазначеним рішенням загальних зборів учасників Товариства від 01.12.2015р. наявності відповідного волевиявлення у позивача саме на момент проведення Зборів.

Тому доводи відповідача та третьої особи про те, що 01.12.2015 року відбулося схвалення позивачем угоди купівлі-продажу від 25.08.2015 року та схвалення рішення зборів від 25.08.2015 року судом не приймаються до уваги.

На думку суду, сукупність наявних у матеріалах справи доказів свідчить про порушення оскаржуваним рішенням загальних зборів прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Суд зазначає, що належним та допустимим доказом наявності волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договору купівлі продажу частки має бути належним чином укладена цивільно-правовова угода, укладена у встановленій законодавством порядку та формі, і дії на її виконання.

Наявні в матеріалах справи докази, а саме: договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Зелена Миля" від 25.08.2015 року, протокол загальних зборів учасників ТОВ "Зелена Миля" від 01.12.2015 року № 14, протокол правомочності загальних зборів учасників ТОВ "Зелена Миля" від 01.12.2015 року, договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Зелена Миля" від 01.12.2015 року, заява третьої особи - ОСОБА_2 в якості свідка, заяви свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 навіть у своїй сукупності не підтверджують дійсного волевиявлення ОСОБА_1 та того факту, що позивач дійсно відчужив 25.08.2015р. свою частку в розмірі 11% статутного капіталу товариства ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" код 34312627, оформлене протоколом №12 загальних зборів учасників від 25.08.2015р. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Судом при винесенні рішення враховуються вимоги ч.1 ст.218 Цивільного кодексу України згідно яких заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Щодо вимоги про скасування державної реєстрації внесення змін до відомостей про ТОВ "Зелена миля", то судом враховано наступне.

Згідно ст.4 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація базується на принципах об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству (ст.15 Закону).

Оскільки, на думку суду, внесення змін до Статуту товариства відбулось внаслідок прийняття рішення зборів від 25.08.2015 року, яке не відповідає нормам законодавства, вимоги ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" 34312627, номер запису 4000338 від 10.09.2015р., які є похідними від спору, що виник з корпоративних відносин є такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частинами 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення позову, судові витрати належить покласти на відповідача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , Івано-Франківська область, Богородчанський район, с.Манява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля", м. Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_2 , Вінницька область, м. Калинівка 2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрохолдинг 2012", Хмельницька область, м.Городок про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" код 34312627, оформлене протоколом №12 загальних зборів учасників від 25.08.2015р. та скасування державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" 34312627, номер запису 4000338 від 10.09.2015р. задовольнити.

Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" код 34312627, оформлене протоколом №12 загальних зборів учасників від 25.08.2015р.

Скасувати державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" 34312627, номер запису 4000338 від 10.09.2015р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" (29000, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, буд. 14/5, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 200,00грн. (три тисячі двісті гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 20.07.2020р.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 6 прим.(всім надісл. реком. з повідом.):

1 - до справи;

2 - позивачу, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

3,4 - відповідачу, ТОВ "Зелена миля"(32026, Хмельницька область, Городоцький район, с.Підлісний Олексинець; 29000, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, буд. 14/5);

5 - третій особі - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 );

6 - третій особі - ТОВ „Агрохолдинг 2012" (3200, Хмельницька область, м. Городок, вул. Ванагса Ксьондза, б. 17)