ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" липня 2020 р. Cправа № 902/514/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи - підприємця Сандульського Ігоря Петровича

( АДРЕСА_1 )

до: Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації

(вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

про стягнення 5000 грн. шкоди

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця Сандульського Ігоря Петровича з вимогою до Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації про стягнення 5000 грн шкоди, завданої неправомірним рішенням тендерного комітету Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що Фізична особа - підприємець Сандульський Ігор Петрович був учасником закупівлі, яку 02.05.2018 проводив Відділ освіти Вінницької районної державної адміністрації, а саме по предмету закупівлі: Овочі та фрукти та горіхи, ДК 021:2015:03220000-9, ідентифікатор закупівлі- UА2018-04-11-000452-b.

На засіданні тендерного комітету відповідача 15.05.2018, відповідно до протоколу № 32, прийнято рішення про визначення ФОП Обпаленка В.І. переможцем процедури закупівлі овочів та фруктів.

Згодом, рішенням постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.06.2018 №5831-р/пк-пз по процедурі закупівлі Овочі та фрукти та горіхи, задоволено скаргу позивача і зобов`язано відповідача скасувати рішення про визначення ФОП Обпаленка В.І. переможцем процедури закупівлі ДК 021:2015:03220000-9, оголошення про проведення якої оприлюднене 11.04.2018 на веб-порталі Уповноваженого органу за № UА2018-04-11-000452-b.

Відповідно до протоколу тендерного комітету Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації від 22.06.2020 №43, рішення про визначення переможцем ФОП Обпаленка В.І. по процедурі закупівлі Овочі та фрукти та горіхи, ДК 021:2015:03220000-9, оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UА2018-04-11-000452-b - скасовано, прийнято рішення про відміну торгів по процедурі закупівлі.

Таким чином позивач вказує, що тендерний комітет Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації своїм неправомірним рішенням, оформленим протоколом від 15.05.2018 № 32 завдав позивачу 5000 грн матеріальної шкоди, яку останнім заявлено до стягнення.

Ухвалою суду від 25.05.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/514/20 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 24.06.2020.

За наслідками судового засідання 24.06.2020 розгляд справи по суті відкладено на 14.07.2020.

14.07.2020, перед судовим засіданням, до Загального відділу «Канцелярія» подано клопотання б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-34/6296/20 від 14.07.2020) за підписом представника відповідача Палагнюка Р.А. про відкладення розгляду справи з підстав запровадження карантину через спалах коронавірусу та у зв`язку з поганим самопочуттям представника.

На визначену судом дату представник позивача не з`явився.

Відповідач правом участі в засіданні суду також не скористався.

Розглядаючи клопотання б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-34/6296/20 від 14.07.2020) представника відповідача Палагнюка Р.А. про відкладення розгляду справи суд виходить з наступного.

Метою судового представництва є необхідність забезпечення реалізації процесуальних прав осіб, які беруть участь у справі.

Про відкладення розгляду справи по суті на 14.07.2020 відповідач повідомлявся належним чином, ухвалою суду від 24.6.2019.

При цьому суд зважає, що кореспонденція суду, а саме ухвали від 25.05.2020, від 26.06.2019 отримані відповідачем, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи.

Отже, про розгляд справи в суді відповідач був повідомлений належним чином, тобто, мав час та можливість і для вибору представника своїх інтересів під час розгляду справи, і для реалізації своїх прав як відповідача по справі.

Слід зазначити, що відповідач мав можливість здійснити судовий захист своїх інтересів не лише направивши в засідання суду свого представника, а й за необхідності, підготувати письмові пояснення по суті господарського спору. При цьому судом враховується, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву.

Суд також приймає до уваги, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, а доказів неможливості направити в судове засідання уповноваженого представника до клопотання про відкладення розгляду справи не надано. Крім того, розгляд даної справи вже відкладався господарським судом, зважаючи на неявку представника відповідача. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що сторонам створені належні умови для реалізації їх процесуальних прав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду справ судом порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відсутність представника відповідача, відповідно до ст.216 ГПК України, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Отже, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість розгляду справи у відповідному судовому засіданні і, у даному випадку, таких обставин судом не встановлено.

Господарський суд з урахуванням вищенаведеного також приймаючи до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи; явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою; представник відповідача не навів обставин неможливості розгляду справи за його відсутністю і таких обставин судом не встановлено, дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

За наведених обставин, клопотання б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-34/6296/20 від 14.07.2020) представника відповідача Палагнюка Р.А. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

При розгляді справи суд також зважає на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням неявки представників сторін суд зважає на положення ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 14.07.2020 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Сандульський Ігор Петрович (позивач) був учасником закупівлі, яку 02 травня 2018 проводив Відділ освіти Вінницької районної державної адміністрації (відповідач) по предмету закупівлі: Овочі та фрукти та горіхи, ДК 021:2015:03220000-9, ідентифікатор закупівлі UA-2018-04-11-000452-b.

Відповідно до протоколу №32 засідання тендерного комітету Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації від 15.05.2018 переможцем закупівлі овочів та фруктів визначено Фізичну особу - підприємця Обпаленка Владислава Ігоровича.

25.05.2018 позивач звернувся до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України зі скаргою щодо порушення Відділом Вінницької районної державної адміністрації порядку проведення Процедури закупівлі, зокрема, з приводу визнання переможцем закупівлі ФОП Обпаленка В.І.

15.06.2018 Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення № 5821-р/пк-пз, відповідно до якого за результатами розгляду скарги Сандульського Ігоря Петровича зобов`язано Відділ освіти Вінницької районної державної адміністрації скасувати рішення про визначення Фізичної особи-підприємця Обпаленка Владислава Ігоровича переможцем процедури закупівлі - «ДК 021:2015:03220000-9 - Овочі, фрукти та горіхи», оголошення про проведення якої оплрилюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2018-04-11-000452-b.

22.06.2018 тендерним комітетом Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації ухвалено рішення, оформлене протоколом №43, відповідно до якого:

- скасовано рішення про визначення Фізичної особи - підприємця Обпаленка Владислава Ігоровича переможцем процедури закупівлі предмету: ДК 021:2015:03220000-9 Овочі та фрукти (капуста качанна, морква, цибуля ріпчата, буряк столовий, огірок свіжий, помідор свіжий (томат), лимон, апельсин, яблуко, банан, мандарин) для навчальних закладів Вінницького району, оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2018-04-11-000452-b;

- відмінено торги з закупівлі претмету: ДК 021:2015:03220000-9 Овочі та фрукти (капуста качанна, морква, цибуля ріпчата, буряк столовий, огірок свіжий, помідор свіжий (томат), лимон, апельсин, яблуко, банан, мандарин) для навчальних закладів Вінницького району, оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2018-04-11-000452-b

При цьому позивач вважає, що тендерний комітет Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації своїм неправомірним рішенням завдав позивачу 5000 грн матеріальної шкоди, що слугувало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Предметом спору у справі є матеріально-правова вимога про стягнення шкоди в порядку ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У розумінні наведеної норми однією з підстав виникнення зобов`язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов`язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов`язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою.

Деліктне (позадоговірне) зобов`язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних правовідносин.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Таким чином, за змістом статті 1166 ЦК України, на яку посилається позивач, обґрунтовуючи позов, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину (постанови Верховного Суду України від 02.09.2014 у справі № 3-100гс14, від 04.11.2014 у справі № 3-162гс14, від 22.01.2013 у справі № 3-72гс12, від 20.06.2011 у справі № 3-56гс11).

Тобто, для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК необхідно довести такі факти:

1) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

2) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (реальна шкода та упущена вигода);

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

4) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, вина особи, яка заподіяла шкоду, презюмується та вважається встановленою, якщо такою особою не буде доведено інше.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлені Законом України "Про публічні закупівлі".

За змістом ст. 12 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин) закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі. Замовник здійснює процедури закупівлі, передбачені частиною першою цієї статті, шляхом використання електронної системи закупівель.

Статтею 20 Закону визначено, що відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення процедури відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі зацікавлені особи. Для проведення процедури закупівлі має бути подано не менше двох пропозицій.

Відповідно до ч.1-4 п.1 ст.28 Закону, оцінка тендерних пропозицій проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації, та шляхом застосування електронного аукціону. У разі якщо оголошення про проведення процедури закупівлі оприлюднюється відповідно до норм частини четвертої статті 10 цього Закону, проводиться оцінка лише тих тендерних пропозицій, що не були відхилені згідно з цим Законом. Критеріями оцінки у разі здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, що виробляються, виконуються чи надаються не за окремо розробленою специфікацією (технічним проектом), для яких існує постійно діючий ринок є ціна

При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 4. ст. 28 Закону, після оцінки пропозицій замовник розглядає тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації з переліку учасників, починаючи з учасника, пропозиція якого за результатом оцінки визначена найбільш економічно вигідною. Строк розгляду тендерної пропозиції, яка за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідною, не повинен перевищувати п`яти робочих днів з дня визначення найбільш економічно вигідної пропозиції. Строк розгляду тендерної пропозиції може бути аргументовано продовжено замовником до 20 робочих днів. У разі продовження строку розгляду тендерної пропозиції замовник оприлюднює повідомлення в електронній системі закупівель.

У разі відхилення тендерної пропозиції, що за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідною, замовник розглядає наступну тендерну пропозицію з переліку учасників, що вважається найбільш економічно вигідною.

Частинами 2, 3 статті 30 Закону, визначено, що інформація про відхилення тендерної пропозиції протягом одного дня з дня прийняття рішення оприлюднюється в електронній системі закупівель та автоматично надсилається учаснику/переможцю, тендерна пропозиція якого відхилена через електронну систему закупівель. У разі якщо учасник, тендерна пропозиція якого відхилена, вважає недостатньою аргументацію, зазначену в повідомленні, такий учасник може повторно звернутися до замовника з вимогою надати додаткову інформацію стосовно причини невідповідності його пропозиції умовам тендерної документації, зокрема, технічній специфікації та/або його невідповідності кваліфікаційним критеріям, а замовник зобов`язаний надати йому відповідь з такою інформацією не пізніше ніж через п`ять днів з дня надходження такого звернення через електронну систему закупівель.

Як слідує із змісту рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету, пропозиція ФОП Обпаленка В.І. не відповідала умовам Документації та мала бути відхилена відповідачем відповідно до вимог ст. 30 Закону.

Дотримання відповідачем ст. 30 Закону запобігло б необхідності звернення позивача до органу оскарження, і попередило б його витрати на подання відповідної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 18 закону України "Про публічні закупівлі" скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. Після розміщення скарги суб`єктом оскарження в електронній системі закупівель скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка. Скарга разом з реєстраційною карткою в день розміщення суб`єктом оскарження автоматично оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу. До скарги додаються документи та матеріали в електронній формі (у тому числі у вигляді pdf формату файла), що підтверджують порушення процедури закупівлі або неправомірність рішень, дій або бездіяльності замовника, та документ про здійснення оплати за подання скарги до органу оскарження. Відразу після внесення до реєстру скарг скарга з супровідними документами та її реєстраційна картка автоматично надсилаються органу оскарження та замовнику. За подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №291 від 23.03.2016 встановлено, що за подання скарги до органу оскарження відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" справляється плата у разі оскарження процедури закупівлі товарів або послуг в розмірі 5000 грн. 00 коп.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивачем, на виконання вказаних положень Закону сплачено 5000,00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №13 від 25.05.2018.

Надаючи оцінку змісту вимоги позивача про стягнення шкоди, в контексті наявності складу цивільного правопорушення, суд акцентує увагу на такому.

По-перше, протиправність поведінки відповідача полягає у безпідставному визначенні переможцем Процедури закупівлі ФОП Обпаленка В.І., що безпосередньо підтверджується рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 5831-р/пк-пз від 15.06.2018, яким зобов`язано відповідача скасувати рішення про визначення ФОП Обпаленка В.І. переможцем процедури закупівлі - «ДК 021:2015:03220000-9 - Овочі, фрукти та горіхи», оголошення про проведення якої оплрилюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2018-04-11-000452-b. При цьому адміністративною колегією Антимонопольного комітету України зазначено, що права та законі інтереси скаржника (ФОП Сандульського Ігоря Петровича) можуть бути захищені шляхом зобов`язання Замовника скасувати рішення про визначення переможця Процедури закупівлі.

По-друге, наявність шкоди. Зокрема, згідно із ч. 1 ст. 18 ЗУ "Про публічні закупівлі" за подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України. Як слідує з матеріалів справи, позивачем на виконання вказаних положень Закону при зверненні зі скаргою на рішення тендерного комітету сплачено 5000 грн, що підтверджується наявним у справі платіжним дорученням.

По-третє, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою. В даному випадку причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою полягає у визначенні тендерним комітетом відповідача переможця закупівлі з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, за наслідком чого позивачем було понесено витрати пов`язані з оскарженням такого рішення до Антимонопольного комітету України, у результаті якого оскаржуване рішення було скасовано.

По-четверте, вина. Як зазначалось вище, у деліктних правовідносинах тягар доказування вини в силу приписів ч. 2 ст. 1166 ЦК України покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Тобто, вина особи, яка заподіяла шкоду, презюмується та вважається встановленою, якщо такою особою не буде доведено інше. В даному випадку відповідачем не доведено наявності в його діях відсутності вини у заподіяні позивачеві шкоди.

З врахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача шкоди є правомірними, а відтак такими, що підлягають задоволенню судом у заявленій позивачем сумі 5000 грн.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні судом була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, з урахуванням викладеного, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного.

В силу приписів ч.2 ст.129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Так, відповідно до п.13 ч. 2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, з огляду задоволення позову в повному обсязі стягненню з відповідача в дохід бюджету підлягає 2 102,00 грн судового збору.

Окрім того, судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 8000 грн витрат на правову допомогу, за результатами чого суд зважає на наступне.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч.3 ст.4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Як слідує з матеріалів справи, 22.04.2020 між позивачем ("Клієнт") та Петрук Людмилою Іванівною ("Адвокат") укладено Договір про надання правничої допомоги № 2020/В-8, згідно з предметом якого:

Адвокат має ознайомитись з матеріалами наданими Клієнтом по проведеній 02 травня 2018 року Процедурі закупівлі Овочі та фрукти та горіхи, ДК 021:2015:03220000-9, ідентифікатор закупівлі № UA-2018-04-11-000452-b та проаналізувати чинне законодавство на предмет відшкодування понесених витрат на оскарження до постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України проведення вказаної процедури та винесення рішення тендерним комітетом Відділу освіти Вінницької обласної державної адміністрації про визначення переможцем ФОП Обпаленка Владислава Ігоровича та недопуску до оцінки тендерної пропозиції ФОП Сандульського Ігоря Петровича;

Надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з даного питання. Складення позовної заяви, заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення законних інтересів Клієнта по вищевказаній справі, недопущення порушень інтересів Клієнта, а також сприяння їх відновлення в разі порушення;

Представництво інтересів Клієнта під час розгляду справи у суді першої інстанції по вказаному питанню у п.п.1 п. 1 Договору, за необхідності - в суді апеляційної та касаційної інстанцій на підставі додаткових угод до даного Договору.

Розділом 3 Договору сторони погодили гонорар Адвоката, та визначили, що розмір гонорару за цим Договором складає 8 000 грн.

Надання Адвокатом позивачу юридичних послуг на суму 8000 грн підтверджується Актом наданих послуг згідно Договору про надання правничої допомоги від 2.04.2020 № 2020/В-8.

Факт проведення позивачем розрахунку за надані послуги підтверджується платіжним дорученням №121 від 24.04.2020 на суму 8000 грн.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат, на професійну правничу допомогу адвоката, а також доказів, котрі могли б підтвердити неспівмірність таких витрат, відтак у суду відсутні підстави втручатися у розмір визначеного сторонами гонорару, зміст наданих послуг та їх співмірність з предметом спору.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 8000 грн покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації (фактична адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036; адреса місцезнаходження: вул. Мічуріна, 2, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, ) на користь Фізичної особи - підприємця Сандульського Ігоря Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. - шкоди та 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп. - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації (фактична адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036; адреса місцезнаходження: вул. Мічуріна, 2, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, ) в дохід Державного бюджету (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 0 коп. - судового збору.

Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Роз`яснити, що згідно положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" (реєстр.№3275) від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 року, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне рішення складено 15 липня 2020 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)