ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"02" липня 2020 р. Справа № 924/230/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Фрей В.В. розглянувши матеріали

за позовом Нетішинської міської ради Хмельницької області м. Нетішин

до Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" м. Нетішин

про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю у сумі 292019грн. 92коп.

Представники учасників справи не з`явились

Рішення ухвалюється 02.07.2020р., оскільки в судовому засіданні 09.06.2020р. оголошувалась перерва.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 02.07.2020р., на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

04.03.2020р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Нетішинської міської ради Хмельницької області м. Нетішин до Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" м. Нетішин про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю у сумі 292019грн. 92коп.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує про безпідставне зберігання відповідачем коштів у сумі 292019грн. 92коп. за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 02.11.2017р. по 31.12.2019р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2020р., позовну заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.

Ухвалою суду від 10.03.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/230/20, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11год. 30хв. 31.03.2020р.

23.03.2020р. на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх.№ 05-22/2504/20) про відкладення розгляду справи на післякарантинний період.

Ухвалою суду від 31.03.2020р. відкладено підготовче засідання у даній справі на 11:30год. 28.04.2020р.

22.04.2020р. на адресу суду через службу діловодства від відповідача надійшов відзив на позов (вх.№05-22/3242/20), в якому проти позову заперечує посилаючись на те, що даний спір виник у зв`язку із виконанням Нетішинською міською радою повноважень під час здійснення публічно-владних управлінських функцій в межах своєї компетенції, а саме стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою без достатньої правової підстави, тому даний спір, на думку відповідача, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Також, відповідач у відзиві вказує на те, що позивач просить суд стягнути орендну плату за земельну ділянку площею 1,5646га, яка відповідачем не використовується. До відзиву також додано заяву про закриття провадження у даній справі (вх.№05-22/3243/20) та заяву (вх.№05-22/3244/20) про застосування строку позовної давності по справі в порядку ст.267 ЦК України, а також докази надсилання вказаних заяв на адресу позивача.

23.04.2020р. на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх.№05-22/3331/20) про розгляд справи без участі його представника.

27.04.2020р. на електронну адресу від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№05-22/3446/20), в якій додатково обгрунтовує позовні вимоги, а також просить суд не застосовувати позовну давність до заявлених позовних вимог та відмовити відповідачу у задоволенні заяви про закриття провадження у даній справі.

27.04.2020р. на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№05-22/3404/20) про відкладення підготовчого засідання у даній справі на післякарантинний період.

Ухвалою суду від 28.04.2020р. продовжено строк підготовчого провадження за ініціативою суду на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10:30год. 13.05.2020р.

30.04.2020р. на адресу суду через службу діловодства від відповідача надійшов лист (вх.№05-22/3598/20) про приєднання до матеріалів справи документів. Судом документи оглянуто та долучено до матеріалів справи.

12.05.2020р. на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№05-22/3856/20) про відкладення розгляду справи на післякарантинний період.

Ухвалою суду від 13.05.2020р. задоволено клопотання відповідача та відкладено підготовче засідання у даній справі на 10:30год. 25.05.2020р.

Ухвалою суду від 25.05.2020р. закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд справи по суті на 10:00год. 09.06.2020р.

09.06.2020р. в судовому засіданні постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні на 10:00год. 02.07.2020р. із занесенням до протоколу судового засідання.

Оскільки представник відповідача не брав участі в судовому засіданні, ухвалою суду від 09.06.2020р. його повідомлено про час, дату і місце проведення судового засідання.

Представник позивача був повідомлений під розписку.

01.07.2020р. на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх.№05-22/5527/20), в якому позовні вимоги підтримує, а також просить суд проводити судове засідання без участі його представника.

Представник відповідача в судове засідання 02.07.2020р. не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення, яке знаходиться в матеріалах справи, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Дослідивши наявні в справі матеріали, надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.12.2019р. власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0260, площею 1,5646га, є територіальна громада м. Нетішин, в особі Нетішинської міської ради, дата державної реєстрації права власності - 07.11.2014р., опис об`єкта на земельній ділянці розміщена арматурна майстерня з навісом площею 1872кв.м. і майданчик з твердим покриття площею 6601кв.м.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.09.2019р. №181158550 ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" є власником двоповерхової будівля арматурної майстерні площею 1999,8кв.м., розміщеної в м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16г, дата реєстрації права власності 07.11.2014р.

Згідно виписки з інвентаризаційної справи, власником будівлі арматурної майстерні за адресою м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16г, площею 1999,8кв.м. є ПАТ "УБ "ХАЕС", підстава виникнення права власності - витяг про державну реєстрацію прав від 29.07.2011р.

За змістом архівного витягу від 24.09.2019р. з рішення Нетішинської міської ради від 28.04.2009р. №24 "Про затвердження документації із землеустрою та надання суб`єктам господарювання земельних ділянок в оренду" радою вирішено передати ВАТ "УБ ХАЕС" із земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення земельну ділянку, площею 1,5646 га, розташовану на вул. Промисловій в м. Нетішин, в оренду терміном на 5 років, до 02.12.2015р.

На підставі вищевказаного рішення, 03.12.2010р. між Нетішинською міською радою (Орендодавець) та ВАТ "УБ ХАЕС" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста №266, за змістом якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться у м. Нетішині на вул. Промисловій, загальною площею 1,5646 гектарів, строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.3 Договору, орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі, що становить 4667грн. 59коп. у місяць шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця, відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прийнятий для розрахунку розміру орендної плати-3%.

Орендна плата вноситься у такі строки: за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.п. 7.1 Договору, після припинення дії Договору, Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку протягом п`яти робочих днів у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Договір оренди від 03.12.2010р. підписаний сторонами, скріплений відтиском печаток та зареєстрований у Нетішинському міському відділі Хмельницької регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі вчинено запис від 03.12.2010 року за №66.

До договору оренди підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди та акт встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Рішенням Нетішинської міської ради від 10.07.2013р. №45/984 вирішено, в тому числі, затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Нетішин; увести в дію затверджену нормативну грошову оцінку земель міста Нетішин від 01.01.2014р.

Рішенням Нетішинської міської ради від 27.01.2015 року №68/1623 "Про внесення змін до рішення восьмої сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 31 березня 2011 року №/157 "Про розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності у межах міста Нетішина" у додатку визначено плату за 1 кв.м. орендованої земельної ділянки в рік (% до грошової оцінки), який становить для земель промисловості, транспорту, зв`язку (в тому числі для будівництва та обслуговування адміністративних будівель, основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд виробничого призначення) - 3%.

Листом від 23.02.2016р. №1202/61 адресованим міському голові м. Нетішин, Голова правління ПАТ "УБ ХАЕС" повідомив, про розірвання договору оренди №26 від 03.10.2010р. у зв`язку з закінченням строку на який його було укалдено.

Листом від 22.11.2016р. (вих.№ 38/01-12-4538/2016) адресованим голові правління ПАТ "УБ ХАЕС" міський голова повідомив, що рішенням сорокової сесії Нетішинської міської ради від 28 квітня 2009 року №24 продовжено дію договору оренди земельної ділянки, площею 1,5646 га, яка розташована у м. Нетішині на вул. Промисловій, укладеного між Нетішинською міською радою та ВАТ "УБ ХАЕС" 03.12.2010р. №266 і зареєстрованого у Нетішинському міському відділі Хмельницької регіональної філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.12.2010р. за №66, строком на 5 (п`ять) років до 02.12.2015р. Станом на 21.11.2016р. зазначена земельна ділянка використовується, однак повідомлень про продовження дії договору не надходило.

03.07.2019р. позивачем надіслано ПАТ "УБ ХАЕС" лист (вих.№33/01-08-2167/2019) з пропозицією про термінове звернення з заявою про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста. До листа додано примірник тексту Додаткової угоди про поновлення дії Договору оренди земельної ділянки.

Відповідач отримав лист разом із примірником Додаткової угоди 05.09.2019р., проте залишив його без відповіді та належного реагування. Крім цього, відповідачем не погоджено та не підписано Додаткової угоди.

У зв`язку з невиконанням (недотриманням) землекористувачем вимог земельного законодавства та використанням відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, представниками виконавчого комітету Нетішинської міської ради проведено неодноразові обстеження земельної ділянки, яка знаходиться у м. Нетішин, Хмельницької області, вул. Промислова, площею 1,5646 га.

Згідно акту обстеження земельної ділянки №77/2019 від 24.09.2019р. представниками виконавчого комітету Нетішинської міської ради проведено обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою м. Нетішин, вул. Промислова, 1/16г, кадастровий номер земельної ділянки :02:007:0260, площа обстежуваної земельної ділянки 1,5646га. За результатом обстеження земельної ділянки встановлено, що на земельній ділянці площею 1,5646 га розміщена двоповерхова будівля арматурної майстерні площею 1999,8кв.м., майданчик з твердим покриттям. На земельній ділянці ведеться господарська діяльність. Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, майно перебуває у власності ПАТ "УБ ХАЕС".

Згідно довідки відділу у м. Нетішин міськрайонного управління у Славутському районі ГУ Держагеокадастру у Хмельницькій області, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, площею 1,5646, по вул. Промислова, становила у 2018р. - 4498381грн. 46коп.

Відповідно до Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки :02:007:0260) від 22.08.2017р. та від 09.08.2019р. земельна ділянка розташована за адресою: м. Нетішин, вул. Промислова, загальною площею земель - 15646 кв.м., Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки 4498381грн. 46коп.

На запит позивача від 06.11.2019р. щодо надання інформації про сплату відповідачем орендної плати з 01.11.2017р. по 31.12.2019р. за користування земельною ділянкою площею 1,5646га, Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області у листі від 27.11.2019р. повідомлено, що згідно податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017-2019роки земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0260 не декларувалась.

17.12.2019р. міський голова м. Нетішина звернувся до ПАТ "УБ ХАЕС" із претензією, з вимогою сплатити суму безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою комунальної власності, що становить 292019грн. 92коп. за користування земельною ділянкою площею 1,5646га, яка вручена 18.12.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскальним чеком від 17.12.2019р., копії яких додано до матеріалів справи.

Крім цього, позивачем ініційовано проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства відповідно до Закону України "Про державний контроль за використанням і охороною земель", за результатами проведення якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 17.12.2019р. №629-Дк/938/АП/09/01/-19 та видано припис щодо усунення виявлених порушень від 20.12.2019р. №629-Дк/0284Пр/03/01/-19, згідно якого відповідачу встановлено 30-ти денний термін для усунення виявлених порушень.

Надіслана позивачем претензія та припис залишені відповідачем без відповіді та належного реагування.

Відповідно до розрахунку безпідставно збережених коштів за період з 02.11.2017р. по 31.12.2019р. (Договір від 03.12.2010р.) сума безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати загалом склала 292019грн. 92коп., в тому числі за період з 02.11.2017р. по 31.12.2017р. становить 22117грн. 04коп., у 2018 році - 134951грн. 44коп., у 2019 році - 134951грн. 44коп.

Враховуючи, що відповідачем не сплачено 292019грн. 92коп. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані сторонами докази по суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, судом береться до уваги таке.

Стосовно поданої відповідачем заяви про закриття провадження у справі №924/230/20, оскільки спір, на переконання останнього, має публічно-правовий характер та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд відмовляє у задоволенні останньої.

Суд зазначає, що з урахуванням характеру спірних правовідносин, підстав позову та суб`єктного складу учасників провадження, даний спір належить до юрисдикції господарських судів, оскільки пов`язаний із захистом прав власника спірної земельної ділянки зокрема в частині безоплатного її використання іншою особою без правоустановлюючих документів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Натомість предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Таким чином, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Правові висновки про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі № 913/169/18.

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Про необхідність застосування статті 791 ЗК України та положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що відповідач є власником об`єкту нерухомості, розташованого на спірній земельній ділянці. Після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки :02:007:0260, площею 1,5646га, відповідач не поновив договір оренди.

Земельна ділянка, на якій розміщений об`єкт нерухомості відповідача є сформованою.

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування спірною земельною ділянкою ПАТ "УБ ХАЕС" у період з 02.11.2017р. по 31.12.2019р., зокрема укладення відповідного договору оренди з Нетішинською міськрадою та державної реєстрації такого права, отже, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. В цьому випадку відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у ПАТ "УБ ХАЕС" не може бути визнане як її самовільне використання, однак не надає права на її безоплатне використання (аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18).

За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нежитлових приміщень, які належать відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Таким чином, у зв`язку з користуванням відповідачем нежитловою будівлею презюмується його користування спірною земельною ділянкою.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, а саме витяги з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 22.08.2017р., від 09.08.2019р., довідку відділу у м. Нетішин міськрайонного управління у Славутському районі ГУ Держгерокадастру у Хмельницькій області від 12.11.2019р., оцінивши їх в сукупності та кожного окремо, суд доходить висновку про те, що ПАТ «УБ ХАЕС» з 02.11.2017 по 31.12.2019р. використовувало земельну ділянку площею :02:007:0260, площею 1,5646га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі по вул. Промислова, 1/16г у м. Нетішин без виникнення права користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України.

Таким чином, ПАТ "УБ ХАЕС" у період з 02.11.2017 по 31.12.2019р. не сплачувало за користування спірною земельною ділянкою по вул. Промислова, у м. Нетішин плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

, внаслідок чого зберегло за рахунок Нетішинської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Власником земельної ділянки по вул. Промислова у м. Нетішин є територіальна громада міста Нетішин в особі позивача, відповідно до ст.83 ЗК України, за якою всі землі в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці є комунальною власністю, за винятком земельних ділянок, які перебувають у державній або приватній власності. Таким чином, збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх несплати позивачеві.

Отже, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою протягом періоду з 02.11.2017 по 31.12.2019 свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, у тому числі у практиці ЄСПЛ.

Викладені вище обставини свідчать про наявність у спірних правовідносинах усіх трьох умов виникнення зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання).

Отже, у даному випадку спір пов`язаний зі стягненням безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне (позадоговірне) використання Товариством земельної ділянки. Правові висновки щодо застосування у подібних правовідносинах норми статті 1212 ЦК України, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Досліджуючи розмір належної до сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою судом враховується, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5 статті 288 ПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Долученими у справі доказами підтверджено розмір нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми, суд визнав його правомірним, оскільки розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з боку відповідача, становить 292019,92грн. виходячи з розміру орендної плати за землю.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окремо суд зазначає, що позовна давність під час вирішення даного спору згідно поданої відповідачем заяви, судом не застосовується, оскільки зважаючи на заявлені до стягнення періоди 02.11.2017р. по 31.12.2019р., час звернення з позовом до суду 02.03.2020р., позивачем пред`явлено позов в межах строків позовної давності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Нетішинської міської ради Хмельницької області м. Нетішин до Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" м. Нетішин про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю у сумі 292019грн. 92коп. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" (м. Нетішин, вул. Ринкова, 5, ) на користь Нетішинської міської ради Хмельницької області (м. Нетішин, вул. Шевченка, 1, ) 292019грн. 92коп. (двісті дев`яносто дві тисячі дев`ятнадцять гривень 92 копійки) безпідставно збережених коштів за період користування земельною ділянкою з 02.11.2017р. по 31.12.2019р., 4380грн. 30коп. (чотири тисячі триста вісімдесят гривень 30 копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 256 продовжується на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено та підписано 13.07.2020р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 3 примірники:

1-до справи,

2-позивачу Нетішинська міська рада (30100, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1),

3-відповідачу ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" (30100, м. Нетішин, вул. Ринкова, 5),

Адресатам рекомендованим з повідомленням про вручення.