РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2020Справа № 910/13114/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 26, офіс 202; ідентифікаційний код 42879748)

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (03022, м. Київ, вул. Козацька, будинок 120/4, літера "Є"; ідентифікаційний код 22927045)

про стягнення 1 441 971 680, 87 грн,

та за зустрічними позовами Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (03022, м. Київ, вул. Козацька, будинок 120/4, літера "Є"; ідентифікаційний код 22927045)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 26, офіс 202; ідентифікаційний код 42879748)

про розірвання договору

також за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (03022, м. Київ, вул. Козацька, будинок 120/4, літера "Є"; ідентифікаційний код 22927045)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 26, офіс 202; ідентифікаційний код 42879748)

про визнання недійсним договору

Представники сторін:

від позивача: Шох С.М.

від відповідача: Гавкалюк В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про стягнення 1 441 917 680, 87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати поставленого вугілля за договором поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019, у зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача 642 535 914, 01 грн - вартість фактично поставленого вугілля, 59 377 904, 52 грн - вартість доставки вугілля, 19 330 118, 18 грн - пені, 3 418 944, 16 грн - 3% річних та 717 308 800, 00 грн - штрафу.

30.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Публічного акціонерного товариства "Центренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" в якій відповідач (позивач за зустрічним позовом) просить суд розірвати договір поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 прийнято зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Центренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" про розірвання договору у справі № 910/13114/19 до свого провадження. Призначено розгляд зустрічного позову спільно з первісним позовом на 08.11.2019.

08.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про продовження строку для подання відзиву.

08.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Публічного акціонерного товариства "Центренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" в якій відповідач (позивач за зустрічним позовом) просить суд розірвати договір поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 зустрічну позовну заяву від 08.11.2019, подану Публічним акціонерним товариством "Центренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" про розірвання договору залишено без руху, встановлено Публічному акціонерному товариству "Центренерго" п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі, а саме в розмірі 1 921 грн 00 коп.

У судовому засіданні 08.11.2019 судом встановлено, що зустрічну позовну заяву, подану до суду 30.10.2019 Публічним акціонерним товариством "Центренерго", подано без додержання вимог статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 зустрічну позовну заяву від 30.10.2019, подану Публічним акціонерним товариством "Центренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" про розірвання договору залишено без руху, встановлено Публічному акціонерному товариству "Центренерго" п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі, а саме в розмірі 1 921 грн 00 коп.

14.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про усунення недоліків зустрічної позовної заяви від 31.10.2019, до якої додано докази сплати судового збору в розмірі 1 921 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 продовжено розгляд зустрічного позову від 30.10.2019, який подано Публічним акціонерним товариством "Центренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" про розірвання договору спільно з первісним.

Також, 14.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про усунення недоліків зустрічної позовної заяви від 08.11.2019, до якої додано докази сплати судового збору в розмірі 1 921 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву, яку подано 08.11.2019 до суду Публічним акціонерним товариством "Центренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" про розірвання договору у справі № 910/13114/19 до провадження. Розгляд зустрічного позову призначено спільно з первісним позовом.

19.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про продовження процесуального строку на подання відзиву та продовжено Публічному акціонерному товариству "Центренерго" строк на подання відзиву до 23.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 заяву Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про відвід судді Баранова Д.О. від розгляду справи № 910/13114/19 залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, як таку, яка подана із зловживанням процесуальним правом, яка спрямована виключно на затягування судового процесу та подана з пропуском строків визначених ст. 38 ГПК України на процесуальне рішення судді, що прямо заборонено законом.

За наслідками проведення підготовчого засідання 27.11.2019 судом оголошено перерву до 29.11.2019 за клопотанням ПАТ "Центренерго" для надання останньому часу для подання відповіді на відзив (за зустрічним позовом).

За наслідками проведення підготовчого засідання 29.11.2019 суд оголосив перерву до 04.12.2019 для надання Публічному акціонерному товариству "Центренерго" можливості надати суду відповідь на відзив по другій зустрічній позовній заяві, а також з метою вирішення судом питання щодо третьої зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Центренерго".

27.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла третя зустрічна позовна заява Публічного акціонерного товариства "Центренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг", в якій відповідач (позивач за зустрічним позовом) просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Центренерго", яку було подано до суду 27.11.2019 та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду, у зв`язку із пред`явленням зустрічного позову (третього) з пропуском строку, оскільки положеннями ст. 180 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/13114/19 призначено на 13.12.2019.

У судовому засіданні 13.12.2019 оголошено перерву до 18.12.2019.

17.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов запит Північного апеляційного господарського суду з доданою до нього ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2019 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі 910/13114/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 зупинено провадження у справі № 910/13114/19 до перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 в порядку апеляційного провадження.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 справі № 910/13114/19 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі № 910/13114/19 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі № 910/13114/19 скасовано.

Також постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у справі № 910/13114/19 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі № 910/13114/19 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі № 910/13114/19 скасовано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2020 вирішено перейти зі стадії розгляду справи № 910/13114/19 по суті на стадію підготовчого засідання у справі, у зв`язку із необхідністю вирішити питання щодо третьої зустрічної заяви Публічного акціонерного товариства "Центренерго", підготовче засідання призначено на 25.03.2020.

Також даною ухвалою суду зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Центренерго" надати суду у строк до 24.03.2020 оригінал примірника зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами, який було подано до суду 27.11.2019.

18.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину введений на території України Кабінетом Міністрів України, ухвалою Господарського суду від 25.03.2020 підготовче засідання відкладено на 13.05.2020.

06.05.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та супровідним листом надано оригінал примірника зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами, який було подано до суду 27.11.2019 на виконання вимог ухвали суду від 16.03.2020.

08.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про проведення комплексної судово-економічної та товарознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 зустрічну позовну заяву від 27.11.2019 залишено без руху, позивачу за зустрічним позовом встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач за зустрічним позовом поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та доказів сплати (оригінал платіжного доручення) судового збору в розмір 1 921, 00 грн.

13.05.2020 у підготовчому засіданні представник відповідача було надано суду докази сплати судового збору в розмірі 2 102, 00 грн.

У підготовчому засіданні 13.05.2020 судом було оголошено перерву до 20.05.2020 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

18.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про усунення недоліків зустрічної позовної заяви від 27.11.2019 в якій зазначено попередній (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач за зустрічним позовом поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Також до даної заяви додано докази сплати судового збору в розмірі 1 921 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2020 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву від 27.11.2019, яку подано Публічним акціонерним товариством "Центренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" про визнання недійсним договору у справі № 910/13114/19 до свого провадження, розгляд зустрічного позову призначено спільно з первісним позовом на 20.05.2020.

20.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про проведення почеркознавчої експертизи.

У підготовчому засіданні 20.05.2020 судом було оголошено перерву до 27.05.2020 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

27.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача з додатковими доказами до клопотань про призначення експертиз.

У підготовчому засіданні 27.05.2020 судом було оголошено перерву до 10.06.2020 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

28.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору поставки вугілля.

У підготовчому засіданні 10.06.2020 представник позивача надав суду заперечення на клопотання про проведення комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи по справі № 910/13114/19 та клопотання про долучення документів.

У підготовчому засіданні 10.06.2020 судом було оголошено перерву до 19.06.2020 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

19.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про залучення до участі у розгляді справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство "Вугільна компанія "Краснолиманська".

У підготовчому засіданні 19.06.2020 представник відповідача надав суду пояснення по суті поданого клопотання про залучення до участі у розгляді справи третьої особи, просив суд його задовольнити та залучити до участі у розгляді справи Державне підприємство "Вугільна компанія "Краснолиманська".

Представник позивача заперечував щодо задоволення вказаного клопотання.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про залучення третьої особи до участі у розгляді справи та заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості та відсутності підстав для залучення, які передбачені ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України. Дана інформація занесена до протоколу судового засіданні віл 19.06.2020.

Також у даному підготовчому засіданні суд продовжив розгляд клопотань відповідача про призначення комплексної судово-економічної, товарознавчої та почеркознавчої експертизи.

Представник відповідача підтримав раніше подані ним клопотання про призначення експертизи та просив суд їх задовольнити.

Представник позивача заперечував щодо задоволення таких клопотань відповідача та призначення у справі експертиз.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі комплексної судово-економічної, товарознавчої експертизи та заслухавши пояснення представників судового процесу, дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості та недоведеності, оскільки питання, які ставляться відповідачем експерту містять правовий характер та можуть бути вирішені судом самостійно, а в питаннях якості заявник не зазначає конкретно яка партія товару на його думку не відповідає якості та не посилається на жоден доказ в підтвердження цього. Дана інформація занесена до протоколу судового засіданні від 19.06.2020.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що ПАТ "Центренерго" не лише не подає доказів, які б відповідали вимогам статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, а й взагалі не подає жодного доказу на підтвердженні доводів, викладених в клопотанні про призначення експертизи що стосується питань суми основної заборгованості за фактично поставлене вугілля за договором, а також не надає суду контррозрахунку, який би спростовував розрахунки сум заборгованості та штрафних санкцій долучених позивачем до позовної заяви.

Більше того призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному, зокрема, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998.

В розділі III вказаної інструкції детально описані підвиди економічної експертизи її основні завдання та орієнтовний перелік вирішуваних питань.

Здійснивши аналіз питань, які викладено Публічним акціонерним товариством "Центренерго" у клопотанні про проведення експертизи, суд вказує на те, що вони не належить до завдань економічної експертизи.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи та заслухавши пояснення представників судового процесу, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості та недоведеності, оскільки в ньому не зазначено підписи яких саме працівників Публічного акціонерного товариства "Центренерго" та на яких саме документах було виконано не від їх імені.

Також, суд вважає за доцільне зазначати, що Публічним акціонерним товариством "Центренерго" у поданому клопотанні повідомлено, що за інформацією працівників Товариства, ними не підписувалися акти приймання передачі вугілля за договором поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019, акти звіряння кількості і якості та акти відшкодування вартості доставки.

Водночас, суд вказує, що Публічним акціонерним товариством "Центренерго" у поданому клопотанні не вказано якими саме працівниками Товариства надано таку інформацію та в яких саме актах ними не вчинялися такі підписи, адже, в матеріалах справи міститься низка актів, що підписані не одними і тими ж працівниками Товариства.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що у підготовчому засіданні 19.06.2020 представники сторін зазначили що всі їхні клопотання та заяви, які були подані до справи судом були розглянуті, суд з`ясовував думку представників щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Представник позивача вважав за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Представник відповідача просив суд відкласти підготовче засідання для надання останньому можливості подати до суду додаткові докази по справі, які він має намір отримати від третіх осіб.

Представник позивача заперечував щодо відкладення підготовчого засідання за вказаним клопотанням представника відповідача.

Суд, розглянувши усне клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання, ухвалив відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості, оскільки, враховуючи дату відкриття провадження у справі, у представника відповідача було достатньо часу для подання доказів, які на його думку будуть спростовувати або ж підтверджувати відповідні обставини справи. Дана інформація занесена до протоколу судового засіданні від 19.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.06.2020.

22.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи.

01.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про ознайомлення з матеріалами справи.

У судовому засіданні 26.06.2020 оголошено перерву до 03.07.2020.

У судовому засіданні 03.07.2020 представник позивача просить суд задовольнити первісний позов.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення первісного позову та просив суд відмовити в його задоволенні. В той час просив суд задовольнити зустрічні позови Публічного акціонерного товариства "Центренерго".

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" заперечив щодо задоволення зустрічних позовів Публічного акціонерного товариства "Центренерго" та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 03.07.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" (далі - покупець) був укладений договір поставки вугілля № 111/20 за умовами якого постачальник поставить (передасть) у власність покупця, а покупець прийме і оплатить вугільну продукцію (далі - вугілля) на зазначених у договорі умовах.

Відповідно до п. 1.2. договору кількість, асортимент і строки (терміни) поставки вугілля погоджуються сторонами в межах загальної суми договору і терміну його дії, та разом з назвами виробників, вантажовідправників, відокремлених підрозділів покупця (ТЕС) - вантажоотримувачів, залізничних станцій відправлення, залізничних станцій вантажоотримувачів і їх реквізитами вказуються в специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 10.1. передбачено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та отримання сторонами всіх погоджень/затверджень для укладення цього договору, і діє по 31.01.2020, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом, позивач вказує, що у строк (термін), обсягах, асортименті та по реквізитах, погоджених сторонами була поставлена (відвантажена) вугільна продукція за договором № 111/20 у розмірі 349 259 тон. на загальну суму 968 001 936, 42 грн., у тому числі вартість вугілля 893 724 080, 82 грн та вартість доставки 74 277 855, 60 грн.

Водночас, позивач вказує, що відповідачем в порушення обумовлених договірних зобов`язань станом на 20.09.2019 не було здійснено оплати вугільної продукції, що складає 642 535 914, 01 грн. та вартості доставки відвантаження вугільної продукції, що становить 59 377 904, 52 грн. також не було компенсовано.

Так, ґрунтуючись на чинних правових нормах та договірних положеннях погоджених сторонами, позивач стверджує про фактичне порушення умов договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019, та відповідно вказує, що має право вимагати від Публічного акціонерного товариства "Центренерго" належного виконання прийнятих на себе зобов`язань.

Відтак у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань, позивачем на суми нездійснених оплат вугільної продукції та вартості доставки відвантаженої вугільної продукції станом на 17.09.2019 було нараховано пеню в розмірі 19 330 118, 18 грн та 3% річних в розмірі 3 418 944, 16 грн. Крім того, виходячи із кількості неприйнятого відповідачем вугілля, позивачем було нараховано штраф в розмірі 717 308 800, 00 грн.

Із поданого відповідачем 19.11.2019 відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав:

- відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (попередньої редакції), протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховується неустойка (пеня, штрафні санкції) та 3%, не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів);

- вважає поставку неякісного вугілля та призупинення поставок вугілля за договором поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 істотним порушенням умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг", адже внаслідок таких дій Публічному акціонерному товариству "Центренерго" було завдано шкоди у великому розмірі. Крім того, відповідач посилається на подання зустрічних позовів в рамках даної справи.

Так обґрунтовуючи необхідність подання Публічним акціонерним товариством "Центренерго" першого зустрічного позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" про розірвання договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2020, позивач за зустрічним позовом в якості підстав для задоволення позову посилається на поставку Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" неякісного вугілля, яке не відповідає встановленим стандартам, технічним умовам та технічній документації.

Як про це вказує позивач за зустрічним позовом, Публічне акціонерне товариство "Центренерго" вважає поставку неякісного вугілля за договором поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 істотними порушеннями означеного договору, що відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України є підставою для його розірвання за рішенням суду, адже, внаслідок поставки неякісного вугілля Публічному акціонерному товариству "Центренерго" було завдано шкоди та значною мірою позбавлено того, на що (як про це зазначає безпосередньо сам позивач за зустрічним позовом) представники Публічному акціонерному товариству "Центренерго" розраховували при укладенні оскаржуваного договору.

В якості підстав, з якими Публічне акціонерне товариство "Центренерго" обумовлює можливість задоволення другого зустрічного позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" про розірвання договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2020, позивач за зустрічним позовом посилається, що призупинення поставок вугілля за договором поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 є істотним порушенням договору, що відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України є підставою для його розірвання за рішенням суду, адже, внаслідок призупинення поставок вугілля Публічному акціонерному товариству "Центренерго" було завдано шкоди та значною мірою позбавлено того, на що (знову ж так, як про це зазначає безпосередньо сам позивач за зустрічним позовом) представники Публічному акціонерному товариству "Центренерго" розраховували при укладенні оскаржуваного договору.

Підстави, з якими Публічне акціонерне товариство "Центренерго" пов`язує можливість задоволення третього зустрічного позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" про визнання недійсним договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2020 слідуючі.

Як про це вказує позивач за зустрічним позовом з матеріалів справи вбачається, що 23.04.2019 Публічним акціонерним товариством "Центренерго" було підписано договір поставки вугілля № 111/20, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг". Відтак, з огляду на наведені позивачем за зустрічним позовом норми законодавства, укладення вказаного договору директором як виконавчим органом Товариства потребувало погодження загальних зборів учасників, чого здійснено не було.

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" зазначає, що посилання в преамбулі договору про те, що директор діє на підставі статуту свідчить про обізнаність інших сторін договору про повноваження директора позивача за зустрічним позовом та їх обмеження, оскільки, положення ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України надають юридичну силу обмеженням повноважень щодо представництва юридичної особи у відносинах із третіми особами, зокрема, в тому випадку, коли третя особа за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Тому, з огляду на наявність посилання в договорі на здійснення повноважень представником однієї зі сторін на підставі статуту, ознайомлення її контрагентів з обсягом повноважень такої особи відповідно до змісту статуту входить у межі звичайної обачності при укладенні договору.

Проте, матеріали справи не містять та учасниками справи не надано доказів пагодження загальними зборами учасників договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 з огляду на що зустрічна позовна заява підлягає задоволенню.

Із поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" відзивів на зустрічні позовні заяви, вбачається, що останній заперечує щодо їх задоволення виходячи з наступного:

- в якості підстав для відмови у задоволенні першого зустрічного позову відповідач за зустрічним позовом вказує, що позивачем за зустрічним позовом в порушення приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не тільки не подано доказів, які б підтверджували поставку неякісного вугілля, але й взагалі не подано жодного доказу на підтвердження доводів викладених у зустрічній позовній заяві;

- стосовно підстав для відмови у задоволенні другого зустрічного позову відповідач за зустрічним позовом вказує, що закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а одночасно наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, за істотної зміни обставин. Відтак на переконання відповідача за зустрічним позовом, з огляду на підстави заявлених позовних вимог в зустрічній позовній заяві зазначені Публічним акціонерним товариством "Центренерго" доводи про істотну зміну обставин не лише не підтверджуються жодними доказами, але й взагалі не можуть розглядатися як достатні підстави для його розірвання у розумінні приписів ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України;

- щодо підстав з якими обумовлюється можливість відмови у задоволенні третього зустрічного позову відповідач за зустрічним позовом посилається на те, що статут позивача не передбачає надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину, а отже, доводи викладені в зустрічній позовній заяві є безпідставними та не обґрунтованими. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" вважає, що Публічним акціонерним товариством "Центренерго" у встановленому порядку не доведено укладення договору директором позивача з перевищенням повноважень, що виключає необхідність наступного схвалення правочину. Крім того, відповідач за зустрічним позовом вказує, що в зустрічній позовній заяві Публічне акціонерне товариство "Центренерго" посилається на ст. 145 Цивільного кодексу України, яка виключена на підставі Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" № 2275-VIII від 06.02.2018, а також на Закон України "Про акціонерні товариства", який визначає порядок створення, діяльності, припинення, виділу виключно акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов`язки акціонерів і не застосовується до юридичних осіб з іншими організаційними формами. Також, на підставі Закону № 2275-VIII від 06.02.2018, з 17.06.2018 втратив чинність у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю Закон України "Про господарські товариства" на який посилається Публічне акціонерне товариство "Центренерго".

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вказує наступне.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до п. 2.1. договору поставка вугілля по договору здійснюється залізничним транспортом на умовах DDP (залізнична станція призначення) згідно з "Інкотермс 2010. Правила ICC з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі", з урахуванням передбачених договором особливостей.

Перевезення вугілля здійснює Акціонерне товариство "Укрзалізниця" в відкритих технічно справних, очишених від залишків попередніх вантажів, залізничних вантажних напіввагонах, якими на праві власності або іншій правовій підставі володіє перевізник або постачальник (п. 2.4. договору).

Пунктом 2.5. договору передбачено, що вугілля поставляється виключно при наявності та на підставі відповідних підписаних сторонами специфікацій. Відвантажене вугілля, яке не відповідає умовам відповідних специфікацій, до обсягів поставленого по договору вугілля не зараховується. Право власності на вугілля від постачальника до покупця переходить після підписання сторонами акту приймання-передачі вугілля відповідно до пункту 4.6. договору.

За умовами пп. 3.1.1. п. 3.1 договору постачальник зобов`язаний поставити (передати) покупцеві на умовах договору вугілля у строк (термін), обсягах, асортименті та по реквізитах, вказаних в специфікаціях.

Підпунктами 3.3.1. та 3.3.2. п. 3.3. договору закріплено, що покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату вугілля на умовах договору; прийняти вугілля своєчасно та в обсязі, погодженому у відповідних специфікаціях, за актом приймання-передачі вугілля.

Абзацом 1 п. 4.6. договору сторонни погодили, що результати приймання вугілля в місці надходження використовуються для виконання умов договору, відображаються в актах звіряння кількості і якості та актах приймання-передачі вугілля.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, за умовами положень специфікації № 1 від 23.04.2019 ПАТ "Центренерго" прийняло на себе обов`язок прийняти та сплатити вугілля марки Г (Г2) 0-100 та Г(Г2)СШ 0-13 в обсязі 220,0 (+/-10%) тис.тон, відвантаженої ДП "ВК "Краснолиманська" код 1111 (ст. Родинська, код 492909 у період з 24.04.2019 по 15.06.2019.

Так, постачальником на виконання вимог специфікації № 1 з урахуванням толерансу відвантажено вугілля в кількості 241 035 тон.

Згідно положень специфікації № 2 від 23.04.2019 Публічним акціонерним товариством "Центренерго" прийняло на себе обов`язок прийняти та сплатити вугілля марки Г (Г2) 0-100 та Г(Г2)СШ 0-13 в обсязі 220,0 (+/-10%) тис.тон, відвантаженої ДП "ВК "Краснолиманська" код 1111 (ст. Родинська, код 492909) у період з 01.06.2019 по 15.07.2019.

Постачальник на виконання вимог специфікації № 2 відвантажив вугілля в кількості 108 224 тон.

Судом встановлено, що факт поставки вугільної продукції на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" підтверджується погодженими сторонами актами приймання-передачі партії вугільної продукції, актами звіряння кількості і якості за наступними номерами: 64/УДІ від 14.05.2019, 65/УДІ від 14.05.2019, 66/УДІ від 15.05.2019, 67/УДІ від 16.05.2019, 68/УДІ від 16.05.2019, 69/УДІ від 20.05.2019, 70/УДІ від 21.05.2019, 71/УДІ від 22.05.2019, 72/УДІ від 23.05.2019, 73/УДІ від 23.05.2019, 74/УДІ від 24.05.2019, 75/УДІ від 27.05.2019, 76/УДІ від 28.05.2019, 77/УДІ від 28.05.2019, 78/УДІ від 29.05.2019, 79/УДІ від 30.05.2019, 80/УДІ від 31.05.2019, 81/УДІ від 10.06.2019, 82/УДІ від 10.06.2019, 83/УДІ від 10.06.2019, 84/УДІ від 11.06.2019, 85/УДІ від 12.06.2019, 86/УДІ від 18.06.2019, 87/УДІ від 19.06.2019, 18 - УДІТ від 16.05.2019, 19 - УДІТ від 16.05.2019, 20 - УДІТ від 16.05.2019, 21 - УДІТ від 16.05.2019, 22 - УДІТ від 16.05.2019, 23 - УДІТ від 16.05.2019, 24 - УДІТ від 16.05.2019, 25 - УДІТ від 16.05.2019, 26 - УДІТ від 23.05.2019, 27 - УДІТ від 23.05.2019, 28 - УДІТ від 27.05.2019, 29 - УДІТ від 31.05.2019, 30 - УДІТ від 26.06.2019, 34 - УДІТ від 11.07.2019, 35 - УДІТ від 16.07.2019, 39 - УДІТ від 18.07.2019, 40 - УДІТ від 23.07.2019, 41 - УДІТ від 23.07.2019, 42 - УДІТ від 23.07.2019, 31-УДІТ від 30.06.2019, 32 - УДІТ від 30.06.2019, 33 - УДІТ від 30.06.2019, 1-УДІТ/20 від 23.05.2019, 2-УДІТ/20 від 27.05.2019, 3-УДІТ/20 від 31.05.2019, 4-УДІТ/20 від 19.06.2019, 5-УДІТ/20 від 19.06.2019, 6-УДІТ/20 від 19.06.2019, 7-УДІТ/20 від 20.06.2019, 8-УДІТ/20 від 24.06.2019, 9 - УДІТ-20 від 17.07.2019, 10- УДІТ-20 від 22.07.2019.

Також актами відшкодування вартості доставки до акту приймання-передачі вугілля за наступними номерами: 64/УДІ від 14.05.2019, 65/УДІ від 14.05.2019, 66/УДІ від 15.05.2019, 67/УДІ від 16.05.2019, 68/УДІ від 16.05.2019, 69/УДІ від 20.05.2019, 70/УДІ від 21.05.2019, 71/УДІ від 22.05.2019, 72/УДІ від 23.05.2019, 73/УДІ від 23.05.2019, 74/УДІ від 27.05.2019, 75/УДІ від 27.05.2019, 76/УДІ від 28.05.2019, 77/УДІ від 28.05.2019, 78/УДІ від 29.05.2019, 79/УДІ від 30.05.2019, 80/УДІ від 31.05.2019, 81/УДІ від 10.06.2019, 82/УДІ від 10.06.2019, 83/УДІ від 10.06.2019, 84/УДІ від 11.06.2019, 85/УДІ від 12.06.2019, 86/УДІ від 18.06.2019, 87/УДІ від 19.06.2019, 18 - УДІТ від 16.05.2019, 19 - УДІТ від 16.05.2019, 20 - УДІТ від 16.05.2019, 21 - УДІТ від 16.05.2019, 22 - УДІТ від 16.05.2019, 23 - УДІТ від 16.05.2019, 24 - УДІТ від 16.05.2019, 25 - УДІТ від 16.05.2019, 26 - УДІТ від 23.05.2019, 27 - УДІТ від 23.05.2019 ,28 - УДІТ від 27.05.2019, 29 - УДІТ від 31.05.2019, 30 - УДІТ від 26.06.2019, 34 - УДІТ від 11.07.2019, 35 - УДІТ від 16.07.2019, 39 - УДІТ від 18.07.2019, 40 - УДІТ від 23.07.2019, 41 - УДІТ від 23.07.2019, 42 - УДІТ від 23.07.2019, 31 - УДІТ від 30.06.2019, 32 - УДІТ від 30.06.2019, 33 - УДІТ від 30.06.2019, 1-УДІТ/20 від 23.05.2019, 2-УДІТ/20 від 27.05.2019, 3-УДІТ/20 від 31.05.2019, 4-УДІТ/20 від 19.06.2019, 5-УДІТ/20 від 19.06.2019, 6-УДІТ/20 від 19.06.2019, 7-УДІТ/20 від 20.06.2019, 8-УДІТ/20 від 24.06.2019, 9-УДІТ-20 від 17.07.2019, 10-УДІТ-20 від 22.07.2019.

Судом встановлено, що вищевказані акти були погоджені, прийняті та підписані сторонами без будь яких зауважень щодо кількості, якості та ціни поставленого вугілля, а також щодо відшкодування вартості доставки такого вугілля.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що на виконання умов договору, ним у строк (термін), обсягах, асортименті та по реквізитах, погоджених сторонами була поставлена (відвантажена) вугільна продукція за вищезазначеним договором у розмірі 349 259 тон. на загальну суму 968 001 936,42 грн, у тому числі вартість вугілля 893 724 080, 82 грн та вартість доставки 74 277 855, 60 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу, що факт поставлення (відвантаження) Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" вугільної продукції на загальну суму 968 001 936,42 грн, враховуючи вартість вугілля та вартість доставки, Публічним акціонерним товариством "Центренерго" не заперечується і не спростовується.

З наданих позивачем додатків № 1 та № 2 до позовної заяви стану взаєморозрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" вбачається, що останнім частково були здійснені оплати поставленого вугілля та вартості доставки.

Відтак, як про це вказує позивач та з чим у свою чергу погоджується суд, станом на 20.09.2019 загальна сума прострочення грошового зобов`язання за вугільну продукцію складає 642 535 914, 01 грн. Відшкодування вартості доставки до пункту відвантаження вугільної продукції за вищезазначеними актами становить - 59 377 904, 52 грн.

При тому, суд вказує, що наявність неоплаченої вугільної продукції в розмірі 642 535 914, 01 грн та відшкодування вартості її доставки в розмірі 59 377 904, 52 грн Публічним акціонерним товариством "Центренерго" не заперечується.

Відповідно до абз. 1 ст. 7.6. договору вартість доставки вугілля до залізничної станції призначення вважається транспортно-заготівельними витратами покупця. Вартість оплати перевізнику оплачує постачальник або третя особа за дорученням постачальника. Покупець відшкодовує постачальнику вказану в залізничних накладних вартість доставки виключно по території України.

Так, приписами абз. 1, 2 п. 7.7. договору сторонами погоджено, що оплата вартості вугілля та відшкодування вартості його доставки здійснюється покупцем на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі вугілля та актів відшкодування вартості доставки в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок пастачальника протягом 40 (сорока) календарних днів з моменту підписання відповідних актів.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, зважаючи на приписи п. 7.7. договору, яким встановлено, що оплата вартості вугілля та відшкодування вартості його доставки здійснюється покупцем на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі вугілля та актів відшкодування вартості доставки в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок пастачальника протягом 40 (сорока) календарних днів з моменту підписання відповідних актів, враховуючи, що сторонами були підписані означені акти, то за таких обставин, зобов`язання відповідача щодо здійснення оплати за поставлене йому вугілля відповідно настало.

При тому, судом встановлено, що позивачем вірно визначено перебіг 40-ка календарних днів по відношенню до наведених судом вище дат підписання актів настання обов`язку у покупця щодо оплата вартості вугілля та відшкодування вартості його доставки. Дати настання таких платежів позивачем наведено у додатку № 2 до позовної заяви.

Водночас, як про це уже вказувалося вище, Публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулося до суду з трьома зустрічними позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" два з яких про розірвання договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2020, третій - про визнання недійсним договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2020.

Отже, підстави, з якими Публічне акціонерне товариство "Центренерго" пов`язує можливість задоволення першого зустрічного позову, є поставка Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" неякісного вугілля, яке не відповідає встановленим стандартам, технічним умовам та технічній документації. На переконання позивача за зустрічним позовом, поставка неякісного вугілля є істотними порушеннями означеного договору, що відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України є підставою для його розірвання за рішенням суду, адже, внаслідок поставки неякісного вугілля Публічному акціонерному товариству "Центренерго" було завдано шкоди та значною мірою позбавлено того, на що (як про це зазначає безпосередньо сам позивач за зустрічним позовом) представники Публічному акціонерному товариству "Центренерго" розраховували при укладенні оскаржуваного договору.

Водночас, суд не погоджується з такими твердженнями Публічного акціонерного товариства "Центренерго" з огляду на наступне.

Приписами п. 6.1. договору визначено, що якість та асортимент вугілля, що поставляється за договором, повинні відповідати наступним вимогам: марка марки Г (Г2) 0-100 та Г(Г2)СШ 0-13; розмір кусків, не більше 200 мм.; зольність на сухий стан (А?),% базова 23,0, допустимий діапазон 16,0 - 28,0; волога на робочий стан (w ?t),% базова 8,9 допустимий діапазон ? 12,0; вихід летких речовий на сухий беззольний стан (v ? ??ф.з.),% (допустимий діапазон) 36,0 - 44,0; плавкість золи (момент рідкого стану Тз), ?С ? 1360.

Відповідно до п. 6.2.-6.3. договору для визначення фактичних якісних показників з вугілля відбирають проби, готують їх для лабораторних випробувань та здійснюють випробування за відповідними чинними нормативними документами на методи відбору і підготовки проб до лабораторних випробувань та на методи аналізування.

Об`єднані проби готують для кожної партії, яка надійшла до місця надходження в повному обсязі, або для кожної з частин однієї партії, які надійшли до місця надходження окремо одна від одної. Кількість точкових проб, що відбирають в об`єднану пробу, визначаються із розрахунку від фактичної маси вугілля, від якого відбирають пробу.

З кожної об`єднаної проби готуються 3 (три) зразки лабораторної проби масою не менше 0,5 кг кожен. Перший (товарний) зразок передається в лабораторію вантажоотримувача для виконання хіманалізу, другий (арбітражний) поміщається для зберігання, а третій (контрольний) зразок передається представнику постачальника негайно за його вимогою.

Арбітражні зразки проб зберігаються у вантажоотримувача до моменту підписання актів звіряння кількості та якості партій вугілля, з яких відбирались ці зразки.

Для виконання умов договору застосовуються отримані за результатами прийняття якісні показники вугілля без врахування похибки випробувань у всіх випадках, крім вказаних в п. 6.6. договору (п. 6.5. договору).

Абзацом 1 п. 4.6. договору закріплено, що результати приймання вугілля в місці надходження використовуються для виконання умов договору, відображаються в актах звіряння кількості і якості та актах приймання-передачі вугілля.

Як про це вказується позивачем, на виконання умов договору, ним у встановленому порядку і строки до моменту підписання актів звіряння кількості та якості вугілля було надано оригінали примірників посвідчень якості вугілля.

Судом встановлено, що вказані посвідчення якості вугілля відображенні, як в актах звіряння кількості та якості, так і в актах приймання-передачі вугільної продукції за договором поставки № 111/20 від 23.04.2019. Які у свою чергу, як це уже було встановлено судом вище, були погоджені, прийняті та підписані сторонами без будь яких зауважень щодо кількості, якості та ціни поставленого вугілля.

Положеннями пп. 3.4.3. договору передбачено, що покупець має право не приймати і не оплачувати вугілля, якщо будь-який з його якісних показників виходить за межі встановленого в п. 6.1. договору допустимого діапазону.

Разом з тим, п. 4.7. договору визначає, що партія вугілля покупцем не приймається і не оплачується, якщо по відношенню до цієї партії вугілля виникне хоча б одна з наступних умов:

- виробник або вантажовідправник вугілля, залізнична станція відправлення або призначення, їх реквізити не відповідають встановленим в відповідній специфікації;

- асортимент не відповідає вимогам договору;

- в вагони завантажене вугілля різних марок, класів крупності, категорій якості;

- у вагонах наявні брили або шари породи, каміння, залишки раніше перевезених вантажів, сміття, сторонні домішки;

- вугілля під час транспортування змерзлося і не вивантажується з вагонів після розморожування в розморожуючих пристроях відповідно до їх технологічної карти.

В той час, зважаючи на наявність підписів представників Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в актах звіряння кількості та якості так і в актах приймання-передачі вугільної продукції за договором, а також, враховуюче здійснення Товариством часткових оплат вугільної продукції, у суду наявні підстави для висновку про належне виконання позивачем вимог договору та, відповідно про безпідставність та необґрунтованість доводів позивача за зустрічним позовом щодо неналежної якості вугільної продукції.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначати, що договором також передбачено і додаткові способи захисту прав Публічного акціонерного товариства "Центренерго" що стосуються отримання вугілля належної якості, а саме, п. 4.4. договору, закріплено, що спірні ситуації щодо якісних показників вугілля, прийнятого без участі представника незалежної інспекторської організації, вирішуються шляхом виконання хіманалізів контрольних та арбітражних зразків лабораторних проб.

Даний хіманаліз арбітражних зразків лабораторних проб здійснюється на письмову вимогу покупця після оцінки результатів хіманалізу відповідних контрольних зразків лабораторних проб виключно в присутності представника покупця.

Водночас, суд звертає увагу, що враховуючи відсутність будь яких письмових вимог Публічного акціонерного товариства "Центренерго" після оцінки результатів хіманалізу відповідних контрольних зразків лабораторних проб, то за таких обставин слід дійти висновку, що в момент підписання актів звіряння кількості та якості і актів приймання-передачі вугільної продукції за договором, у Публічного акціонерного товариства "Центренерго" не було претензій до якісних показників вугілля.

Приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Втім, суд вказує, що в порушення наведених вище приписів процесуального законодавства Публічне акціонерне товариство "Центренерго" не лише не надає доказів, щоб підтверджували твердження позивача за зустрічним позовом щодо поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" неякісної вугільної продукції, але й взагалі не посилається на наявність таких доказів.

Пунктом 9.10. визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін.

Положеннями ч. 1-2 ст. 651 Цивільного кодексу України, унормовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, приписи ст. 651 Цивільного кодексу України пов`язують можливість розірвання договору у зв`язку з порушенням стороною його умов лише у разі, якщо внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу суддівського розсуду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Наведена правова позиція щодо застосування норм ст. 651 Цивільного кодексу України викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 908/491/17.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 924/522/17.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В той час суд вказує, що в контексті викладеного вище та встановлених судом обставин, позивачем за зустрічним позовом не доведено істотного порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" умов договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" з якими приписи ст. 651 Цивільного кодексу України пов`язують можливість його розірвання.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем за зустрічним позовом не наведено жодного обґрунтування в чому саме полягає завдана йому, а точніше (як про це зазначає безпосередньо сам позивач за зустрічним позовом) представникам Публічному акціонерному товариству "Центренерго" шкоди, який її розмір, який причинно-наслідковий зв`язок існує між такою шкодою та порушеннями умов договору поставки (що мали місце виключно на переконання позивача за зустрічним позовом).

Підстави, з якими Публічне акціонерне товариство "Центренерго" пов`язує можливість задоволення другого зустрічного позову, є призупинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" поставок вугілля за договором поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019, що на переконання позивача за зустрічним позовом є істотним порушенням договору та відповідно підставою для його розірвання.

Суд не погоджується з твердженнями Публічного акціонерного товариства "Центренерго" з якими останнє обумовлює можливість розірвання спірного договору, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, в матеріалах справи наявні листи, а саме: № 01/010719 від 01.07.2019, № 03/100719 від 10.07.2019 направлених Публічному акціонерному товариству "Центренерго".

В означених листах вказується, що починаючи з 01.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" призупинило поставку вугілля, оскільки, Публічне акціонерне товариство "Центренерго" не підтвердило заявку вантажовідправника, а саме, ДП "ВК "Краснолиманська" про готовність прийняти вагони з вугіллям в системі АС "Месплан".

Так, положеннями п. 1.4. Правил планування перевезень вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873 визначено, що передача замовлень на перевезення вантажовідправниками та їх узгодження залізницею здійснюється через автоматизовану систему "Месплан".

При тому, наведене підтверджується листом № 01/8-83 від 03.07.2019 ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська", в якому вантажовідправник повідомляє, що станом на 02.07.2019 Вуглегірська ТЕС (код 4543 залізнична станція Світлодарське, код 494209), Зміївська ТЕС (код 4479 залізнична станція Лиман, код 444002), Трипільська ТЕС (код 3371 залізнична станція Трипілля-Дніпровське, код 344707) та Публічне акціонерне товариство "Центренерго" у програмі АС "Месплан" не підтверджують електронні заявки на приймання вагонів з вугіллям від ДП "ВК "Краснолиманська", у зв`язку із чим вантажовідправник не в змозі здійснити відправку товару.

Також, не підтвердження Публічним акціонерним товариством "Центренерго" в системі АС "Месплан" електронних заявок вантажовідправника про готовність прийняти вагони з вантажем, підтверджується листом № ЦТЛ-19/1420 від 04.07.2019, яким Акціонерне товариство "Українська залізниця" Філія "Центр транспортної логістики" повідомляє ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська", що станом на 01.07.2019, 02.07.2019 та 03.07.2019 ні Публічне акціонерне товариство "Центренерго", ні Вуглегірська ТЕС не підтверджували в системі АС "Месплан" електрону заявку на прийняття вагонів з вугіллям згідно завчасно заведеного місячного плану у кількості 520 напіввагонів від ДП "ВК "Краснолиманська" за договором поставки вугілля №111/20 від 23.04.2019 та специфікацією № 2 від 23.04.2019.

Листом № ТЦЛ-19/1517 від 22.07.2019 Акціонерне товариство Акціонерне товариство "Українська залізниця" Філія "Центр транспортної логістики" повідомила ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська", що станом на 04.07.2019, 05.07.2019, 06.07.2019, 07.07.2019, 08.07.2019 та 09.07.2019 ні Публічне акціонерне товариство "Центренерго", ні Вуглегірська ТЕС, ні Зміївська ТЕС, ні Трипільська ТЕС не підтверджували в системі АС "Месплан" електрону заявку на прийняття вагонів з вугіллям згідно завчасно заведеного місячного плану у кількості 520 напіввагонів від ДП "ВК "Краснолиманська" за договором поставки вугілля №111/20 від 23.04.2019 та специфікацією № 2 від 23.04.2019.

Окрім того, Акціонерне товариство "Українська залізниця" Філія "Центр транспортної логістики" повідомляє, що Публічне акціонерне товариство "Центренерго" зазвичай письмово інформує філію AT "Укрзалізниця "ЦТЛ" про необхідність першочергового забезпечення навантаження таких планів і електронних заявок рухомим складом. Таких письмових звернень до ЦТЛ в зазначений період не надходило.

Суд вказує, що викладеного вище Публічним акціонерним товариством "Центренерго" спростовано не було. Доказів, щоб свідчили про підтвердження заявки вантажовідправника, а саме, ДП "ВК "Краснолиманська" про готовність прийняти вагони з вугіллям в системі АС "Месплан" суду не надано.

Частиною ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України передбачено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

В той же час, згідно п. 1 ч. 1 ст. 236 Господарського кодексу України, у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій, як одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною.

Умовами п. 8.11. сторони погодили, що за недопоставку постачальником вугілля в строки обумовлені сторонами у відповідній специфікації, постачальний сплачує покупцю штраф у розмірі 50% від вартості недопоставленого вугілля. У разі сплати такого штрафу, постачальник звільняється від зобов`язання поставити відповідний обсяг вугілля, а покупець втрачає право вимагати поставити обсяг вугілля, за недопоставку якого було сплачено штраф. У разі наявності грошової заборгованості покупця за договором, штрафні санкції на постачальника не нараховуються і постачальник має право призупинити до моменту належного виконання покупцем своїх зобов`язань, через невиконання яких виникло право постачальника на призупинення поставки, або відмовитися від виконання своїх зобов`язань.

Листом № 03/100719 від 10.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" повідомило Публічне акціонерне товариство "Центренерго" про те, що враховуючи зростаючу грошову заборгованість покупця та відсутності будь яких дій з боку Публічного акціонерного товариства "Центренерго"щодо здійснення дій направлених на її зменшення (погашення), Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг", керуючись ст. 236 Господарського кодексу України та п. 8.11. договору № 111/20 від 23.04.2019 заявляє про призупинення виконання зобов`язань з постачання (відвантаження) вугільної продукції до моменту виконання покупцем своїх грошових зобов`язань.

При тому, суд зазначає, що будь яких заперечень, чи зауважень щодо неотримання такого листа, та/або непогодження з його змістом Публічним акціонерним товариством "Центренерго" також не висловлювалося та відповідно до матеріалів справи не надавалось.

Відтак, з огляду на наведені вище (зокрема в контексті розгляду другої зустрічної позовної заяви) норми процесуального законодавства та зважаючи на обставини наведені судом, водночас не спростовані Публічним акціонерним товариством "Центренерго", суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом не доведено істотного порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" умов договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" з якими позивач за зустрічним позовом та відповідно приписи ст. 651 Цивільного кодексу України пов`язують можливість його розірвання.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем за зустрічним позовом, як і в першому зустрічному позові, не наведено жодного обґрунтування в чому саме полягає завдана йому, а точніше (як про це зазначає безпосередньо сам позивач за зустрічним позовом) представникам Публічного акціонерного товариства "Центренерго" шкода, який її розмір, який причинно-наслідковий зв`язок існує між такою шкодою та порушеннями умов договору поставки (що мали місце виключно на переконання позивача за зустрічним позовом).

Що стосується доводів викладених в третій зустрічній позовній заяві з якими Публіче акціонерне товариство "Центренерго" пов`язує можливість визнання недійсним договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2020, то суд вказує наступне.

Як про це зазначає позивач за зустрічним позовом з матеріалів справи вбачається, що 23.04.2019 Публічним акціонерним товариством "Центренерго" було підписано договір поставки вугілля № 111/20, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг". Відтак, з огляду на наведені позивачем за зустрічним позовом норми законодавства, укладення вказаного договору директором як виконавчим органом Товариства потребувало погодження загальних зборів учасників, чого здійснено не було.

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" зазначає, що посилання в преамбулі договору про те, що директор діє на підставі статуту свідчить про обізнаність інших сторін договору про повноваження директора позивача за зустрічним позовом та їх обмеження, оскільки, положення ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України надають юридичну силу обмеженням повноважень щодо представництва юридичної особи у відносинах із третіми особами, зокрема, в тому випадку, коли третя особа за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Тому, з огляду на наявність посилання в договорі на здійснення повноважень представником однієї зі сторін на підставі Статуту, ознайомлення її контрагентів з обсягом повноважень такої особи відповідно до змісту Статуту входить у межі звичайної обачності при укладенні договору.

Проте, ПАТ "Центренерго" зазначає, що матеріали справи не містять та учасниками справи не надано доказів пагодження загальними зборами учасників договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 з огляду на що зустрічна позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків (п 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Водночас, суд вказує, що з викладених позивачем за зустрічним позовом суперечливих тверджень, незрозумілим є директором, як виконавчим органом, якої із сторін було укладено спірний договір без погодження загальних зборів учасників Товариства, оскільки позивач посилається і на ст. 145 Цивільного Кодексу України і на Закон України "Про акціонерні товариства" не зазначаючи конкретно назву самого товариства та прізвище директора який уклав вказаний правочин.

Якщо ж це стосується директора Публічного акціонерного товариства "Центренерго", то суд вказує, що доводи позивача за зустрічним позовом стосовно того, що посилання в преамбулі договору, що директор діє на підставі Статуту свідчить про обізнаність інших сторін договору про повноваження директора Публічного акціонерного товариства "Центренерго" та їх обмеження, не відповідають дійсності. Оскільки, в преамбулі договору відсутні посилання на те, що директор Публічного акціонерного товариства "Центренерго" діє на підставі Статуту.

В той час, в преамбулі договору містяться посилання, що Публічне акціонерне товариство "Центренерго", яке в подальшому іменується "покупець", в особі члена Дирекції (директора) Башлаєва Андрія Петровича, діючого на підставі довіреності № 62/22 від 22.03.2019 року.

Суд вказує, що будь яких доказів щодо відкликання вищевказаної довіреності чи доказів її недійсності матеріали справи не містить. Та відповідно представником Публічного акціонерного товариства "Центренерго" нічого про це не зазначено.

Разом з тим, суд зазначає, що у договорі взагалі відсутні будь які посилання Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на Статут Товариства.

Якщо ж позивач за зустрічним позовом посилається на відсутність доказів погодження загальними зборами учасників укладення спірного договору директором як виконавчим органом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг", то суд вказує слідуюче.

Пунктами 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Таким спеціальним законом, який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників, є Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Положеннями п. 1, 2, 10 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлено, що виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення). Одноосібний виконавчий орган товариства або голова колегіального виконавчого органу товариства може діяти від імені товариства без довіреності. Статут товариства може передбачати можливість кожного або окремих членів колегіального виконавчого органу діяти від імені товариства без довіреності або можливість усіх чи окремих членів виконавчого органу вчиняти дії від імені товариства без довіреності виключно разом. Якщо член виконавчого органу на час своєї відсутності призначив тимчасового виконувача обов`язків, такий член виконавчого органу несе солідарну відповідальність перед товариством разом із призначеною ним особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" Статут товариства може встановлювати особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини).

Згідно розділу 14 Статуту Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" затвердженого протоколом загальних зборів засновників № 1 від 11.03.2019, виконавчим органом товариства є директор, якій здійснює керівництво його поточною діяльністю згідно компетенції та діє в відповідності з чинним законодавством.

При цьому директор без доручення діє від імені товариства та в межах своєї компетенції приймає рішення, в тому числі й про укладення правочинів, має право першого підпису на всіх фінансових документах, укладає угоди, договори, контракти, в тому числі зовнішньоекономічні, в межах повноважень визначених, цим Статутом.

Крім того, пп. 14.4.3. - 14.4.4. Статуту, директору надано право укладати будь-які угоди та інші юридичні акти та здійснювати інші дії, спрямовані на досягнення мети та цілей товариства в межах його компетенці.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг", що Статут Товариства не передбачає надання згоди уповноваженими на те органами Товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину.

Водночас, суд вказує, що твердження Публічного акціонерного товариства "Центренерго", що викладені у відповіді на відзив на зустрічний позов, стосовно ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" ні Статуту, ні інших доказів повноважень директора щодо укладення спірного договору, не знаходять свого підтвердження, оскільки, в матеріалах справи міститься Статут Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" затверджений протоколом загальних зборів засновників № 1 від 11.03.2019. Означений Статут був наданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" в якості додатків до позовної заяви.

Відповідно до судової практики викладеної в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду по справі № 910/13731/18 від 11.10.2019:

"Позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Водночас наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.".

Разом з тим, суд звертає увагу, що в зустрічній позовній заяві Публічне акціонерне товариство "Центренерго" посилається на ст. 145 Цивільного кодексу України, яка виключена на підставі Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" № 2275-VIII від 06.02.2018, а також на Закон України "Про акціонерні товариства", який визначає порядок створення, діяльності, припинення, виділу виключно акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов`язки акціонерів і не застосовується до юридичних осіб з іншими організаційними формами.

Крім того, на підставі Закону № 2275-VIII від 06.02.2018, з 17.06.2018 втратив чинність у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю Закон України "Про господарські товариства", на який, також посилається Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в зустрічній позовній заяві.

Таким чином, з огляду на викладене вище, доводи позивача за зустрічним позовам щодо укладання спірного договору директором Товариства з перевищенням повноважень, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки, позивачем за зустрічним позовом в установленому порядку не доведено укладення договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 з перевищенням повноважень.

За таких підстав, наведені позивачем обставини з якими Публічне акціонерне товариство "Центренерго" обумовлює визнання спірного договору недійсним, приймаючи до уваги положення ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України не мають своїм наслідком визнання такого договору недійсним, оскільки, останній не навів, а суд не встановив обставин, з якими закон пов`язує можливість визнання договорів недійсними.

Отже, з огляду на те, що позивачем за зустрічними позовами не доведено підстав, з якими останнє пов`язує можливість задоволення зустрічних позовів Публічного акціонерного товариства "Центренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" два з яких про розірвання договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2020, а третій - про визнання недійсним договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2020, а судом таких обставин не встановлено, то відповідно й не знаходять свого підтвердження доводи Публічного акціонерного товариства "Центренерго", що викладені у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що поставка неякісного вугілля та призупинення поставок вугілля за договором поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 є істотним порушенням умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг", а відтак, Публічним акціонерним товариством "Центренерго" порушено обумовлені договірні зобов`язання.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, ПАТ "Центренерго" не надано суду належних доказів виконання ним своїх обов`язків за договором, а саме, доказів оплати поставленого вугілля та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, вимога позивача про стягнення з відповідача неоплаченої вугільної продукції в розмірі 642 535 914, 01 грн та відшкодування вартості її доставки в розмірі 59 377 904, 52 грн підлягає задоволенню.

Що стосується заявлених позивачем вимог в частині нарахування 3% річних в розмірі 3 418 944, 16 грн, пені в розмірі 19 330 118, 18 грн та штрафу в розмірі 717 308 800, 00 грн, то суд вказує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України закріплено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 та 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, пунктом 8.13. договору встановлено, що у випадку невиконання покупцем зобов`язання щодо приймання вугілля на зазначених у договорі умовах (що спричинене, зокрема, але не тільки, невчасним оформленням покупцем передбачених договором документів), покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 50% вартості неприйнятого вугілля. У разі сплати такого штрафу, покупець звільняється від зобов`язання прийняти відповідний обсяг вугілля, а постачальник втрачає право вимагати прийняти та оплатити обсяг вугілля, за який було сплачено штраф. Неприйняте вугілля, яке прибуло в місця надходження покупець зобов`язується повернути постачальнику.

За змістом п. 8.14. договору за порушення виконання грошового зобов`язання за договором, постачальник має право стягнути з покупця пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми, з якої допущено прострочення, за кожний день прострочення, крім випадків передбачених пунктом 9.4.2. договору.

Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд зазначає, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, враховуючи дати поставки вугілля, строки, що погоджені сторонами в пункті 7.7. договору, в які покупець зобов`язаний здійснити оплату поставленого вугілля, врахувавши п. 7.6. договору та зважаючи, що судом було встановлено, що позивачем вірно визначено перебіг 40-ка календарних днів по відношенню до наведених судом вище дат підписання актів настання обов`язку у покупця щодо здійснення такої оплати вартості вугілля та відшкодування вартості його доставки (настання строку оплати наведено у додатку № 2 до позовної заяви), суд дійшов висновку, що здійснений розрахунок є обґрунтований та арифметично вірний. Відтак, вимога позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3 418 944, 16 грн підлягає задоволенню.

Водночас, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, судом встановлено, що позивачем невірно здійснено нарахування пені. Зокрема, позивач здійснив нарахування пені починаючи не з наступного дня, що слідував за 40-вим календарним днем, коли у покупця виник обов`язок, щодо здійснення оплати поставленого вугілля, а саме в 40-ий календарний день.

Таким чином, за розрахунком суду, який було здійснено виходячи з наступного дня, що слідував за 40-вим календарним днем, коли у покупця виник обов`язок, щодо здійснення оплати поставленого вугілля (настання строку оплати наведено у додатку № 2 до позовної заяви) обґрунтованою сумою пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є 19 315 600,93 грн. Відтак, вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок штрафу, що здійснений за наступною формулою:

[Штраф 50%] = [Вага неприйнятого вугілля] х [Вартість] / 2

Розрахунок кількості неприйнятого вугілля та штрафу за договором:

Специфікація № 2.

220 000 тон (обов`язок прийняти та оплатити) - 108 224 тон (фактично прийнято) = 111 776 тон (неприйняте вугілля).

111 776 тон х 2600, 00 грн / 2 = 145 308 800, 00 грн.

Специфікація № 3.

220 000 тон (обов`язок прийняти та оплатити) - 00,0 тон (фактично прийнято) = 220 000 тон (неприйняте вугілля).

220 000 тон х 2 600, 00 грн / 2 = 286 000 000, 00 грн.

Специфікація № 4.

220 000 тон (обов`язок прийняти та оплатити) - 00,0 тон (фактично прийнято) = 220 000 тон (неприйняте вугілля).

220 000 тон х 2 600, 00 грн / 2 = 286 000 000, 00 грн.

145 308 800, 00 + 286 000 00, 00 + 286 000 00, 00 = 717 308 800, 00 грн, судом встановлено, що даний розрахунок здійснено арифметично вірно та у відповідності до положень п. 8.13. договору.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 717 308 800, 00 грн підлягають задоволенню.

Однак, відповідач заперечуючи щодо нарахування 3% річних, штрафу та пені та посилається на неправомірність їх нарахування, у зв`язку з дією мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного Господарським судом міста Києва у справі № 15/76-б-43/624-б про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Центренерго".

Втім, дані твердження відповідача є такими, що не відповідають дійсності, а відтак відхиляються судом з огляду на слідуюче.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 провадження у справі № 15/76-б-43/624-б про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Центренерго" закрито, дію мораторію припинено.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.12.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі № 15/76-б-43/624-б залишено без змін.

Що стосується безпосередньо питання дії мораторію, то з даного приводу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у свій постанові у справі № 11/Б-1203 від 06.02.2019 виклав наступну правову позицію:

"Статтею 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній до 19.01.2013, встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Згідно з абзацом 24 статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній до 19.01.2013, мораторій на задоволення вимог кредиторів являє собою зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію.

Тобто, мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість та не поширює на поточну. Поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом.".

Вказана позиція, закріплена, в тому числі, і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11.

Враховуючи викладене, Верховний Суд зазначив, що встановлена нормою абзацу четвертого частини четвертої статті 12 Закону № 2343-ХІІ (в редакції, чинній до 19.01.2013) заборона щодо нарахування неустойки (штрафу, пені), застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання (зобов`язання, які виникли після цієї дати) боржника. Боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Водночас, позивачем було здійснено нарахування 3% річних, штрафу та пені за період прострочення з 23.06.2019 по 17.09.2020 на підставі договору № 111/20 від 23.04.2019. Тобто, суд вказує, що дана заборгованість є поточною, та відповідно дія мораторію на її нарахування не поширюється.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору за первісним позовом відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а за зустрічними позовами - покладаються на ПАТ "Центренерго".

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" - задовольни частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (03022, м. Київ, вул. Козацька, будинок 120/4, літера "Є"; ідентифікаційний код 22927045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 26, офіс 202; ідентифікаційний код 42879748) вартість фактично поставленого вугілля в сумі 642 535 914 (шістсот сорок два мільйони п`ятсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн 01 коп., вартість доставки вугілля в сумі 59 377 904 (п`ятдесят дев`ять мільйонів триста сімдесят сім тисяч дев`ятсот чотири) грн 52 коп. 3% річних в сумі 3 418 944 (три мільйони чотириста вісімнадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири) грн 16 коп., пеню в сумі 19 315 600 (дев`ятнадцять мільйонів триста п`ятнадцять тисяч шістсот) грн 93 коп., штраф в сумі 717 308 800 (сімсот сімнадцять мільйонів триста вісім тисяч вісімсот) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 672 343 (шістсот сімдесят дві тисячі триста сорок три) грн 23 коп.

3. В іншій частині первісного позову - відмовити.

4. У зустрічних позовах Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (03022, м. Київ, вул. Козацька, будинок 120/4, літера "Є"; ідентифікаційний код 22927045) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 26, офіс 202; ідентифікаційний код 42879748) про розірвання договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 - відмовити.

5. У зустрічному позові Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (03022, м. Київ, вул. Козацька, будинок 120/4, літера "Є"; ідентифікаційний код 22927045) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 26, офіс 202; ідентифікаційний код 42879748) про визнання недійсним договору поставки вугілля № 111/20 від 23.04.2019 - відмовити.

6. Витрати по сплаті судового збору за 3 (трьома) зустрічними позовами Публічному акціонерному товариству "Центренерго" не відшкодовуються.

7. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 13.07.2020

Суддя Д.О. Баранов