ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2020 р. Справа № 911/2697/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Ржищівського будівельного технікуму

про стягнення 46 390,28 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.10.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі АТ НАК Нафтогаз України/позивач) до Ржищівського будівельного технікуму (далі відповідач) про стягнення 46 390,28 гривень, з яких: 27 482,66 грн пені, 4 204,86 грн 3% річних та 14 702,76 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором постачання природного газу №00545/17-ТЕ(Т)-17 від 19.12.2016 та несвоєчасної сплати вартості отриманого за вказаним правочином природного газу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2019 позовну заяву Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України залишено без руху, виявлені недоліки постановлено усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

26.11.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача, у встановлений судом строк, надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до змісту якого позивач на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 08.11.2019 надав відомості та пояснення з доказами стосовно заявленого позову.

Ухвалою господарського суду Київської області 04.12.2019 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів у справі (за наявності) до 03.01.2020.

Згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про відкриття провадження у справі та відповідні процесуальні права і обов`язки, строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.

23.12.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позову заяву, відповідно до змісту якого відповідач просив застосувати позовну даність до вимог позивача про стягнення штрафних санкцій (пені) у повному обсязі.

Водночас, будь-яких інших заперечень та відповідних доказів щодо заявлених АТ НАК Нафтогаз України вимог відповідачем не надано, у тому числі із відзивом на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», найменування якого на підставі постанови КМУ від 14.12.2016 №1044 (в редакції постанови КМУ від 06.03.2019 №226) змінено на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі-продавець), та Відокремленим структурним підрозділом Ржищівським будівельним коледжем КНУБА (далі-споживач) укладено договір постачання природного газу№00545/17-ТЕ(Т)-17 від 19.12.2016 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно пп. 1.2, 6.1 та 12.1. договору природний газ, що поставляється за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації газу з 01.01.2017 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Надалі, між сторонами було укладено ряд додаткових угод, якими внесено до договору зміни, зокрема відповідно до додаткової угоди №2 від 24.07.2017 сторонами погоджено по тексту договору слова «Ржищівський будівельний коледж» замінити словами «Ржищівський будівельний технікум» із відповідною зміною адреси останнього.

Копії відповідного договору та додаткових угод до нього наявні в матеріалах справи.

В обґрунтування поданого позову АТ НАК Нафтогаз України зазначило, що власні договірні зобов`язання виконало належним чином та протягом січня-березня 2017 року передало за договором природний газ загальною вартістю 430 552,98 грн, що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на актах приймання-передачі природного газу:

- б/н від 31.01.2017 на суму 168 174,29 грн,

- б/н від 28.02.2017 на суму 134 827,64 грн,

- б/н від 31.03.2017 на суму 127 551,05 грн, копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивач зауважив, що відповідач свої обов`язки за договором в частині своєчасної оплати вартості поставленого газу не виконав, провівши відповідні розрахунки з порушенням передбачених договором строків у повному обсязі 23.10.2017 та 16.11.2017, в підтвердження чого суду надано: відомість по операціям за підписом заступника головного бухгалтера АТ НАК Нафтогаз України, копії листів відповідача про зарахування в рахунок погашення заборгованості по договору сплачених ним коштів за отриманий природний газ по іншому договору, а також виписки по банківському рахунку позивача.

Отже, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, що полягає у порушенні передбачених п. 6.1. договору строків оплати поставленого вартості природного газу, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 27 482,66 грн пені, нарахованих за періоди:

з 28.03.2017 по 27.09.2017 на 134 827,64 грн заборгованості за лютий 2017 року,

з 26.04.2017 по 22.10.2017 на 127 551,05 грн заборгованості за березень 2017 року;

- 4 204,86 грн 3% річних, нарахованих за періоди:

з 28.03.2017 по 22.10.2017 на 134 827,64 грн заборгованості за лютий 2017 року,

з 26.04.2017 по 22.10.2017 на 127 551,05 грн заборгованості за березень 2017 року,

з 23.10.2017 по 15.11.2017 на 875,93 грн заборгованості за березень 2017 року;

- 14 702,76 грн інфляційних втрат, нарахованих за періоди:

з 01.04.2017 по 30.09.2017 на 134 827,64 грн заборгованості за лютий 2017 року,

з 01.05.2017 по 30.09.2017 на 127 551,05 грн заборгованості за березень 2017 року,

з 01.10.2017 по 31.10.2017 на 875,93 грн заборгованості за березень 2017 року.

Відповідно до змісту поданого відзиву відповідач вказав, що річний строк позовної давності по вимогам щодо стягнення пені закінчився 26.09.2018 та 22.10.2018 відповідно щодо кожного періоду, тоді як позивач звернувся з позовом до суду у 2019 році, тобто з пропуском відповідно встановленого строку, а тому відповідач просив застосувати позовну даність до вимог позивача про стягнення штрафних санкцій (пені) у повному обсязі.

Заперечень стосовно решти позовних вимог про стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат, як і щодо обставин отримання природного газу за договором та оплати його вартості з порушенням строків відповідач не заявив.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Приписами статей ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 655, ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Поряд з тим, згідно ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Як слідує з наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей, зокрема щодо положень статуту Ржищівського будівельного технікуму, останній є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Київського національного університету будівництва і архітектури у частині, що пов`язана з діяльністю відокремленого підрозділу Ржищівський будівельний коледж Київського національного університету будівництва і архітектури.

З огляду наведеного, підписання Відокремленим структурним підрозділом Ржищівським будівельним коледжем КНУБА, як покупцем/первісним боржником, актів приймання-передачі природного газу за січень-березень 2017 року без будь-яких заперечень щодо обсягу та ціни поставленого газу свідчить про прийняття покупцем цього газу, що породжує для Ржищівського будівельного технікуму, як нового боржника за договором, обов`язок по оплаті вартості газу у повному обсязі та у погоджені договором строки відповідно до: 25.02.2017, 25.03.2017, 25.04.2017.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем обов`язок належним чином виконаний не був, оскільки остаточна оплата вартості поставленого газу здійснена відповідачем з порушенням строків 23.10.2017 та 16.11.2017.

Частиною 1 ст. 230, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити потсачальнику пеню у розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Оскільки заявлений до стягнення розмір пені, обрахований судом в межах вказаних позивачем періодів, є арифметично правильним, вимога позивача про стягнення з відповідача 27 482,66 грн пені є обґрунтованою.

Що ж до вимоги відповідача про застосування строків скороченої позовної давності в один рік щодо нарахування пені слід зазначити таке.

Згідно приписів ст. ст. 256, 261, 253, 254, 612 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язують його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Водночас, згідно п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п. 10.3. договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що про обставини порушення відповідачем грошового зобов`язання по оплаті отриманого за договором газу позивач мав змогу дізнатися з моменту прострочення боржником виконання відповідних зобов`язань, а тому беручи до уваги домовленість сторін щодо збільшення строків позовної давності, суд дійшов висновку, що 5-річний строк на звернення до суду з вимогою про стягнення пені, зокрема, за перший день нарахування вказаної санкції:

- почався 29.03.2017 та відповідно спливає 29.03.2022 на заборгованість за лютий 2017 року;

- почався 27.04.2017 та відповідно спливає 27.04.2022 на заборгованість за березень 2017 року.

Отже, враховуючи зверення позивача до суду з позовом про стягнення, зокрема, сум пені у жовтні 2019 року, суд дійшов висновку про те, що позивачем не пропущено строк на звернення до суду із захистом порушених прав шляхом стягнення пені, а заява відповідача у відповідній частині є необгрунтовною та задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задовлення вимоги позивача про стягнення з відповідача 27 482,66 грн пені з огляду на її доказову та нормативну обгрунтованість.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевказане, оскільки заявлений до стягнення розмір 3% річних,обрахований судом в межах вказаних позивачем періодів, є арифметично правильним, вимога позивача про стягнення з відповідача 4 204,86 грн 3% річних підлягає задоволенню.

Водночас, оскільки арифметично вірний розмір інфляційних втрат, обрахований судом в межах вказаних позивачем періодів, складає 14 624,95 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 14 702,76 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 14624,95 грн.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Ржищівського будівельного технікуму (09231, Київська обл., м. Ржищів, вул. Освіти, 1, ідентифікаційний код 41289356) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 27 482 (двадцять сім тисяч чотириста вісімдесят дві) грн 66 коп. пені, 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) грн 86 коп. 3% річних, 14 624 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять чотири) грн 95 коп. інфляційних втрат та 1 917 (одну тисячу дев`ятсот сімнадцять) грн 78 коп. судового збору.

3. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 17.07.2020.

Суддя В.А. Ярема