ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р. Справа№ 910/16259/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Буравльова С.І.

Гаврилюка О.М.

За участю секретаря судового засідання Прохорової Г.С.

Представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 14.07.2020

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РІЄЛТ-СІТІ»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 12.03.2020

у справі № 910/16259/19 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІЄЛТ-СІТІ»

до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»

про стягнення 649 945,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "РІЄЛТ-СІТІ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (далі - відповідач) про стягнення 649 945,00 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що неправомірні дії відповідача позбавили позивача можливості отримати прибуток, який можливо було б одержувати у разі укладення договорів оренди будівель за період червень-жовтень 2019 у розмірі 649 950,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі № 910/16259/19 у задоволені позову відмовлено повністю.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог, у зв`язку з тим, що позивачем не доведено наявність усіх необхідних елементів складу правопорушення, для покладення на відповідача відповідальності у вигляді збитків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «РІЄЛТ-СІТІ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі № 910/16259/19, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення прийняте без з`ясування обставин, що мають значення для справи; з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2020 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Буравльов С.І., Поляк О.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РІЄЛТ-СІТІ» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі №910/16259/19, призначено справу до розгляду на 14.07.2020.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2020, у зв`язку із перебуванням судді Поляк О.І. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Буравльов С.І., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2020 справу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Буравльов С.І., Гаврилюк О.М.

Позиції учасників справи

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «РІЄЛТ-СІТІ» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі №910/16259/19 ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

24.05.2019 позивач набув у власність нерухоме майно, а саме: будівлі розподільчого пункту РП-450 загальною площею 223,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 26н та будівлі трансформаторної підстанції ТП-6941, загальною площею 191,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 26м (далі - будівлі).

Вказане майно придбане позивачем у Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Киянам», що підтверджується свідоцтвами від 24.05.2019, що зареєстровані в реєстрі за номерами 641 та 642. Також право власності позивача на вказані будівлі підтверджується копіями витягів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

30.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РІЄЛТ-СІТІ", як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ріелт», як орендарем укладені договір оренди будівлі № 8 (далі - договір оренди № 8) та договір оренди будівлі № 9 (далі - договір оренди №9).

Відповідно до п. 1.1 договору оренди № 8, в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування будівлю розподільчого пункту РП-450 загальною площею 223,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 26н, яка є власністю орендодавця та сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Згідно з п. 2.1 договору оренди № 8, будівля, що орендується, надається орендарю для господарських потреб.

Розмір місячної орендної плати з урахуванням її індексації складає 69 525,00 грн. за 1 кв.м. (п.5.1. договору оренди № 8).

Відповідно до п. 1.1 договору оренди № 9 в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування будівлю трансформаторної підстанції ТП-6941, загальною площею 191,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 26м, яка є власністю орендодавця та сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Згідно з п. 2.1 договору оренди № 9, будівля, що орендується, надається орендарю для комерційного використання.

Розмір місячної орендної плати з урахуванням її індексації складає 60 465,00 грн. за 1 кв.м. (п.5.1. договору оренди № 8).

Позивач зазначає, що для визначення розмірів орендної плати за будівлі було замовлено та отримано Звіти про незалежну оцінку майна, а саме: будівлі розподільчого пункту РП-450, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 26н та будівлі трансформаторної підстанції ТП-6941, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 26м, які складені фізичною особою-підприємцем, незалежним оцінювачем Гражданін Є.Г .

За твердженням позивача, під час підписання Актів приймання-передачі будівель на виконання договорів оренди, з`ясувалось, що в будівлях розташоване електрообладнання відповідача - Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", у зв`язку з чим передача майна в оренду не відбулась.

31.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РІЄЛТ-СІТІ", як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ріелт», як орендарем підписано угоду № 8/1 про розірвання договору № 8 від 30.05.2019 та угоду № 9/1 про розірвання договору № 9 від 30.05.2019.

Зі змісту вказаних угод вбачається, що у зв`язку із знаходженням у будівлях розподільчого пункту РП-450 та трансформаторної підстанції ТП-6941 електрообладнання ПрАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" та неможливості використовувати будівлі для господарської діяльності ТОВ «Бізнес Ріелт», сторони дійшли згоди вважати договори № 8 від 30.05.2019 та № 9 від 30.05.2019 розірваними.

04.06.2019 позивач звернувся до відповідача з листом вих.№ 6/41, у якому пропонував відповідачу викупити спірні будівлі або укласти договори оренди будівель.

У відповідь на вказаний лист, відповідачем направлено лист від 03.07.2019 вих № 01/2/01/3-4014 про розгляд пропозиції, у якому відповідач просив надати Витяги з державного земельного кадастру про земельні ділянки, на яких розташовані будівлі.

Позивач зазначає, що 10.07.2019 звернувся до відповідача з вимогою про добровільне звільнення приміщень протягом 10 календарних днів з моменту отримання вимоги.

За твердженням позивача, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Звертаючись до суду із вказаним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що неправомірні дії відповідача позбавили позивача можливості отримати прибуток, який можливо було б одержувати у разі укладення договорів оренди будівель за період червень-жовтень 2019 у розмірі 649 950,00 грн., у зв`язку з чим позивач просить стягнути суму збитків у судовому порядку.

При цьому, розрахунок позивачем проведено наступним чином: загальна сума орендної плати за місяць за договорами оренди будівель складає 129 990,00 грн., період неотриманих доходів - 5 місяців (червень-жовтень 2019), 5*129 990,00 грн.=649 950 грн.

Однак, позивач у прохальній частині позову просить стягнути в судовому порядку суму збитків у розмірі 649 945,00 грн.

З урахуванням наведених обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути суму збитків у розмірі 649 945,00 грн. у судовому порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Положеннями статті 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування збитків.

Відповідно до положень п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Положеннями ст. 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, зокрема, упущеної вигоди у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України та статті 224 Господарського кодексу України, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; наявність збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою правопорушника та збитками; вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

Позивач зазначає, що протиправна поведінка відповідача полягає в ухиленні від укладення договору оренди будівель та в ігноруванні вимоги позивача звільнити будівлі.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що позивач набув право власності на спірні будівлі 24.05.2019, а 30.05.2019 позивач уклав договори оренди спірних будівель з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ріелт». При цьому, з моменту набуття права власності на будівлі та до моменту укладення договорів оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ріелт» та подальшого їх розірвання (31.05.2019), позивач не звертався до відповідача ні з пропозиціями укладення договорів оренди, купівлі-продажу, ні з вимогами про звільнення спірних будівель від електрообладнання відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не направляв відповідачу пропозиції про укладення договору оренди з відповідним проектом договору з умовами, на яких він має намір укласти з відповідачем договір, а лише направив лист від 04.06.2019, у якому пропонував відповідачу викупити спірні будівлі або укласти договори оренди будівель, без зазначення їх умов.

Крім того, як було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач не зміг передати спірні приміщення в оренду 31.05.2019 не внаслідок протиправних дій відповідача, оскільки на момент передачі відповідач не знав і не міг знати, що зобов`язаний звільнити спірні приміщення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що станом на момент укладення та розірвання договорів оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ріелт» була відсутня протиправна поведінка відповідача.

Стосовно наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, то позивач зазначає, що у зв`язку з ухиленням від укладення договору оренди будівель та ігноруванням вимоги позивача звільнити будівлі, позивач не отримує орендну плату за будівлі та зазнає збитки.

Однак, суд зазначає, що позивач, як власник будівель, мав право та можливість до моменту укладення спірних договорів оренди перевірити стан свого майна та направити відповідачу відповідну вимогу щодо звільнення приміщень з метою їх передачі в оренду. Більше того, позивач був обізнаний про об`єкти нерухомості, які він придбаває.

В той же час, пропозиція щодо укладення договорів, вимога про звільнення приміщень були направлені вже після того, як позивач розірвав договори оренди, за якими мав отримувати орендну плату.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку відсутній причинно-наслідковий зв`язок між заявленими позивачем збитками та поведінкою відповідача.

Крім того, як вірно вказав суд першої інстанції, вимоги позивача про стягнення збитків у вигляді втраченого (неотриманого) прибутку базуються на розрахунках можливого прибутку у разі передачі будівель, що є теоретичним, побудованим на можливих очікуваннях отримання певного доходу, в той час, як вже 31.05.2019 договори оренди були розірвані та позивач, у зв`язку з цим, не отримував би доходу від здачі майна в оренду.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволені позовних вимог, у зв`язку з тим, що позивачем не доведено наявність усіх необхідних елементів складу правопорушення, для покладення на відповідача відповідальності у вигляді збитків.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЄЛТ-СІТІ".

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РІЄЛТ-СІТІ» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі №910/16259/19 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/16259/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 20.07.2020

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.І. Буравльов

О.М. Гаврилюк