ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/445/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн" (61072, м. Харків, пр. Науки, 27-Б, поверх 8; ідент. код 37364327)

до 1. Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5; ідент. код 40108599);

2. Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18; ідент. код 37874947)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні другого відповідача Державну Казначейську службу України (01601, м. Київ, Бастіонна, 6).

про стягнення 450879,53 грн.

за участю представників:

позивача - Куманецький О.М.;

першого відповідача - Маслош С.М.;

другого відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явилась

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн" 17.02.2020 року звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до 1. Головного управління Національної поліції в Харківській області; 2. Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про стягнення 282334,53 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок неправомірної бездіяльності державних органів та про стягнення 168545,00 грн. збитків, які завдані Головним управлінням Національної поліції в Харківській області та які позивачем були понесені для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.02.2020 відкрито провадження у справі № 922/445/20 та призначено підготовче засідання на "24" березня 2020 р. о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 березня 2020 року, задля дотримання карантинного режиму та недопущення поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, судом було застосовано принцип "розумного строку" тривалості провадження, повідомлено учасників справи, що підготовче засідання у справі № 922/445/20, призначене на 24.03.2020 о 10:30, не відбудеться та перепризначено проведення підготовчого засідання у справі на 14.04.2020 р. об 11:00.

В призначене на 14.04.2020 підготовче засідання з`явився представник позивача, представники відповідачів не прибули та судом винесено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.05.2020 р. о 11:00.

05.05.2020 р. було постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10.06.2020 р. о 10:00.

В судовому засіданні 10.06.2020 р. було оголошено перерву до 07.07.2020 р. о 11:00.

В призначене на 07.07.2020 судове засідання представник Позивача з`явився, підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Перший Відповідач в судове засідання з`явився, проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Другий Відповідач в судове засідання не з`явився, але 22.06.2020 р. через канцелярію суду надав клопотання (вх. № 14195), в якому просить перенести засідання суду на іншу дату у зв`язку з відпусткою. Суд відмовляє в задоволенні наданого клопотання.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач в позовній заяві, 13.02.2018 р. господарським судом Харківської області на виконання рішення у справі № 922/3702/17 видано судовий наказ про стягнення з ТОВ "Ветігор" на користь ТОВ "Пларіум юкрейн" пені за порушення строків виконання робіт в розмірі 76112,11 грн., штраф за порушення строків виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів в розмірі 7506,13 грн., судовий збір в розмірі 1600,00 грн. 27.02.2018 р. державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області наказ прийнято до примусового виконання, про що державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 55886122.

26.04.2018 р. господарським судом Харківської області на виконання рішення у справі № 922/3701/17 видано судовий наказ про стягнення з ТОВ "Ветігор" на користь ТОВ "Пларіум юкрейн" штраф в розмірі 172652,70 грн., 17439,70 грн., 10463,82 грн., судовий збір в розмірі 3008,34 грн. 02.05.2018 р. державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області наказ прийнято до примусового виконання, про що державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 56291679.

11.11.2019 р. державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харкова два виконавчі провадження постановою об`єднано в одне зведене виконавче провадження - АСВП № 60670108 на загальну суму 288782,80 грн. та були вжиті заходи примусового виконання, а саме: постановою від 27.08.2018 р. накладено арешт на майно та грошові кошти боржника, які містяться на рахунках боржника в банківських установах, до державного реєстру обтяжень рухомого майна та єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесені відповідні записи.

Внаслідок списання державним виконавцем залишків грошових коштів на рахунка ТОВ "Ветігор" Шевченківським ВДВС м. Харкова на рахунок ТОВ "Пларіум Юкрейн" 16.08.2018 р. було перераховано 6448,27 грн. в рахунок погашення боргу.

20.12.2018 р. державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харкова здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ "Ветігор" (м. Харків, пр. Перемоги, 74-А, кв. 4), яким встановлено, що боржник за вказаною адресою відсутній, майно належне боржнику відсутнє.

Позивач зазначає, що під час здійснення заходів з примусового виконання, державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харкова здійснювались електронні запити до Державної фіскальної служби України з метою встановлення наявних рахунків боржника в банківських установах. Після накладення арешту на кошти боржника в банківських установах, державним виконавцем було встановлено відкриття нових та закриття існуючих банківських рахунків боржником ТОВ "Ветігор". Оскільки в діях керівника боржника - ТОВ "Ветігор" вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, на виконання ст. 76 ЗУ "Про виконавче провадження" складено акт про порушення та 26.11.2019 р. на адресу Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області направлено подання про притягнення керівника боржника - юридичної особи ТОВ "Ветігор" до кримінальної відповідальності за вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ст. 382 КК України, що підтверджується постановою в.о. начальника Шевченківського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області № 60670108 від 28.11.2019 р. про перевірку матеріалів виконавчого провадження. Також 21.06.2018 р. повноважний представник ТОВ "Пларіум Юкрейн" під час ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень помітив зазначене порушення, яке містить кваліфіковані ознаки кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 382 КК України, оскільки службовими особами ТОВ "Ветігор" не тільки вчинялись умисні дії з метою ухилення від виконання рішення суду, але й злочин проти правосуддя.

16.08.2018 р. представник ТОВ "Пларіум Юкрейн" звернувся до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами ТОВ "Ветігор" за кваліфікуючими ознаками ст. 164-1 та ч. 3 ст. 382 КК України.

Згідно довідки про прийняття і реєстрацію заяви від 24.08.2018 р., Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003258 були внесені відомості про вчинення посадовими особами ТОВ "Ветігор" кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 та ч. 1 ст. 364-1 КК України.

Позивач зазначає, що слідчим, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0003258 було призначено лейтенанта поліції Шевченківського ВП ГУНП Харківської області Островерх А.О.

У зв`язку з необхідністю отримання кваліфікованої правової допомоги в галузі кримінального права, 05.11.2018 р. між ТОВ "Пларіум Юкрейн" та адвокатським об`єднанням "Леджіт" було укладено договір про надання правової допомоги № АО-1/2018.

13.06.2019 р. за № 2019/06/13-1 позивач звернувся до Шевченківського ВП ГУНП Харківської області в особі слідчого лейтенанта поліції Островерх А.О. з клопотанням в порядку ст. 55, 56, 220, 221 КК України про надання йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також повідомлення ТОВ "Пларіум юкрейн" про хід проведення досудового розслідування та вчинені слідчим заходи в рамках кримінального провадження № 0003258, але дане клопотання було проігноровано. 10.07.2019 р. позивач звернувся до слідчого судді на бездіяльність слідчого щодо невчинення процесуальних дій відносно розгляду клопотання.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.07.2019 р. по справі № 638/10379/19 в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку з поважних причин на оскарження бездіяльності слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП Харківської області Островерх А.О. відмовлено та скаргу повернуто боржнику.

10.07.2019 р. за № 2019/07/01-1 від 01.07.2019 р. позивач звернувся до Шевченківського ВП ГУНП Харківської області в особі слідчого СВ лейтенанта поліції Островерх А.О. з клопотанням про надання можливості ознайомитись з матеріалами досудового розслідування, яке розглянуто не було. Позивач 19.07.2019 р. звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невчинення процесуальних дій відносно розгляду клопотання.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2019 р. по справі № 638/10379/19 скаргу позивача задоволено. Визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП Харківської області Островерх А.О., яка полягає у нездійсненні процесуальних дій - розгляді клопотання представника потерпілого Куманецького О.М. по кримінальному провадженню № 0003258 від 24.08.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364-1 ч. 1, 382 ч. 3 КК України з покладанням на слідчого СВ обов`язку розглянути по суті клопотання від 01.07.2019 р. з прийняттям законного та обґрунтованого процесуального рішення, повідомлення Куманецького О.М. про прийняте рішення у встановлений строк та спосіб.

Крім того, 16.07.2019 р. за № 2019/07/15-1 від 15.07.2019 р. позивач звернувся до Шевченківського ВП ГУНП Харківської області в особі слідчого СВ лейтенанта поліції Островерх А.О. з клопотанням про надання позивачу пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, але воно розглянуто не було. Позивач 23.07.2019 р. звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невчинення процесуальних дій відносно розгляду клопотання.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2019 р. по справі № 638/10379/19 скаргу Позивача задоволено. Визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП Харківської області Островерх А.О., яка полягає у нездійсненні процесуальних дій - розгляді клопотання представника потерпілого Куманецького О.М. по кримінальному провадженню № 0003258 від 24.08.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364-1 ч. 1, 382 ч. 3 КК України з покладанням на слідчого СВ обов`язку розглянути по суті клопотання від 15.07.2019 р. з прийняттям законного та обґрунтованого процесуального рішення, повідомлення Куманецького О.М. про прийняте рішення у встановлений строк та спосіб.

31.07.20198 р. позивач за вих. № 2019/07/30-02 звернувся до Шевченківського ВП ГУНП Харківської області з вимогою про виконання рішень суду, надавши оригінали примірників ухвал слідчого судді, але вказана вимога залишена без задоволення.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався із заявами та листами щодо ходу кримінального провадження № 0003258 від 24.08.2018 р. до СВ Шевченківського ВП ГУНП Харківської області; до Територіального управління у м. Полтаві Державного бюро розслідувань за захистом своїх порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів із заявами про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення посадовими особами Шевченківського Відділу поліції ГУНП в Харківській області кримінального правопорушення; до Державного бюро розслідувань зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР у м. Полтава (за результатами розгляду якої зареєстровано кримінальне провадження № 0001277 щодо неправомірних дій службових осіб органів прокуратури та поліції Харківської області); до Харківської місцевої прокуратури № 1 зі скаргою на недотримання слідчим Шевченківського Відділу поліції ГУНП в Харківській області розумних строків проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0003258 від 24.08.2018 р.

Таким чином, позивач стверджує, що вказані обставини та наведені факти безумовно вказують на самоусунення (бездіяльність) слідчого, в провадженні якого на досудовому розслідуванні знаходиться кримінальне провадження, його керівництва - начальника слідчого відділу та начальника Шевченківського Відділу поліції ГУНП в Харківській області, в тому числі посадових осіб територіального органу Національної поліції - Головного управління Національної поліції в Харківській області, а також процесуального керівника і прокурора вищого рівня, від виконання покладених на них Державою функції, у зв`язку з чим йому завдано майнову шкоду в розмірі 282334,53 грн. (залишок нестягнутої суми за рішенням суду) та втрати на суму 168 545,00 грн., які ТОВ "Пларіум Юрєйн" понесло для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), внаслідок бездіяльності першого відповідача, а всього на суму 450879,53 грн.

В нормативно - правове обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 22, 1166, 1173, 174, 1176, 1191 Цивільного кодексу України, ГПК України, ч.ч. 3-4 ст. 47 ст. 225 та наголошує, що спір стосується відшкодування майнової шкоди, завданої позивачу, внаслідок бездіяльності першого відповідача при проведенні досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0003258 від 24.08.2018 р., а також витрат, які поніс позивач для відновлення свого порушеного права. При цьому позивачу завдано шкоду не з факту нестягнення державною виконавчою службою грошових коштів, присуджених рішенням суду, а з факту вчинення органом досудового розслідування бездіяльності, що спонукає ТОВ "Ветігор" (боржника за рішенням суду) і надалі здійснювати свою господарську діяльність, порушуючи при цьому норми Крімінального закону, а також, за твердженням позивача, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю першого відповідача, яке полягає у нездійсненні заходів з досудового розслідування, та невиконанням ухвали слідчого судді та коштами, які були стягнуті за рішенням суду у справах № 922/3701/17 та № 922/3702/17, яке зумовило фактом неповернення майна (грошових коштів), а також втрат, яких особа зазнала для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам та встановленим фактам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з держави матеріальної шкоди, заподіяної бездіяльністю органу досудового розслідування. Завдання майнової (матеріальної) шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Конституція України (ст. 56) проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно положень ст. 1176 Цивільного кодексу України, якою врегульоване питання відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відшкодування шкоди завданої органом державної влади та посадовою або службовою особою органу державної влади передбачені нормами статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України. Вказане викладене в правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі N 6-440цс16.

Згідно зі ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

В свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Виходячи з положень статті 56 Конституції України, статті 1173 ЦК України, частини 2 статті 25 Бюджетного кодексу України відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади (у даному випадку органу державної податкової служби) при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою за рахунок державного бюджету.

При цьому, враховуючи правовий висновок, наведений в рішенні Конституційного Суду України від 03.10.2001 № 12-рп/2001, не допускається відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади за рахунок коштів, що виділяються на утримання цих органів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України ГУ Державної казначейської служби України у Харківській області, яка визначена позивачем відповідачем у даному спорі, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Такі способи захисту цивільних прав характеризується чітко визначеним суб`єктом - заподіювачем шкоди, якими є відповідні державні органи чи їхні посадові і службові особи. Підставою для подання такого позову є прийняття незаконних рішень, незаконні дії чи бездіяльність зазначених органів, що призвели до заподіяння шкоди особі. Також відповідно до ст. ст. 1173 - 1175 ЦК така шкода відшкодовується незалежно від вини цих органів (осіб).

У таких справах суд, по-перше, має встановити невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування вимогам закону чи іншим правовим актам; по-друге, суд встановлює, чи порушуються суб`єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси фізичної або юридичної особи цим рішенням, дією чи бездіяльністю. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень (ч. 3 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію").

У відповідності до положень ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, предметом доказування у даній справі є неправомірна бездіяльність посадових осіб першого відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області, а саме слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП Харківської області Островерх А.О., яка полягає у нездійсненні процесуальних дій при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003258, факт нанесення такою неправомірною бездіяльністю відповідача матеріальної шкоди позивачу, саме в розмірі 450879,53 грн. та наявність причинно - наслідкового зв`язку між нанесеною шкодою та бездіяльністю відповідача. Оскільки підставами відповідальності за шкоду, заподіяну незаконними діями органів дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури та суду, є шкода, незаконні дії, причинний зв`язок між незаконними діями та шкодою.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної виконавчої служби та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Суд погоджується з твердженнями позивача щодо доведеності факту бездіяльності слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП Харківської області Островерх А.О. під час вчинення дій при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003258, що зокрема встановлено ухвалами слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2019 р. по справі № 638/10379/19, якими визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП Харківської області Островерх А.О., яка полягає у нездійсненні процесуальних дій - розгляді клопотання представника потерпілого Куманецького О.М. по кримінальному провадженню № 0003258 від 24.08.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364-1 ч. 1, 382 ч. 3 КК України з покладанням на слідчого СВ обов`язку розглянути по суті клопотання від 01.07.2019 р. з прийняттям законного та обґрунтованого процесуального рішення, повідомлення Куманецького О.М. про прийняте рішення у встановлений строк та спосіб; визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП Харківської області Островерх А.О., яка полягає у нездійсненні процесуальних дій - розгляді клопотання представника потерпілого Куманецького О.М. по кримінальному провадженню № 0003258 від 24.08.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364-1 ч. 1, 382 ч. 3 КК України з покладанням на слідчого СВ обов`язку розглянути по суті клопотання від 15.07.2019 р. з прийняттям законного та обґрунтованого процесуального рішення, повідомлення Куманецького О.М. про прийняте рішення у встановлений строк та спосіб.

Разом з тим, сам по собі факт не вчинення дій слідчим щодо розгляду клопотань представника ТОВ "Пларіум Юкрейн" про надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення та про надання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні не може бути підставою для покладення на державу цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування потерпілому шкоди, завданої внаслідок невиконання службовими особами ТОВ "Ветігор" рішення суду, тобто не є безумовною обставиною для висновку про наявність безпосереднього причинного зв`язку між невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили, та заподіяною шкодою та доведеність розміру такої шкоди.

При цьому, з наданих до суду позивачем документів взагалі неможливо встановити, на якій стадії знаходиться кримінальне провадження № 0003258 від 24.08.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364-1 ч. 1, 382 ч. 3 КК України станом на час звернення позивача до суду, і які саме дії вчинялись чи не вчинялись в рамках цього досудового розслідування.

Суд також зазначає, що встановлення правомірності та/або неправомірності дій та/або бездіяльності органів досудового розслідування у кримінальному провадженні до компетенції господарських судів України не відноситься.

Як вже зазначалось, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу досудового розслідування та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, між тим, докази, які позивач надав до суду, жодним чином не доводять обставин можливого виконання судових рішень у справах № 922/3701/17 та 922/3702/17 у період з 24.08.2018 року по 17.02.2020 р. за рахунок майна боржника (ТОВ "Ветігор") та того, що у разі належного виконання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП Харківської області Островерх А.О. покладених на нього обов`язків, вищезазначені рішення господарського суду по справах № 922/3701/17 та 922/3702/17 могли бути виконані.

Зокрема, судом встановлено, що при виконанні державним виконавцем покладених на нього обов`язків, що не заперечується позивачем, було встановлено, за результатами вжитих державним виконавцем заходів, що майно та кошти на яке можливо звернути стягнення належне боржнику (ТОВ "Ветігор") не виявлено.

Так, до матеріалів справи позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту здійснення боржником підприємницької діяльності протягом 2019 - 2020 років та наявності будь-якого майна протягом вказаного періоду у боржника, тобто, позивач не довів, чи могли бути судове рішення у справах № 922/3701/17 та 922/3702/17 фактично виконані у період за який нараховуються позивачем збитки, зокрема, чи здійснював боржник підприємницьку діяльність, чи мав боржник майно, достатнє для виконання судового рішення в порядку та у спосіб, зазначений в ньому, чи не було це майно обтяжене іншими зобов`язаннями, які перешкоджали б виконанню рішення, чи були заявлені в цей час вимоги інших стягувачів на майно боржника тощо.

Таким чином, позивачем у встановленому порядку не було доведено наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між неотриманням позивачем грошових коштів в сумі 282334,53 грн. на виконання рішень суду та бездіяльністю посадових осіб першого відповідача у справі. А також не доведено, безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між понесеними витратами на відновлення порушеного права та бездіяльністю посадових осіб першого відповідача, як і розмірі вказаних витрат у розмірі 168545,00 грн., оскільки не доведено який саме рахунок було відкрито боржником, чи відбувався рух коштів за вказаних рахунком чи дійсно у боржника був наявний умисел та чи можливе притягнення службових осіб ТОВ "Ветігор" до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ознаками статтей 364-1, 382 КК України, а також не доведено жодним доказом, що вказаний (вибраний позивачем) спосіб захисту міг би безпосередньо вплинути на стан виконання боржником рішень господарського суду щодо погашення заборгованості (зокрема щодо наявності руху коштів на рахунках боржника, наявності майна або ведення підприємницької діяльності)

Крім того, судом також враховано, що станом на час розгляду даної справи, строк пред`явлення до виконання судових наказів у справах № 922/3701/17 та 922/3702/17 не сплив, з наданих документів та відкритих відомостей розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що накази знаходяться на примусовому виконанні, а відтак саме ТОВ "Ветігор" є боржником за рішеннями господарського суду та має заборгованість у розмірі 288782,80 грн., натомість позивач, звертаючись з позовом про стягнення з державного бюджету на користь ТОВ "Пларіум Юкрейн" шкоди яка дорівнює невиконаному боржником зобов`язанню, намагається отримати відшкодування за завдані службовими особами ТОВ "Ветігор" збитками, але від інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а саме не доведення причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльність посадових осіб першого відповідача та шкодою заподіяною, його понесеними витратами, а також не доведення безпосередньої необхідності саме такого розміру понесених витрат, виключає можливість застосування до відповідачів такого виду відповідальність як відшкодування майнової шкоди.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України та приписів пункту 4 розділ Х Прикінцеві положення ГПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн" (61072, м. Харків, пр. Науки, 27-Б, поверх 8; ідент. код 37364327).

Відповідач 1 - Головне управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5; ідент. код 40108599);

Відповідач 2 - Головне Управління Державної казначейської служби України у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18; ідент. код 37874947).

Повне рішення складено "17" липня 2020 р.

Суддя М.І. Шатерніков