ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" липня 2020 р. Справа № 911/1934/19

За позовом Київської регіональної спілки споживчої кооперації, 01042, місто Київ, Печерський район, вулиця Іоанна Павла ІІ, будинок 21

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ванда", 07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, будинок 13 Б

2. Вишгородської міської ради, 07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, площа Шевченка, будинок 1

про визнання незаконним та скасування рішення Вишгородської міської ради №37/26 від 05.04.2018; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 24.04.2018; скасування запису

суддя Шевчук Н.Г.

секретар судового засідання М.Г.Байдрелова

за участю представників згідно з протоколом судового засідання

Суть спору: Київська регіональна спілка споживчої кооперації звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ванда" та Вишгородської міської ради, в якому просить:

- визнати незаконним та скасування рішення Вишгородської міської ради №37/26 від 05.04.2018 "Про продовження (поновлення) дії договору оренди ТОВ "Ванда";

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 24.04.2018, що укладений між Вишгородською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ванда", з кадастровим номером :01:192:0169 площею 0,3940га на землях житлової та громадської забудови для розміщення міського ринку, яка розташована по вул.Шолуденка у м.Вишгороді;

- скасувати запис про інше речове право в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 2480241 про державну реєстрацію за ТОВ "Ванда" права оренди земельною ділянкою площею 0,3940 га з кадастровим номером :01:192:0169, яка розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Шолуденка.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Київська регіональна спілка споживчої кооперації є власником майнового комплексу Вишгородського ринку, що розташований за адресою: 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Шолудекнка, 15 та складається з: Ринок, А, загальною площею 1379,4 кв. м., Убиральня, Б, Площадки, 1-2, Огорожа, 3-7, Водопровід, каналізація, 8-9, а тому Вишгородська міська рада, приймаючи рішення № 37/26 від 05.04.2018, порушила права позивача, оскільки відповідно до спірного рішення в оренду ТОВ "Ванда" передана земельна ділянка площею 0,3940 га з кадастровим номером :01:192:0169, на якій розміщений вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Вишгородська міська рада заперечує проти позовних вимог, викладених у позовній заяві, та зазначає, що на момент реєстрації позивачем права власності на будівлю ринку (02.01.2013), що знаходиться на спірній земельній ділянці, ТОВ "Ванда" та Вишгородська міська рада перебували в безперервних орендних правовідносинах з 2006 року, що підтверджується договорами оренди земельної ділянки № 322 від 23.02.2006, від 18.06.2010, від 01.03.2016 та від 24.04.2018. Крім того зазначає, що позивач, який вважає себе законним землекористувачем спірної земельної ділянки як власник будівлі ринку, зобов`язаний сплачувати за неї плату, однак відповідних доказів сплати за спірну земельну ділянку не надано, а відтак і не доведено факт користування спірним майном.

Позивач у відповіді на відзив Вишгородської міської ради зазначає, що договір оренди між відповідачами від 01.03.2016 відповідно до його умов укладався на 2 (два) роки, тобто, діяв до 02.03.2018. Однак в порушення вимог Положення про оренду земельних ділянок у м. Вишгороді та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки, затвердженого рішенням Вишгородської міської ради № 12/64 від 14.07.2016, відповідач 1, як орендар, який має переважне право поновлення строку дії договору, не звернувся вчасно до відповідача 2 за поновленням його переважного права. Таким чином, у разі задоволення даного позову, договір оренди земельної ділянки від 01.03.2016 буде вважатися припиненим, а земельна ділянка комунальної власності з кадастровим номером :01:192:0169 площею 0,3940 га перейде у розпорядження територіальної громади міста Вишгород.

Крім того, позивач вказує, що спірний договір оренди земельної ділянки від 24.04.2018 містить недостовірні відомості, оскільки в пункті 3 вказаного договору зазначено, що на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна.

Судові засідання по даній справі неодноразово відкладалися.

Ухвалою від 14.11.2020 у справі призначена судова земельно-технічна експертиза, проведення якої доручено судовому експерту (експертам) Київського науково-дослідного інституту судових експертиза, за результатами проведення якої наданий висновок експерта №17/20-41 від 01.06.2020.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Вишгородської міської ради №37/26 від 05.04.2018 "Про продовження (поновлення) дії договору оренди ТОВ "Ванда" продовжено (поновлено) на 5 років договір оренди земельної ділянки від 01.03.2016, укладений між Вишгородською міською радою та ТОВ "Ванда", на земельну ділянку загальною площею 0,3940га кадастровий номер :01:192:0169 для розміщення міського ринку, яка розташована по вул.Шолуденка у м.Вишгороді, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки в новій редакції.

На підставі цього рішення 24.04.2018 Вишгородська міська рада (орендодавець) та ТОВ "Ванда" (орендар) уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,3940га кадастровий номер :01:192:0169 для розміщення міського ринку, яка розташована по вул.Шолуденка у м.Вишгороді, строком на 5 років, після закінчення якого орендар має переважне право поновити його на новий строк.

Згідно пункту 2 цього договору цільове використання земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).

У пункті 3 договору зазначено, що на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна.

Договір підписаний обома сторонами, скріплений їхніми печатками та посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. зареєстрований в реєстрі за № 675.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 29.07.2019 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:192:0169 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.09.2013 здійснено запис про право комунальної власності Вишгородської міської ради та 13.09.2013 право оренди ТОВ "Ванда" строком дії на 5 років з правом пролонгації, підстава виникнення речового права - договір оренди землі, серія та номер: №675, виданий 24.04.2018, орендодавець: Вишгородська міська рада.

Позивач стверджує, що рішенням Вишгородської міської ради №37/26 від 05.04.2018 "Про продовження (поновлення) дії договору оренди ТОВ "Ванда" та укладеним відповідачами на його виконання договором оренди земельної ділянки від 24.04.2018 порушені його права як власника нерухомого майна, розмішеного на переданій в оренду ТОВ "Ванда" земельній ділянці кадастровий номер :01:192:0169, яка розташована по вул.Шолуденка у м.Вишгороді, і на яку позивач, як власник нерухомого майна, має законодавчо визначене право.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 2159 станом на 04.01.2013 зареєстроване право приватної власності Київської регіональної спілки споживчої кооперації на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20532218) на будівлю ринку, а саме: ринок, літ. "А", загальною площею 1379,4 кв. м, убиральня, літ. "Б", площадки, 1-2, огорожа, 3-7, водопровід, каналізація, 8-9, яке розташоване за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 15.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, тощо.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно статті 25 цього Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, і такі питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до приписів статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 21 цього Кодексу визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить вимогам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно частин першої - третьої, п`ятої та шостої статті 203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, об`єктом судового захисту може бути порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Тому саме порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

З огляду на положення статті 4 Господарського процесуального кодексу України, і статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача права або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Отже, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Тому на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 910/7160/19.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі №902/377/19, від 02.04.2020 у справі № 910/7160/19).

Статтею 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Судом також встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:92:0169 площею 0,3940га передана Вишгородською міською радою в оренду ТОВ "Ванда" з червня 2010 року, що підтверджується договором оренди земельної ділянки від 18.06.2010, посвідченим приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за №1400; рішенням Вишгородської міської ради №18/19 від 18.12.2012 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки»; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.09.2013 індексний номер 9362229; договором від 20.03.2013 про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 18.06.2010, нотаріально посвідченим та зареєстрованим в реєстрі за №531; рішенням Вишгородської міської ради №5/15 від 28.01.2016 «Про продовження (поновлення) дії договору оренди земельної ділянки ТОВ "Ванда"; витягами з Державного земельного кадастру від 12.01.2016 НВ-018 та від 28.11.2017 НВ-017; договором оренди земельної ділянки від 01.03.2016 нотаріально посвідченим та зареєстрованим в реєстрі за №192; рішенням Вишгородської міської ради №37/26 від 05.04.2018 «Про продовження (поновлення) дії договору оренди ТОВ "Ванда"; договором оренди земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за №675.

Для з`ясування питання наявності/відсутності нерухомого майна, яке належить Київській регіональній спілці споживчої кооперації на праві власності, в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:92:0169 площею 0,3940, яка є об`єктом оренди по договору оренди земельної ділянки від 24.04.2018, укладеному Вишгородською міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ванда", ухвалою від 14.11.2020 у справі призначена судова земельно-технічна експертиза, проведення якої доручено судовому експерту (експертам) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

- Чи знаходиться (повністю або частково) належне Київській регіональній спілці споживчих товариств на праві власності нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20532218), а саме: Ринок, літ. "А", загальною площею 1379,4 кв. м, Убиральня, літ. "Б", Площадки, 1-2, Огорожа, 3-7, Водопровід, каналізація, 8-9, яке розташоване за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 15, в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:92:0169 площею 0,3940 за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, яка є об`єктом оренди по договору оренди земельної ділянки від 24.04.2018, укладеному Вишгородською міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ванда" на підставі рішення тридцять сьомої сесії VІІ скликання Вишгородської міської ради Київської області від 05.04.2018 №37/26 "Про продовження (поновлення) дії договору оренди ТОВ "Ванда"? Якщо так, то в якій частині?

В процесі виготовлення ухвали про призначення судової експертизи від 14.11.2020 у пунктах 2 та 4 резолютивної частини була допущена описка, а саме: замість Київської регіональної спілки споживчої кооперації вказано Київська регіональна спілка споживчих товариств, яка була виправлена ухвалою від 10.07.2020.

Однак експертною установою проводилась судова експертиза у присутності представників Київської регіональної спілки споживчої кооперації та ТОВ "Ванда" саме щодо наявності чи відсутності на земельній ділянці кадастровий номер :01:92:0169 нерухомого майна, яке належить на праві власності саме позивачу - Київській регіональній спілці споживчої кооперації, що підтверджується описовою частиною висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №17/20-41 від 01.06.2020.

Згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №17/20-41 від 01.06.2020 нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20532218), а саме: будівля ринку ринок, літ. "А", загальною площею 1379,4 кв. м, по вул. Шолуденка, 15 у м.Вишгород Київської області, розташована поза межами земельної ділянки кадастровий номер :01:92:0169.

У цьому висновку вказано, що визначити розташування убиральні, літ. "Б", площадки, 1-2, огорожі, 3-7, водопроводу та каналізації, 8-9, які належать на праві власності позивачу, відносно меж земельної ділянки кадастровий номер :01:92:0169 не вбачається можливим, оскільки за результатами проведених досліджень достеменно не можливо було ідентифікувати вказані об`єкти в натурі (на місцевості), так як: а) технічний паспорт на громадський будинок, виготовлений станом на 29.07.1998, інвентаризаційна справа №1108, виготовлений станом на 1998 рік на бланку технічного паспорту на громадський будинок, форма якого введена в Україні тільки в 2003 році, і в даному технічному паспорті відсутні будь-які відомості про допоміжні будівлі та споруди; б) в технічному паспорті на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, виготовленому станом на 11.09.2019, інвентаризаційна справа №5201108, відсутні відомості про рік (роки) спорудження/реконструкції вимощення, огорожі та водопровідно-каналізаційних споруд, їх площа та опис основних конструктивних елементів цих об`єктів, а на схемі розташування будівель та споруд не проставлені розміри меж території, на якій розташовані об`єкти щодо яких виготовлено цей технічний паспорт.

Позивачем, який не погоджується з висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №17/20-41 від 01.06.2020, на стадій дослідження доказів у справі наданий висновок судового експерта Українського незалежного інституту судових експертиз за результатами проведення земельно-технічного дослідження №142/06-2020 від 07.07.2020 за заявою голови правління Київської регіональної спілки споживчої кооперації (вхідний №227 від 22.06.2020) про проведення земельно-технічної експертизи для подальшого надання висновку до суду у господарській справі №911/1934/19 та в адміністративній справі №320/2859/20 за позовом Київської регіональної спілки споживчої кооперації до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Вишгородської міської ради, відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Вишгородської районної державної адміністрації, третя особа ТОВ "Ванда" про визнання протиправними дій Відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Вишгородської районної державної адміністрації щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вулиці Шолуденка, м.Вишгород, Вишгородський район, Київська обл.. 301-22/04 від 27.01.2017, визнання незаконним та скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вулиці Шолуденка, м.Вишгород, Вишгородський район, Київська обл.. 301-22/04 від 27.01.2017, визнання протиправними дій відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Вишгородської міської ради, що виражені в реєстрації декларації на початок будівельних робіт за №КС27 від 97.06.2017, анулювання реєстрації декларацій на початок будівельних робіт за №КС27 від 97.06.2017.

У висновку експерта №142/06-2020 від 07.07.2020 вказано, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст.101 ГПК України , ст. 101 КАСУ за надання завідомо неправдивого висновку.

За результатами цього дослідження експертом зроблені висновки про те, що нежитлова будівля літ. "А", загальною площею 1379,4 кв. м, фактично знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:192:6005; убиральня, літ. "Б", площадки, 1-2, водопровідні/каналізаційні люки знаходяться в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:92:0169, яка розташована за адресою: вул. Шолуденка у м. Вишгороді Київської області.

Однак висновок експерта №142/06-2020 від 07.07.2020 судом не може бути прийнятий в якості доказу, оскільки, як зазначено у цьому висновку, експертом досліджувалась копія Технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, цілісний майновий комплекс, розташований по вул.Шолуденка, 15 у м.Вишгороді Вишгородського району Київської області, і при цьому не вказана дата його складання, а тому висновок про фактичне розташування об`єктів нерухомого майна не може вважатись достовірним доказом того, що він зроблений щодо майна, яке належить позивачу на праві власності.

Натомість, висновок експерта за результатами проведення призначеної судом земельно-технічної експертизи №17/20-41 від 01.06.2020 зроблений на підставі дослідження документів, зокрема наданих позивачем і наявних в матеріалах справи технічного паспорту на громадський будинок, виготовлений станом на 29.07.1998, інвентаризаційна справа №1108, виготовлений станом на 1998 рік, технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, виготовленому станом на 11.09.2019, інвентаризаційна справа №520.

За таких обставин докази порушення рішенням Вишгородської міської ради №37/26 від 05.04.2018 "Про продовження (поновлення) дії договору оренди ТОВ "Ванда" прав позивача відсутні, а тому відсутні і підстави для визнання незаконним та скасування цього рішення.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що договір оренди земельної ділянки від 24.04.2018, що укладений між Вишгородською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ванда", з кадастровим номером :01:192:0169 площею 0,3940га на землях житлової та громадської забудови для розміщення міського ринку, яка розташована по вул.Шолуденка у м.Вишгороді, відповідає вимогам частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, підстави для визнання його недійсним відсутні.

Враховуючи встановлені судом обставини не підлягає задоволенню також вимога про скасування запису про інше речове право в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 2480241 про державну реєстрацію за ТОВ "Ванда" права оренди земельною ділянкою площею 0,3940 га з кадастровим номером :01:192:0169, яка розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Шолуденка.

Судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України при відмові у позові покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 16.07.2020