ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р.Справа № 922/1437/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження заяву про розподіл судових витрат по справі

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод", м.Харків
до 1. Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, м.Харків , 2. Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни, м.Харків
про визнання недійсними правочину та результатів закуп за участю представників: позивача - не з`явився; відповідача-1- не з`явився; відповідача-2 - Фадєєв О.П. (адвокат, ордер АХ №1015571 від 25.05.2020 року).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.07.2020 року у справі №922/1437/20 в позові відмовлено повністю, призначивши судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 14.07.2020 року об 11:15, зобов`язавши відповідача-2 до судового засідання надати докази понесених судових витрат.

10.07.2020 року відповідач-2 надав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених судових витрат на правничу допомогу, з відповідними доказами.

22.06.2020 року позивач надав до суду заперечення щодо розміру судових витрат на правничу допомогу (т.2 а.с.24), вважає стягнення витрат на правничу допомогу непомірно великим, просив суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на збитковість свого підприємства.

У судовому засіданні заявник (відповідач-2) заяву підтримував, а відповідач-1 та позивач не з`явилися, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Згідно з ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

На виконання п.9 ч.3 ст.162 ГПК України разом із поданням відзиву на позовну заяву Фізична особа - підприємець Жлезнякова Ніна Костянтинівна повідомила суд, що вона як Відповідач очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомогу надану адвокатом Фадєєвим Олександром Павловичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №002224 від 26.09.2018 видане Радою адвокатів Харківської області) у розмірі 25000 грн. 00 коп. відповідно до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) №18/20 від 25.05.2020.

У судовому засіданні, що відбулося 09.07.2020 року представником Фізичної особи - підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни - Адвокатом Фадєєвим О.П. до закінчення судових дебатів зроблено відповідну заяву про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» на користь Фізичної особи - підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни судових витрат у зв`язку із розглядом справи №922/1437/20 у Господарському суді Харківської області у розмірі 25000,00грн.

Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Стосовно вимоги відповідача-2 про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 906/598/19.

Як свідчать матеріали справи, 25.05.2020 року між ФОП Железняковою Ніною Костянтинівною (клієнтом) та адвокатом Фадєєвим О.П., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ №002224 від 26.09.2018 року, ордер АХ №1015571 від 25.05.2020 року, укладено договір №18/20 про надання професійної правової допомоги, згідно з яким адвокат зобов`язався надати юридичну допомогу та адвокатські послуги, в тому числі за окремими дорученнями клієнта (далі - Договір).

Відповідно до п.2.1 Договору Адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види професійної правничої (правової) допомоги (Послуги) ФОП Железняковій Н.К. (далі - КЛІЄНТ) в тому числі:

- складати та підписувати заяви, позовні заяви, скарги, клопотання, процесуальні та інші документи правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів КЛІЄНТА, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення під час розгляду справи господарської юрисдикції у Господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного суду за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» до Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни, про визнання недійсними правочину та результатів закупівлі у справі № 922/1437/20.

- надавати КЛІЄНТУ усні та письмові консультації, з питань підготовки відзиву позов та інших процесуальних документів у справі № 922/1437/20.

- забезпечувати реалізацію прав та обов`язків КЛІЄНТА в господарському судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків КЛІЄНТА під час розгляду справи господарської юрисдикції у тому числі, але не виключно шляхом представництва інтересів КЛІЄНТА під час судових засідань у Господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного суду за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» до Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни, про визнання недійсними правочину та результатів закупівлі у справі № 922/1437/20, а КЛІЄНТ зобов`язується оплатити надання професійної правничої (правової) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Відповідно до п.4.2 Договору винагорода (гонорар) за надання Адвокатом КЛІЄНТУ професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) за цим договором у Господарському суді Харківської області складає 25000,00 грн. без ПДВ.

Згідно з п.4.4 Договору оплата винагороди (гонорару) Адвокату за надання професійної правничої (правової) допомоги (Послуг), здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) протягом не більше 60 календарних днів з дня підписання відповідного акту.

09.07.2020 року між Фізичною особою - підприємцем Железняковою Ніною Костянтинівною та Адвокатом Фадєєвим Олександром Павловичем складений акт №1 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг).

Відповідно до зазначеного вище акту Адвокатом Фадєєвим Олександром Павловичем надано Фізичній особі - підприємцю Железняковій Ніні Костянтинівні професійну правничу (правову) допомогу (Послуги) щодо розгляду справи №922/1437/20 у Господарському суді Харківської області загальною тривалістю 11 (одинадцять) годин (660 хвилин).

Загальна вартість наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) щодо розгляду справи № 922/1437/20 у Господарському суді Харківської області складає 25000 грн. 00 коп.

09.07.2020 року Адвокатом Фадєєвим О.П. було складено рахунок на оплату №16 на загальну суму 25000,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 10.07.2020 року Фізична особа-підприємець Жлезнякова Ніна Костянтинівна сплатила на користь Адвоката Фадєєва Олександра Павловича грошові кошти у розмірі 25000 грн. 00 коп. згідно договору про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) №18/20 від 25.05.2020 року.

Відповідно до ч.8 ст.128 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 року по справі № 922/2075/19.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та в надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судова практика свідчить, що українські суди, здійснюючи розподіл витрат на послуги адвоката, керуються практикою Європейського суду з прав людини. У своїх рішеннях у справах "Баришевський проти України" від 26.02.2015 pоку, "Гімадуліна та інші проти Україїш" від 10.12.2009 року, "Двойних проти України" від 12.10.2006 pоку, "Меріт проти України" від 30.03.2004 pоку, "East/West Jinnee Limited" проти України" від 23.01.2014 pоку ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Сформована практика Європейського суду з прав людини заснована на тому, що заявник має право на відшкодування витрат в розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений. Зокрема, у справі "Неймайстер проти Австрії" було вирішено, що витрати на правову допомогу присуджуються в тому випадку, якщо вони були здійснені фактично, були необхідними і розумними в кількісному відношенні (пункт 43 рішення "Неймайстер проти Австрії").

Згідно з ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати (в т.ч. пов`язані з наданням професійної правничої допомоги) покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес,

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо,

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи договором про надання правової допомоги з додатковими угодами, актом приймання-передачі наданих послуг.

Отже, заявником надані до суду належні докази на підтвердження виконання наданих послуг з правничої допомоги.

Однак, суд бере до уваги заперечення позивача щодо розміру судових витрат на правничу допомогу (т.2 а.с.24).

Позивач вважає стягнення витрат на правничу допомогу непомірно великим, просив суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на збитковість свого підприємства, нерезонансність справи та її незначну складність.

З урахуванням викладеного, оскільки при визначенні суми відшкодування необхідно виходити із критерію складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), ціни позову, а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставин справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу за клопотанням позивача, та часткового задоволення клопотання відповідача-2 щодо розподілу судових витрат та стягнення з позивача на користь другого відповідача 20000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст.123, 126,128, 129, 236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення по справі №922/1437/20 щодо стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод" (адреса: 61153, м.Харків, вул.Гвардійців-Широнінців, б.1; ) на користь Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) 20000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.07.2020 року

Суддя К.В. Аріт