ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2020 р. Справа№ 910/12414/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Воробйова І.В. (ордер серія КС №746167 від 01.07.2020)

від відповідача-1: Бєлкін Д.Ю. (витяг) - керівник

від відповідача-2: Швець Н.О. (ордер серія КВ №477707 від 13.03.2020)

від третьої особи: Гаркавенко І.Г. (довіреність №209 від 01.07.2020)

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін."

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020р.

у справі № 910/12414/18 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Приватного підприємства "Будрекс-2002"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Сервіс

Дон"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін."

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Приватного підприємства "Будрекс-2002" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Сервіс Дон" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін.", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про визнання недійсними правочинів.

В процесі розгляду справи ПП "Будрекс-2002" звернулось з заявою про уточнення позовних вимог від 20.09.2018 та про залишення без розгляду частини позовних вимог від 22.11.2018, предметом вирішення спору у даній справі є вимоги позивача про визнання недійсними:

- угоди від 30.04.2018 про часткове погашення зобов`язання, укладеної між ПП "Будрекс-2002" та ТОВ "Сіті Сервіс Дон";

- договору купівлі-продажу вагонів від 15.06.2018, укладеного між ТОВ "Сіті Сервіс Дон" та ТОВ "Рейл Вей Ін.".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що за спірними правочинами мало місце вибуття із власності ПП "Будрекс-2002" належних йому 281 вагону на користь ТОВ "Сіті Сервіс Дон" за відсутності його волі, адже було вчинено з його сторони колишнім директором з перевищенням наданих йому повноважень, а відтак ТОВ "Сіті Сервіс Дон" не могло відчужити на користь ТОВ "Рейл Вей Ін." належні позивачу вагони у кількості 281, оскільки не являлось власником такого майна, у зв`язку з чим існують правові підстави для визнання відповідних правочинів недійсними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 року у справі № 910/12414/18 позовні вимоги Приватного підприємства "Будрекс-2002" задоволено повністю. Визнано недійсною угоду про порядок часткового погашення зобов`язання від 30.04.2018, укладену між Приватним підприємством "Будрекс-2002" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіті Сервіс Дон". Визнано недійсним договір купівлі-продажу №01 від 15.06.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіті Сервіс Дон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін.". Стягнуто з Товариством з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін." на користь Приватного підприємства "Будрекс-2002" судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видано наказ. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Сервіс Дон" на користь Приватного підприємства "Будрекс-2002" судовий збір у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн. 00 коп. Видано наказ. Повернуто Приватному підприємству "Будрекс-2002" з Державного бюджету України частину судового збору у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн. 00 коп., сплаченого згідно квитанції №П12039 від 17.09.2018.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що існують визначені законодавством підстави для захисту порушених прав власності позивача на спірні вагони у визначений ним спосіб шляхом визнання недійсним Договору, адже за встановлених судом обставин спірних правовідносин існування такого правочину саме по собі не зумовило фактичне вибуття спірних вагонів із власності позивача, однак породжує загрозу настання відповідних обставин в майбутньому шляхом внесення ТОВ "Рейл Вей Ін." відповідних змін щодо їх власника до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів, не маючи при цьому статусу добросовісного набувача такого майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін." звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 року у справі № 910/12414/18 скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Вей Ін." передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

03.04.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідча 2 надійшов другий примірник апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Вей Ін." на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 року у справі № 910/12414/18, розгляд справи призначено на 20.05.2020 року.

19.05.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що призначено на 20.05.2020 року.

20.05.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що призначено на 20.05.2020 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 01.07.2020 року.

23.06.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін.".

01.07.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому просить відкласти розгляд справи та надати представнику ознайомитися з матеріалами справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/12414/18 до 02.07.2020 року.

02.07.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника третьої особи надійшли пояснення на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Вей Ін." по справі №910/12414/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/12414/18 до 06.07.2020 року.

03.07.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшли пояснення.

03.07.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та пояснення.

06.07.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 2 надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/12414/18 до 06.07.2020 року.

В судовому засіданні 06.07.2020 представниками третьої особи та відповідача-2 до розгляду апеляційної скарги було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники позивача та відповідача-1 заперечили про задоволення клопотання відкладення розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи, що розгляд справи за клопотаннями відповідача-2 та третьої особи неодноразово судом було відкладено, в судове засідання з`явились всі представники сторін, таким чином в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення розгляду справи по суті.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представники позивача, відповідача-1 та третьої особи в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що місцевий суд дійшов помилкових висновків, що передача спірних вагонів від ПП "Будрекс-2002" на користь ТОВ "Сіті Сервіс Дон" за Угодою відбулась за відсутності рішення загальних зборів засновників (власників) ПП "Будрекс-2002" та врахував ту обставину, що якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документу, що містить повноваження уповноваженої особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони по договору з таким статутом (іншим документом) у частині яка стосується відповідних повноважень та врахував позицію ТОВ "Сіті Сервіс Дон" про визнання позовних вимог.

Також, скаржник вказує, що суд помилково дійшов висновку, що у ТОВ "Сіті Сервіс Дон" були відсутні права для передачі спірного майна, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження розрахунків ТОВ "РЕЙЛ ВЕЙ ІН" із ТОВ "Сіті Сервіс Дон" за придбані вагони.

Апелянт стверджує, що передача вагонів на підставі Угоди про часткове погашення зобов`язання відбулась від ПП "Будрекс-2002" на користь ТОВ "Сіті Сервіс Дон" в добровільному порядку на виконання рішення суду, яким було затверджено мирову угоду. ТОВ "Сіті Сервіс Дон" на момент Укладення угоди про часткове виконання зобов`язання не знав та не міг знати про обмеження повноважень керівника на підписання такої угоди.

Колегія суддів не погоджується з висновками скаржника викладених в апеляційній скарзі, входячи з наступного.

На підставі укладеного 15.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецтранссервіс", як продавцем, та ПП "Будрекс-2002", як покупцем, договору купівлі-продажу №1-06/2016, ПП "Будрекс-2002" було набуто у власність вагони-цистерни та криті вагони у загальній кількості 285 шт. за наступними восьмизначними №№ 50984228, 50979608, 50736107, 50736271, 51776805, 50979806, 50979947, 50984632, 50984525, 50984202, 50736248, 51776714, 50984541, 50979954, 51777001, 50030535, 50984319, 50984376, 50979681, 50979632, 50030469, 50979590, 50979863, 50736222, 50979673, 50979889, 50030402, 50979566, 50979657, 50030840, 51776748, 50736263, 50030519, 50984194, 50030352, 50030816, 50984285, 50984574, 50979939, 50736321, 50736032, 50030527, 50030634, 50979962, 50736255, 50979913, 50030766, 50736172, 50030741, 50984467, 50736123, 50979772, 50984186, 50984426, 50979525, 51776656, 50979699, 51776458, 51777050, 51776367, 50979871, 50984442, 50979723, 50979764, 51776904, 51776789, 51776797, 51776565, 50979558, 51776557, 50979541, 50979665, 50984400, 51776417, 50979848, 50984350, 51776581, 51776474, 50984624, 50984251, 51776961, 50979905, 51776441, 50984582, 51776722, 51776540, 50984368, 51776896, 51776821, 51776409, 51776854, 51776946, 51776573, 51776755, 50030378, 51777035, 51776532, 50736115, 51776607, 51777027, 50984558, 51776375, 51776920, 50979491, 51776664, 51776771, 51776672, 51776631, 51776912, 51776508, 50736156, 51776938, 50979582, 50979996, 50984384, 50984244, 50030808, 51776466, 50736065, 50030550, 51776359, 51776292, 50030386, 51776433, 50030444, 50979822, 51776763, 51776979, 50030659, 51776813, 51776623, 51776326, 51776680, 51776839, 51777043, 51776318, 51776862, 51776698, 50984616, 51776516, 51776706, 50979749, 50984210, 50984343, 50030782, 50030865, 50030436, 50030345, 50030824, 50030451, 50979483, 50984277, 50736081, 50030832, 50030725, 51777019, 50984483, 50984459, 51776870, 50030733, 51776391, 50030642, 51776995, 50984533, 50984301, 50030667, 50979780, 51776987, 50979731, 51776300, 51776730, 50736354, 50984590, 50979574, 50984327, 50736214, 50736289, 50030568, 51776490, 50030774, 50736040, 50030329, 51776334, 50736131, 50736339, 51776284, 50736180, 50030626, 50979616, 50984418, 50979921, 50984608, 50030477, 50984236, 50030410, 51776649, 50979533, 50736313, 50979830, 50030857, 50736073, 51776425, 51776615, 50979798, 50030709, 50030576, 50030600, 50736347, 50984566, 50030618, 50030584, 50979715, 50030337, 50030675, 50984269, 50979855, 50984517, 51776847, 50736362, 51776599, 50979517, 50984509, 51776482, 50979756, 50030717, 50984475, 50979640, 50030360, 50984293, 50736149, 51776888, 50030428, 50736206, 50030758, 50984335, 50736057, 50984434, 50979707, 50030683, 50030501, 50979624, 50736230, 51776342, 51776383, 51776524, 50984491, 50984392, 50979509, 50030485, 50979814, 50736164, 50030543, 50736305, 51776953, 50979897, 51777068, 51777076, 51206225, 50210012, 51232809, 50209568, 51182665, 57063109, 52524493, 52524592, 51777084, 51250827, 50210020, 51232825, 50630631, 50984640, 57311441, 57311508, 57304305, 57312035, 50984665, 51182657, 51206217, 51777092, 50984673, 51167369, 50984657, 57090094, 57090193, 50209485, про що між вказаними особами було складено акт приймання-передачі вагонів від 18.07.2016, а на підставі заявок ПП "Будрекс-2002" підприємства залізниці здійснено зміну даних в автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів щодо їх власника.

30.04.2018 між ТОВ "Сіті Сервіс Дон", в особі генерального директора Мазура О.М., та ПП "Будрекс-2002", в особі директора Шевченко К.В., діючого на підставі Статуту підприємства, було укладено угоду про порядок часткового погашення зобов`язання (надалі - "Угода"), відповідно до умов якої зазначено, що:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Lykryst International" мало право вимоги до ПП "Будрекс-2002", яке виникло згідно мирової угоди від 28.04.2016, укладеної між ними, що була затверджена ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16.05.2016 по цивільній справі №752/5409/16-ц (провадження по справі №2-к/752/13/16), в розмірі 10 516 053,52 доларів США;

- таке право вимоги було відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Lykryst International" на користь ТОВ "Сіті Сервіс Дон" згідно договору про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між ними 05.03.2018, у зв`язку з чим у ТОВ "Сіті Сервіс Дон" по відношенню до ПП "Будрекс-2002" виникло право вимоги грошової суми у розмірі 10 516 053,52 доларів США, а у останнього виникла відповідна заборгованість.

Згідно із п.п. 1.1-1.2 Угоди в рахунок погашення заборгованості ПП "Будрекс-2002" передає, а ТОВ "Сіті Сервіс Дон" приймає вагони-цистерни в кількості 281 шт., вказані в специфікації - додаток 1, в порядку та строки, встановлені даною угодою. Сторони оцінюють вагони-цистерни в сумі 37 930 286,59 грн., що на день підписання даної угоди згідно курсу Національного банку України становить 1 446 065,06 доларів США, вартість кожного вагону-цистерни окремо вказана в додатку 1.

Відповідно до п.п. 2.2, 2.6 Договору передача вагонів-цистерн ТОВ "Сіті Сервіс Дон" здійснюється на протязі двох днів з дня підписання даної угоди. Право власності на вагони-цистерни від ПП "Будрекс-2002" до ТОВ "Сіті Сервіс Дон" переходить в момент підписання акту приймання-передачі вагонів.

Згідно акту прийому-передачі рухомого складу (вагонів), укладеного 30.04.2018 між ПП "Будрекс-2002", в особі директора Шевченко К.В., та ТОВ "Сіті Сервіс Дон", в особі генерального директора Мазура О.М., ПП "Будрекс-2002" передало, а ТОВ "Сіті Сервіс Дон" прийняло вагони у кількості 281 шт.

15.06.2018 між ТОВ "Сіті Сервіс Дон" та ТОВ "Рейл Вей Ін." було укладено договір купівлі-продажу №01 (надалі - "Договір"), у відповідності до умов якого ТОВ "Сіті Сервіс Дон" передало, а ТОВ "Рейл Вей Ін." прийняло вагони у кількості 281 шт., про що між ними було складено акт №1 прийому-передачі рухомого складу від 15.06.2018.

Як на підставу для визнання зазначених правочинів недійсним позивач вказує на те, що Угоду від імені ПП "Будрекс-2002" було укладено колишнім директором з перевищенням визначених статутом підприємства його повноважень, а відтак, ТОВ "Сіті Сервіс Дон" не могло набути права власності на спірні вагони і, в свою чергу, відчужити їх на користь ТОВ "Рейл Вей Ін.".

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Стаття 203 Цивільного кодексу України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частинами 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно із частинами 1, 3 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Частиною другою статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Із наявного в матеріалах справи примірника Угоди вбачається, що від імені ПП "Будрекс-2002" її було підписано директором Шевченко К.В., яка діяла на підставі Статуту, про що зазначено в її тексті.

Відповідно до статті 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Частинами 1-3 статті 145 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент вчинення Угоди) встановлено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.

Згідно із п.п. 8.1, 8.5 Статуту ПП "Будрекс-2002", затвердженого рішенням зборів засновників (власників), оформленим протоколом №31/05-1 від 31.05.2017, (надалі - "Статут") загальне управління підприємством здійснюють збори засновників (власників). Поточне керівництво діяльністю підприємства здійснює директор, який призначається зборами засновників, або один із засновників здійснюють керівництво самостійно.

Положеннями п.п. 8.6.1 п. 8.6 Статуту визначено, що директор без доручення діє від імені підприємства та в межах своєї компетенції укладає угоди, договори, контракти, в тому числі зовнішньоекономічні на суму, що не перевищує 100 000,00 грн.

Відповідно до п.п. 8.7.1 п. 8.7 Статуту директор підприємства має право розпоряджатися майном підприємства в межах, що визначені цим статутом.

З огляду на викладені положення вбачається, що за змістом Статуту ПП "Будрекс-2002", в редакції, чинній станом на дату укладення Угоди, директор такого підприємства був позбавлений самостійної можливості розпоряджатися майном підприємства шляхом укладення правочинів щодо нього на суму, яка перевищує 100 000,00 грн.

Враховуючи, що предметом Угоди є передача (фактичне відчуження) майна ПП "Будрекс-2002", оціненою за згодою учасників вартістю у розмірі 37 930 286,59 грн., то її укладення директором ПП "Будрекс-2002" не інакше як за наслідками прийняття відповідного рішення вищим органом управління таким підприємством - загальними зборами засновників, адже компетенція директора такого товариства щодо самостійного вирішення відповідного питання була обмежена вартістю майна у розмірі 100 000,00 грн.

В той же час, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження існування рішення загальних зборів засновників ПП "Будрекс-2002" про надання згоди на передачу (відчуження) належних такому підприємству вагонів у кількості 281 шт., а в поданій до суду нотаріально посвідченій 24.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Т.А. за реєстровим №2565 заяві (письмова заява свідка) бенефіціарний власник ПП "Будрекс-2002" вказав на те, що жодних рішень про відчужень спірних вагонів загальними зборами засновників ПП "Будрекс-2002" не приймалося.

Таким чином, оскільки передача спірних вагонів від ПП "Будрекс-2002" на користь ТОВ "Сіті Сервіс Дон" відбулась за відсутності відповідного рішення загальних зборів засновників (власників) ПП "Будрекс-2002", то Угода, яка посвідчує даний факт, є такою, що вчинена директором ПП "Будрекс-2002" з перевищенням наданих йому повноважень та не відповідає приписам п.п. 8.6.1 п. 8.6, п.п. 8.7.1 п. 8.7 Статуту такого підприємства.

Відповідно до частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Застосовуючи на практиці наведену норму слід враховувати, що якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Саме такі правові висновки щодо застосування відповідної норми на практиці викладено в постановах Верховного Суду від 05.11.2019 у справі №908/2604/18, від 31.07.2019 у справі №910/2030/18, від 26.02.2019 у справі №925/1453/16, від 12.06.2018 у справі №927/976/17 та від 20.02.2018 у справі №906/100/17.

Як вбачається із змісту Угоди, в її положеннях було зазначено про те, що від імені ПП "Будрекс-2002" такий правочин вчиняє директор Шевченко К.В., яка діє на підставі Статуту.

Відтак, контрагент ПП "Будрекс-2002" за Угодою - ТОВ "Сіті Сервіс Дон", було обізнано або ж за всієї обачності могло бути обізнано із положеннями Статуту ПП "Будрекс-2002" в частині, яка стосується визначення повноважень директора такого підприємства, в тому числі про наявність їх обмежень на розпорядження майном, вартість якого перевищує 100 000,00 грн., тобто, зумовлює необхідність наявності дозволу (рішення) загальних зборів засновників підприємства на вчинення директором таких дій (передачі (відчуження) вагонів).

Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази вчинення самим позивачем або його засновником дій, направлених на виконання Угоди (акт приймання-передачі спірних вагонів складено тим же днем та за підписом тієї ж особи від імені ПП "Будрекс-2002"), тобто, в даному випадку відсутні докази вчинення дій, які б свідчили про наступне схвалення такого правочину, уповноваженою на вчинення відповідних дій згідно положень Статуту ПП "Будрекс-2002" особою.

В аспекті наведеного суд також враховує позицію ТОВ "Сіті Сервіс Дон" щодо суті спору, яка полягає у визнанні позовних вимог в повному обсязі, що знайшло своє відображення в подано відзиві на позов та поясненнях представника в судовому засіданні 31.01.2020.

Отже, матеріалами справи належним чином підтверджується, що передача спірних вагонів від ПП "Будрекс-2002" на користь ТОВ "Сіті Сервіс Дон" згідно умов Угоди була здійснена за наявності дефекту волі ПП "Будрекс-2002", що підтверджено (визнано) ТОВ "Сіті Сервіс Дон".

Посилання відповідача 2 на те, що передача спірних вагонів від ПП "Будрекс-2002" на користь ТОВ "Сіті Сервіс Дон" здійснювалась в рахунок добровільного виконання ПП "Будрекс-2002" свого зобов`язання згідно мирової угоди від 28.04.2016, затвердженої ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16.05.2016 у справі №752/5409/16-ц, не спростовує того факту, що Угода за своєю правовою природою є правочином відчуження майна, а тому має відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для її чинності.

Більш того, наведена мирова угода по своїй правовій природі набуває чинності з моменту затвердження її судом та регламентує виконання відповідного рішення, а тому зміна порядку такого виконання (з грошового на передачу майна) та її сторони може мати місце не інакше як за наслідками вчинення відповідних процесуальних дій в рамках справи №752/5409/16-ц, доказів чого матеріали справи не містять, що виключає можливість для висновку про здійснення передачі ПП "Будрекс-2002" на користь ТОВ "Сіті Сервіс Дон" спірних вагонів згідно Угоди в якості виконання мирової угоди від 28.04.2016, затвердженої ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16.05.2016 у справі №752/5409/16-ц.

З огляду на викладене, вчинення Угоди з дефектом волі ПП "Будрекс-2002" на вибуття спірних вагонів із його власності, зумовленим перевищенням директором своїх повноважень, що не заперечується іншою стороною такого правочину - ТОВ "Сіті Сервіс Дон", є порушенням приписів ст.ст. 92, 203 Цивільного кодексу України, що у відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України свідчить про наявність правових підстав для визнання її недійсною.

Крім того, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2020р. у справі № 752/15459/18 заяву ліквідатора Приватного підприємства «Будрекс-2002» Швеця Олександра Володимировича про перегляд ухвали суду від 16.05.2016 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «LYKRYST INTERNATIONAL» до Приватного підприємства «Будрекс-2002» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляді № Х-В/1-15, - задоволено.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2016 року по цивільній справі № 752/5409/16-ц за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «LYKRYST INTERNATIONAL» до Приватного підприємства «Будрекс-2002» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляді № Х-В/1-15, - скасовано.

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «LYKRYST INTERNATIONAL» до Приватного підприємства «Будрекс-2002» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляді № Х-В/1-15, - відмовлено.

Зазначена ухвала на момент прийняття постанови не набрала законної сили.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ПП "Будрекс-2002" в частині визнання недійсною Угоди є правомірними та обґрунтованими.

Щодо вимоги ПП "Будрекс-2002" про визнання недійсним Договору, який є наступним правочином вибуття спірних вагонів із власності їх дійсного власника, суд зазначає наступне.

Така вимога направлена на захист прав власності ПП "Будрекс-2002" на спірні вагони, що за загальним правилом вирішення спорів про захист прав власності у відносинах речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору, здійснюється шляхом витребування такого майна від його набувача в порядку, визначеному ст.ст. 387, 388 Цивільного кодексу України.

За змістом статей 387, 388 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Тобто, застосування таких норм з метою захисту порушених прав власник майна можливе у випадку фактичного позбавлення законного власника можливості володіти й користуватися майном в результаті його незаконного вибуття з володіння.

Однак, в даному випадку, має місце обставин за яких спірні вагони не вибували з фактичного володіння та користування ПП "Будрекс-2002", адже на сьогоднішній день останнє згідно даних в автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів підприємства залізниці значиться як їх власник, що фактично не створює жодних перешкод в розпорядженні ними, а тому виключає можливість застосування встановленого статтями 387, 388 Цивільного кодексу України правового механізму захисту права власності.

В той же час, існування Договору зумовлює виникнення у ТОВ "Рейл Вей Ін." фактичних підстав для звернення до підприємств Укрзалізниці з метою внесенні змін до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів щодо власника спірних вагонів, вчинення чого унеможливить подальшу реалізацію ПП "Будрекс-2002" прав власності на них, а наявним в матеріалах справи листом ТОВ "Рейл Вей Ін." №20 від 13.08.2018 (а.с. 63 т. 1) підтверджується існування наміру останнього на вчинення таких дій.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Статтею 658 Цивільного кодексу України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Тобто, при вчиненні правочину купівлі-продажу особа, яка виступає продавцем відповідного предмету продажу, має мати необхідний для цього обсяг правоздатності.

В силу приписів ст.ст. 11, 216, 328, 346, 658 Цивільного кодексу України у ТОВ "Сіті Сервіс Дон" були відсутніми права для передачі спірного майна у власність ТОВ "Рейл Вей Ін.", що в свою чергу, унеможливлює виникнення будь-яких прав у останнього, в т.ч. щодо подальшого ініціювання внесення змін до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів щодо власника спірних вагонів задля розпорядження ними.

Статтею 330 Цивільного кодексу України визначено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

В той же час, як свідчить зміст листа ТОВ "Рейл Вей Ін." №20 від 13.08.2018 останнє було обізнано про обставини набуття ТОВ "Сіті Сервіс Дон" прав на спірні вагони, що в свою чергу, свідчить про можливість його обізнаності відносно дефекту волі ПП "Будрекс-2002" у вибутті такого майно із його власності згідно Угоди.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення розрахунків ТОВ "Рейл Вей Ін." за придбані у ТОВ "Сіті Сервіс Дон" спірні вагони в порядку та розмірах, встановлених умовами Договору, а представником ТОВ "Сіті Сервіс Дон" було повідомлено, що такі розрахунки між відповідними особами не здійснювалися.

Таким чином, відсутні обставини оплатності набуття ТОВ "Рейл Вей Ін." прав на спірні вагони.

В даному випадку відсутні правові підстав для визнання ТОВ "Рейл Вей Ін." добросовісним набувачем спірних вагонів, що виключає можливість для висновку як про набуття ним прав власності на спірні вагони згідно умов Договору, так і захисту його інтересу за наслідками вчинення такого правочину з підстав необізнаності про відсутність у ТОВ "Сіті Сервіс Дон" прав на спірні вагони.

Згідно зі ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, існують визначені законодавством підстави для захисту порушених прав власності позивача на спірні вагони у визначений ним спосіб шляхом визнання недійсним Договору, адже за встановлених судом обставин спірних правовідносин існування такого правочину саме по собі не зумовило фактичне вибуття спірних вагонів із власності позивача, однак породжує загрозу настання відповідних обставин в майбутньому шляхом внесення ТОВ "Рейл Вей Ін." відповідних змін щодо їх власника до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів, не маючи при цьому статусу добросовісного набувача такого майна.

При цьому, оцінюючи наявність правових підстав для застосування обраного позивачем способу захисту своїх порушених прав і інтересів суду слід враховувати, чи призведене такий захист до реального поновлення порушеного правка заявника.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи обставини спірних правовідносин та специфіку обігу спірного майна суд вважає, що найбільш ефективним способом захисту порушених прав позивача буде саме визнання недійсним Договору, адже такі дії усунуть ризик реального вибуття спірного майна із володіння позивача за наслідками незаконних дій його колишнього директора щодо відчуження спірних вагонів за відсутності необхідного обсягу повноважень на вчинення таких дій.

Також, суд приймає до уваги повідомлені ПАТ "Родовід Банк" обставини існування в останнього інтересів на задоволення своїх майнових прав за рахунок частини спірних вагонів, які ґрунтуються на правовідносинах застави, однак, зазначає, що перебіг таких правовідносин жодним чином не впливає на висновки суду щодо незаконності оскаржуваних правочинів.

Більш того, за наслідками визнання незаконними Угоди та Договору буде створено правову визначені в спірних правовідносинах щодо дійсного власника спірних вагонів, що безумовно сприятиме ПАТ "Родовід Банк" в реалізації його майнових інтересів на таке майно.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки відповідачем-2 не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 р. у справі № 910/12414/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін." залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 31.01.2020 р. у справі № 910/12414/18 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін.".

3. Матеріали справи № 910/12414/18 повернути до Господарського суду м. Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 17.07.2020р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова