номер провадження справи 15/77/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 Справа № 908/1264/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3 в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс", 69063, м. Запоріжжя, вул. Благовіщенська, 31-В

про стягнення коштів

за участю секретаря судового засідання Осоцький Д.І.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - Погосян С.Г., довіреність б/н від 02.09.2019;

від відповідача - не з`явився.

Суть спору:

25.05.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", Запорізька область, м. Енергодар до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості у розмірі 26 880,01 грн за договором поставки продукції № 322(6)19УК від 09.07.2019, з яких: пеня у розмірі 12 714,71 грн, штраф у розмірі 14 165,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки продукції № 322(6)19УК від 09.07.2019, зокрема, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач несвоєчасно поставив продукцію, тим самим прострочив виконання свого обов`язку, внаслідок чого у відповідача виникло зобов`язання по оплаті штрафних санкцій перед позивачем за неналежне виконання вказаного правочину.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2020, справу № 908/1264/20 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 26.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1264/20, присвоєно справі номер провадження 15/77/20. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 22.06.2020 о/об 10 год. 20 хв.

Ухвалою суду від 22.06.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 13.07.2020 о/об 11 год. 20 хв. Продовжено строк розгляду справи на час загальнонаціонального карантину.

Розгляд справи 13.07.2020 відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно - апаратного комплексу «Оберіг».

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у призначені судові засідання 22.06.2020, 13.07.2020 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на надання відзиву не скористався. Про дату, час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, шляхом направлення на його юридичну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (69063, м. Запоріжжя, вул. Благовіщенська, 31-В), відповідної ухвали суду про відкриття провадження у справі. Дану ухвалу суду відповідачем отримано 29.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, судом дотримано положення частин 2-4 ст. 120 ГПК України та ч. 5 ст. 242 ГПК України щодо повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання та вчинення відповідної процесуальної дії шляхом вручення сторонам копій ухвал по даній справі в порядку визначеному ГПК України.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України закріплено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 13.07.2020 в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 5 днів.

Заслухавши представника позивача, суд установив.

09.07.2019 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", (позивач, покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс" (постачальник, відповідач) підписано договір поставки продукції № 322(6)19УК, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити продукцію на загальну суму 1 620 000,00 грн з ПДВ, п. 1.1 Договору.

Строк поставки продукції липень - листопад 2019 року (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору, вартість продукції без урахування ПДВ 1 350 000,00 грн, крім того ПДВ 270 000,00 грн. Загальна вартість продукції з урахуванням ПДВ 1 620 000,00 грн.

Розрахунок за продукцію здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з моменту постачання продукції. Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 Договору, поставка продукції здійснюється на умовах DDP (Інкотерм 2010) м. Енергодар, - Вантажоотримувач ЗВ ВП «Складське господарство» вул.. Промислова, 133 (склад №6), м. Енергодар, Запорізька область. Поставка продукції відбувається в строки згідно із п. 1.2 Договору.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки продукції № 322(6)19УК від 09.07.2019 ТОВ «Запорожметалресурс» поставило на адресу ВП ЗАЕС продукцію на загальну суму 1 574 896,80 грн, за наступними видатковими накладними № 8 від 28.08.2019 на суму 66 528,00 грн; № 15 від 18.10.2019 на суму 37 641,00 грн; № 23 від 02.12.2019 на суму 146 836,80 грн; №24 від 02.12.2019 на суму 793 477,62 грн.

За видатковими накладними № 26 від 06.12.2019 на суму 190 062,24 грн (прострочення склало 3 дні: з 03.12.2019 по 05.12.2019 включно); № 27 від 17.12.2019 на суму 62 370,00 грн (прострочення склало 14 днів: з 03.12.2019 по 16.12.2019 включно); № 31 від 20.12.2019 на суму 18 404,82 грн (прострочення склало 17 днів: з 03.12.2019 по 19.12.2019 включно); № 32 від 20.12.2019 на суму 45 233,76 грн (прострочення склало 17 днів: з 03.12.2019 по 19.12.2019 включно); № 33 від 20.12.2019 на суму 24 000,12 грн (прострочення склало 17 днів: з 03.12.2019 по 19.12.2019 включно); № 34 від 24.12.2019 на суму 29 852,16 грн (прострочення склало 21 день: з 03.12.2019 по 23.12.2019 включно); № 1 від 02.01.2020 на суму 3232,08 грн (прострочення склало 30 днів: з 03.12.2019 по 01.01.2020 включно); № 2 від 03.01.2020 на суму 153 968,40 грн (прострочення склало 31 день: з 03.12.2019 по 02.01.2020 включно); № 4 від 15.01.2020 на суму 2552,76 грн (прострочення склало 43 дня: з 03.12.2019 по 14.01.2020 включно); № 20 від 06.03.2020 на суму 445,44 грн (прострочення склало 94 дня: з 03.12.2019 по 05.03.2020 включно); № 21 від 10.03.2020 на суму 291,60 грн (прострочення склало 98 днів: з 03.12.2019 по 09.03.2020 включно) відповідачем поставлено продукцію з порушенням строків.

Як зазначає позивач, відповідач всупереч умовам договору поставки продукції № 322(6)19УК від 09.07.2019 свої зобов`язання щодо своєчасної поставки товару виконав частково, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі п. 7.2 Договору, пеню на загальну суму 12 714,71 грн та 14 165,30 грн штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості.

11.01.2020 позивачем на адресу ТОВ «Запорожметалресурс» була направлена претензія № 28-22/509, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, докази направлення містяться в матеріалах справи.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань підтверджено матеріалами справи.

Дії сторін (передача продавцем товару покупцю за видатковими накладними, прийняття товару покупцем) свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки.

Судом встановлено, що відповідачем було прострочено поставку товару, що є підставою для застосування до відповідача передбаченої умовами Договору відповідальності.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Загальні положення ч. 2 ст. 530 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін, оскільки термін виконання зобов`язання, що випливає з правовідносин поставки (купівлі-продажу), чітко встановлений зазначеною спеціальною нормою права - покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно із ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідача штраф у сумі 14 165,30 грн, нарахований на підставі п. 7.2 Договору поставки № 322(6)19УК від 09.07.2019.

Пунктом 7.2 Договору, сторони визначили, що за порушення строку постачання або недопоставку продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві пеню в розмірі 0,1% вартості продукції, по якій допущене прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 (тридцяти) днів, постачальник додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 7% (семи відсотків) вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню на загальну суму 12 714,71 грн нараховану на підставі п. 7.2 Договору, за прострочення поставки товару за видатковими накладними в розмірі 8610,32 грн за загальний період з 03.12.2019 по 09.03.2020 та за прострочення поставки товару вартістю 45 103,20 грн (91 день) з 03.12.2019 по 02.03.2020 до укладання Додаткової угоди до Договору в розмірі 4104,39 грн - відповідно до розрахунку пені, викладеному у позовній заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторони за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій та їх розмір за порушення зобов`язань за договором.

Крім того, суд зазначає, що у випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та штрафу і встановив, що суми відповідають вимогам законодавства, зокрема розраховані з моменту виникнення прострочення виконання зобов`язання, а тому визнаються обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені нарахованої за порушення строку поставки товару за Договором № 322(6)19 УК, за видатковими накладними на суму 8 610,32 грн. за загальний період з 03.12.2019 по 09.03.2020 та за прострочення поставки товару вартістю 45 103,20 грн (91 день) з 03.12.2019 по 02.03.2020 до укладання Додаткової угоди до Договору в розмірі 4 104,39 грн, всього на загальну суму 12 714,71 грн та 14 165,30 грн штрафу у розмірі 7 % від суми заборгованості.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Доказів оплати заборгованості та компенсаційних санкцій відповідачем суду не надано.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та беручі до уваги те, що відповідач свої зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати за отриманий товар виконав неналежним чином, позовні вимоги задовольняються у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожметалресурс", (69063, м. Запоріжжя, вул. Благовіщенська, 31-В; ідентифікаційний код юридичної особи 40898748) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133; IBAN: НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», ідентифікаційний код юридичної особи ВП ЗАЕС 19355964) пеню в розмірі 12 714,71 грн (дванадцять тисяч сімсот чотирнадцять гривень 71 коп), штраф у розмірі 14 165,30 грн (чотирнадцять тисяч сто шістдесят п`ять гривень 30 коп), судовий збір у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення складено 16 липня 2020 року.

Суддя І. С. Горохов