ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/803/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал Тревел", м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Павлова Сергія Володимировича, м. Харків
про стягнення 186750,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал Тревел" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Павлова Сергія Володимировича про стягнення 186750,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.03.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано заявнику час на усунення недоліків позовної заяви - дев`ять днів з дня вручення даної ухвали позивачу.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 12.05.2020 року від позивача повернулась ухвала про залишення позовної заяви без руху "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до штампу пошти на конверті, поштове відправлення було повернуто відправнику - 06.05.2020 року.

Відповідно до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 15.05.2020 року представник позивача надав заяву (вх.. № 1569) про усунення недоліків позовної заяви, яка повторно надійшла до суду 18.05.2020 року через систему "Електронний суд".

Враховуючи те, що ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху було повернуто 06.05.2020 року, дев`ятиденний термін визначений вказаною ухвалою сплив 15.05.2020 року, суд дійшов висновку, що позивачем було подано заяву про усунення недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що суддя Добреля Н.С., у відповідності до наказу господарського суду Харківської області № 117-в від 04.05.2020 року перебувала у відпустці з 18.05.2020 року по 22.05.2020 року (включно), а також приймаючи до уваги те, що у відповідності до п. 3.9 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Харківської області, тимчасова відсутність судді-члена колегії, не може бути підставою для зміни складу колегії суддів, вищезазначена заява позивача була розглянута після виходу судді з відпустки.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, наданими сторонами.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву на позову та строк для подання заперечень на відповідь на відзив.

Позивачу було встановлено строк для подачі відповіді на відзив відповідача.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено на юридичні адреси позивача та відповідача копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Крім того позивач приєднаний до системи "Електронний суд", що свідчить про обізнаність останнього про розгляд справи.

Від відповідача 03.06.2020 року повернулась ухвала про відкриття провадження у справі з відміткою пошти "адресат відсутній".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило. Відзиву на позов відповідачем до суду надано не було.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.

08.12.2015 року між ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ» (позивач) та ФОП Павлов С.В. (відповідач) було укладено типовий Агентський договір № Н-518, згідно умов якого ФОП Павлов С.В. зобов`язався від імені за винагороду та на користь ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ» реалізовувати туристичні послуги за напрямками міжнародного виїзного туризму відповідно до цінових каталогів або спеціальних пропозицій ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ»; укладати договори на туристичне обслуговування, отримувати оплату за такими договорами, приймати рекламації від туристів. Повноваження Турагента діяти від імені і на користь Туроператора обмежуються положеннями Договору та Додатків до нього. Формою підтвердження повноважень Турагента є Договір.

Даний договір було достроково розірвано з ініціативи туроператора 31.08.2018 р. , що підтверджується повідомленням про розірвання вказаного договору (а.с. 37).

28 лютого 2018 року між відповідачем (турагент), який діяв від імені та за дорученням ТОВ «Корал Тревел» (туроператор, позивач) на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серія В03 №203934 та агентського договору №Н-518 від 08.12.2015 року та ОСОБА_1 (турист) укладено Договір на туристичне обслуговування №32/18, за умовами якого згідно із заявкою туриста на туристичне обслуговування і даним договором, турагент за встановлену в договорі плату зобов`язується забезпечити надання туристу й особам, що слідують з ним, комплексу туристичних послуг, а турист зобов`язується на умовах даного Договору прийняти і оплатити їх. Вказаним Договором визначено умови і перелік замовлених туристичних послуг.

Відповідно до п.3.1 Договору загальна вартість послуг, зазначених у п.1.2, на момент підписання договору складала 1340 дол. США по курсу туроператора на день розрахунку.

Відповідно до п.1.3, 1.4 Договору даний договір за своїм змістом є змішаним у відповідності зі ст.628 ЦК України і містить у собі зобов`язання договору на надання послуг і договору доручення. Турагент/Туроператор виступає як посередник між Туристом, з одного боку, і транспортними, страховими компаніями, готелями й іншими підприємствами, установами, які забезпечують туристичні послуги, з іншого боку.

Відповідно до п.2.1.1, 2.1.2 Договору турагент зобов`язаний надати замовлені послуги в обсязі і термінах, передбачених даним договором, уклавши з правомочними контрагентами від імені туриста і за його рахунок договори на туристичне обслуговування останнього в обсязі, визначеному п.1.2 даного договору. Видати туристу документи, що забезпечують надання йому туристичних послуг, передбачених п.1.2 даного договору, за умови повної сплати туристом вартості туристичного продукту у строки, встановлені даним договором.

Відповідно до п.2.2.3 Договору турист зобов`язаний оплатити вартість туристичних послуг, зазначену у п.3.1 у строки, зазначені у рахунку на оплату туру.

Пунктами 2.4.4, 2.4.5 Договору встановлено, що у випадку невиконання умов цього Договору з боку турагента, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадання послуги, за умови дотримання вимог п.2.2.5, п.6 цього Договору. У випадку відмови турагента від виконання цього договору, турист має право на відшкодування підтверджених документально збитків, заподіяних внаслідок розірвання цього договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста.

ОСОБА_1 виконала умови Договору та оплатила вартість туру у повному обсязі, а відповідач прийняв оплату, про що свідчать квитанції на виконання Договору про оплату з печаткою та підписом ФОП Павлова С.В. від 26.07.2018 року на суму 3800 грн., 30.06.2018 року на суму 13415 грн., 15.03.2018 року на суму 5360 грн. та 28.02.2018 року на суму 13745 грн. Проте замовлених та оплачених туристичних послуг не отримала (а.с. 57-59).

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до ТОВ «Корал Тревел» із заявами про компенсацію їй вартості туру (а.с. 60).

На звернення ОСОБА_1 , ТОВ «Корал Тревел» листами від 14.09.2018 року №101, від 15.10.2018 року №129, від 18.10.2018 року №134 надано відповіді, в яких зазначено, що ФОП Павлов С.В. не здійснював бронювання та, відповідно, не здійснював оплат жодних турів Туроператора «Корал Тревел» на її ім`я. Також повідомлялось про відсутність підстав для будь-яких компенсацій зі сторони Туроператора (а.с. 63).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 туроператором не було здійснено компенсацію за оплачені, проте не надані послуги, остання звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ «Корал Тревел», третя особа ФОП Павлов С.В. про відшкодування збитків у розмірі 37332,40 грн., пені за кожен день прострочення наданих послуг у розмірі 85950,42 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. (справа № 638/18535/18).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Корал Тревел» на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 36301,00 грн., пеню у розмірі 85950,42 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Також з ТОВ «Корал Тревел» стягнуто в дохід державного бюджету судові витрати у розмірі 1272,51 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08.10.2019 року вищезазначене рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 року в частині стягнення з ТОВ «Корал Тревел» пені у розмірі 85950,42 грн. скасовано та в цій частині в задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 14.11.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Корал Тревел».

04.12.2019 року постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу від 29.10.2019 року по справі № 638/18535/18 про стягнення 5000,00 грн.

Платіжним дорученням № 4888 від 10.01.2020 року позивачем сплачено 5000,00 грн. на виконання вищезазначеного виконавчого провадження.

Платіжним дорученням № 4889 від 10.01.2020 року позивачем сплачено 500,00 грн. винагороди виконавця та платіжним дорученням № 4890 від 10.01.2020 року позивачем сплачено 200,00 грн. витрат на виконавче провадження.

Крім того, 04.12.2019 року постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу виконавчої служби міста Києва було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу від 29.10.2019 року по справі № 638/18535/18 про стягнення 36301,00 грн.

Платіжним дорученням № 4664 від 18.12.2019 року позивачем сплачено 36301,00 грн. по вищезазначеному виконавчому провадженню, платіжним дорученням № 4665 від 18.12.2019 року позивачем сплачено 3630,10 грн. винагороди виконавця та платіжним дорученням № 4666 від 18.12.2019 року позивачем сплачено 300,00 грн. витрати виконавчого провадження.

Таким чином, позивач вважає, що вищезазначені витрати були понесені останнім з вини ФОП Павлова С.В., оскільки саме відповідач неправомірно заволодів коштами ОСОБА_1 , в той час, як позивач не отримував жодних замовлень від відповідача на тури для громадянки ОСОБА_1 .

Крім того, 17.04.2018 року між ОСОБА_2 та відповідачем, що діяв від імені та за дорученням ТОВ "Корал Тревел" було укладено договір на туристичне обслуговування № 101/18.

Відповідно до п. 1.2. Договору № 101/18 від 17.04.2019 р. предметом Договору є надання Позивачу та супроводжуючим особам комплексу туристичних послуг, а саме: подорож до Турецької Республіки у період з 23.08.2018 р. по 30.08.2018 р. з розміщенням в готелі Club&Hotel Letoonia, авіа перельотом у напрямку Харків- Даламан рейсом BAY 4325./G та у зворотному напрямку Даламан - Харків рейсом BAY 4326./G, груповим трансфером в обидві сторони, медичним страхуванням. Вартість туристичних послуг за договором склала 163 650,00 грн. та була частково оплачена ОСОБА_2 . Відповідачеві у розмірі 111 570,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № б/н від 18.04. 2018 р. на суму 81 825,00 грн., № б/н від 07.08.2018 р. на суму 29 745,00 грн. (а.с. 103-104), проте послуги останньою отримані не були.

У зв`язку з вищенаведеним, ОСОБА_2 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ «Корал Тревел» та ФОП Павлова С.В. про стягнення заборгованості за договором про надання туристичних послуг № 101/18 від 17.04.2018 року у розмірі 111570,00 грн., неустойку у розмірі 3347,10 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ФОП Павлова С.В. на користь позивача грошові кошти у розмірі 111570,00 грн. заборгованості за договором про надання туристичних послуг, 3347,10 грн. неустойки та 10000,00 грн. моральної шкоди. Також з ФОП Павлова С.В. стягнуто на користь державного бюджету 1249,00 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26.09.2019 року вищезазначене рішення було скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 до ТОВ «Корал Тревел» задоволено. Стягнуто з ТОВ «Корал Тревел» кошти у сумі 124917,10 грн., з яких 111570,00 грн. заборгованість за договором про надання туристичних послуг, 3347,10 грн. неустойки, 1000,00 грн. моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Судовий збір у розмірі 1249,00 грн. стягнуто на користь держави з ТОВ «Корал Тревел».

Ухвалою Верховного Суду від 18.10.2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Корал Тревел» відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по справі № 638/818/19 про стягнення 124917,10 грн., з яких 111570,00 грн. заборгованість за договором про надання туристичних послуг, 3347,10 грн. неустойки, 1000,00 грн. моральної шкоди.

Крім того, 15.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим В.В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження про стягнення з ТОВ «Корал Тревел» 186,00 грн.

Також, 15.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим В.В. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 12491,70 грн.

Відповідно до меморіального ордеру № КО012067CFM від 20.01.2020 року ТОВ «Корал Тревел» сплачено на виконання вищезазначеного виконавчого провадження 137594,80 грн. (а.с. 130).

Як свідчать матеріали справи, 23.08.2018 року Шевченківським відділом Головного управління Національної поліції в Харківській області було направлено позивачу лист з вимогою повідомити інформацію щодо ФОП Павлова С.В., оскільки відповідно до запису у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003150 від 16.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за фактом того, що ФОП Павлов С.В. в особі громадянина Павлова С.В. під приводом надання туристичних послуг заволодів грошовими коштами.

03.02.2020 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію за вих.. № 321 про стягнення з останнього збитків у розмірі 186750,80 грн., завданих відповідачем ймовірно шахрайськими діями, у зв`язку з безпідставністю використання шаблону договору на туристичне обслуговування ТОВ «Корал Тревел» для туру іншого туроператора, у зв`язку з чим позивачем було відшкодовано вказані кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , грошовими коштами яких під приводом надання туристичних послуг, заволодів ФОП Павлов С.В .

Проте вищезазначена претензія була повернута позивачу з відміткою пошти «інші причини».

Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача збитків, завданих незаконними діями відповідача у розмірі 186750,90 грн. з яких:

- 137594,80 грн. сплачені позивачем в межах виконавчого провадження № 60980627 за позовом ОСОБА_2 (справа № 638/818/19);

- 45931,10 грн. сплачені позивачем в межах виконавчого провадження № 60768012 за позовом ОСОБА_1 (справа № 638/18535/18);

- 3225,00 грн. судовий збір за подання апеляційної скарги в рамках справи № 638/18535/18.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 165 ГПК України не скористався, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і виконавцем.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про туризм» за договором про туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста.

Права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом.

Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Згідно зі статтею 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Статтею 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Агентські відносини регулюються главою 31 ГК України, відповідно до статті 297 ГК якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням умов договору однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, установлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої, другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року «Про туризм», частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», статей 610, 611, частини п`ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Правовідносини, які виникли між відповідачем та третіми особами, не можуть впливати на права позивача, який належно виконав умови договору. Спір між туроператором та турагентом може бути вирішений в іншому провадженні.

Такі висновки колегії суддів узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 750/9028/15-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 750/3695/17-ц та не суперечить правовій позиції Верховного Суду України , висловленій у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року.

Як вже було зазначено вище, ФОП Павлов С.В. відповідно до Агентського договору № Н-518 від 08.12.2015 року зобов`язався від імені за винагороду та на користь ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ» реалізовувати туристичні послуги за напрямками міжнародного виїзного туризму відповідно до цінових каталогів або спеціальних пропозицій ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ»; укладати договори на туристичне обслуговування, отримувати оплату за такими договорами, приймати рекламації від туристів.

На підставі вищезазначеного Агентського договору, відповідачем було укладено із ОСОБА_1 договір на туристичне обслуговування № 32/18 від 28.02.2018 року, в якому зокрема зазначено про те, що ФОП Павлов С.В. діє від імені та за дорученням ТОВ «Корал Тревел».

Вартість туру складає 1340 доларів США.

Відповідно прибуткових касових ордерів ОСОБА_1 були перераховані відповідачу кошти на загальну суму 36320,00 грн.

Проте оплачені послуги не були отримані ОСОБА_1 .

Вищезазначені обставини підтверджені постановою Харківського апеляційного суду від 08.10.2019 року у справі № 638/18535/18.

Також, на підставі Агентського договору № Н-518 від 08.12.2015 року відповідачем було укладено договір на туристичне обслуговування № 101/18 від 17.04.2018 року в якому зокрема зазначено про те, що ФОП Павлов С.В. діє від імені та за дорученням ТОВ «Корал Тревел».

Вартість туру складає 6150 доларів США.

Відповідно прибуткових касових ордерів ОСОБА_2 були перераховані відповідачу кошти на загальну суму 111570,00 грн.

Проте оплачені послуги не були отримані ОСОБА_2 .

Вищезазначені обставини підтверджені постановою Харківського апеляційного суду від 26.09.2019 року по справі № 638/818/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішеннями судів у справах № 638/18535/18 та № 638/818/19 було встановлено, що ТОВ «Корал Тревел», від імені та за дорученням яких діяв ФОП Павлов С.В., уклавши договори на туристичне обслуговування, не надало оплачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 туристичні послуги, у зв`язку з чим з позивача у даній справі були стягнуті збитки.

В свою чергу позивач вказує на те, що на підставі п. 7.3 Агентського договору, укладеного з відповідачем, останній має відшкодувати понесені позивачем збитки, оскільки саме через неправомірні дії відповідача, позивач поніс збитки та відшкодував кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 3.2 Агентського договору, на підставі замовлення Туриста, відповідач належним чином та і повному обсязі формує Замовлення та направляє його позивачу. Всі замовлення, відправлені відповідачем через систему системою «Coral on-line», електронною поштою або факсом мають чинність замовлень, оформлених письмово. Відповідальність за ануляцію чи зміни в замовленнях, переданих відповідачем через систему системою «Coral on-line», електронною поштою або факсом настає відповідно до ст.. 8 Договору.

Відповідно до п. 3.5 Агентського договору, на підставі поданого відповідачем замовлення позивач протягом 2 (двох) робочих днів з моменту отримання замовлення надає відповідачу підтвердження замовлення та рахунок-фактуру на оплату туру. Замовлення відповідача вважається прийнятим тільки за наявності підтвердження туроператора.

Відповідно до п. 5.1 Агентського договору, вартість туру зазначається у рахунку, що виставляється позивачем. Рахунок повинен містити банківські реквізити та адреси сторін, вартість туру до сплати відповідачем у гривнях за вирахуванням агентської винагороди.

Відповідно до п. 5.4 Агентського договору, фактом виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості туру в безготівковій формі вважається момент надходження коштів на рахунок позивача.

Таким чином, відповідно до умов, укладеного між сторонами договору, на відповідача покладено обов`язок після отримання замовлення від туриста, оформлення замовлення та направлення його позивачу та здійснення оплати туру, на підставі оформленого рахунку позивача.

В той час, як стверджує позивач, відповідачем не було надано позивачу на замовлення бронювання турів на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як вбачається із Роздруківки із електронної системи онлайн бронювання турів туроператора ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ», наданих останнім, серед заявок ФОП Павлова С.В., поданих туроператору ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ» у період між 01.04.2018 р. та 01.09.2018 р., що охоплює часовий проміжок між датою укладення Договору на туристичне обслуговування (17.04.2018р. із ОСОБА_2 ) та датою розірвання агентських відносин (31.08.2019 р.) відсутнє замовлення в готелі Club&Hotel Letoonia у вказані дати (а.с. 41).

Крім того, серед заявок ФОП Павлова С.В., поданих туроператору ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ», які надані позивачем, у період між датою укладення Договору на туристичне обслуговування (28.02.2018 р. із ОСОБА_1 ) та датою розірвання агентських відносин (31.08.2019 р.) відсутнє замовлення в готелі PEGASOS ROYAL у вказані дати.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обов`язку, передбаченого п. 3.2 Агентського договору щодо формування Замовлення та направлення його позивачу стосовно турів, які були предметом вищенаведених договорів на туристичне обслуговування.

В свою чергу відповідачем не надано до суду доказів виконання останнім умов Агентського договору, укладеного з позивачем.

Також матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів оплати вартості турів позивачу, як туроператору.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому, враховано, що збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Відповідно до ч.1 ст.22, ч.1 ст. 623 ЦК України відшкодуванню підлягають збитки, що завдані правопорушенням. Тобто відшкодуванню підлягають збитки, які знаходяться у причинному зв`язку з правопорушенням. За таких умов визнається, що причинний зв`язок між порушенням та збитками має бути безпосереднім або прямим.

Згідно ч.1, ч.2 ст.226 ГК України, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів запобігання збитків та вимагати відповідного зменшення розміру збитків.

Відповідно до ст.225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

В даному випадку, позивачу необхідно довести належними та допустимими доказами факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як Відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків Позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника. Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Проаналізувавши норми діючого законодавства, відшкодування збитків є заходом цивільно-правової відповідальності та його застосування можливе лише за наявності умов відповідальності, передбачених законом.

Так, в даному випадку, протиправна поведінка відповідача полягає у тому, що останній, уклавши договори на туристичне обслуговування з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та отримавши оплату вказаних послуг від зазначених осіб не виконав умови Агентського договору, укладеного з позивачем, тобто не оформив замовлення туру, не отримав рахунок на оплату та не здійснив оплату турів, які були предметом договорів на туристичне обслуговування.

Щодо наявності збитків у позивача, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не виконання рішень у справах № 638/18535/18 та № 638/818/19 було відшкодовано збитки, понесені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з оплатою та не отриманням туристичних послуг.

В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують здійснення позивачем оплати, а саме меморіальний ордер № К012067CFM від 20.01.2020 року на суму 137594,80 грн., з яких 111570,00 грн. оплата заборгованості за договором про надання туристичних послуг, 3347,10 грн. неустойка, 10000,00 грн. моральна шкода, 12491,70 грн. основна винагорода виконавця та 186,00 грн. мінімальні витрати виконавчого провадження.

Вищезазначені витрати були понесені позивачем, у зв`язку з виконанням постанови Харківського апеляційного суду у справі № 638/818/19.

Крім того позивачем були здійснені витрати, у зв`язку з виконанням постанови Харківського апеляційного суду у справі № 638/18535/18, а саме 3225,00 грн., сплачені платіжним дорученням № 2619 від 22.07.2019 року (оплата судового збору за подання апеляційної скарги), 36301,00 грн., сплачені платіжним дорученням № 4664 від 18.12.2019 року (заборгованість за договором про надання туристичних послуг), 3630,10 грн., сплачені платіжним дорученням № 4665 від 18.12.2019 року (виконавчий збір), 300,00 грн., сплачені платіжним дорученням № 4666 від 18.12.2019 року (витрати виконавчого провадження), 5000,00 грн., сплачені платіжним дорученням № 4888 від 10.01.2020 року (відшкодування моральної шкоди), 500,00 грн., сплачені платіжним дорученням № 4889 від 10.01.2020 року (виконавчий збір), 200,00 грн., сплачені платіжним дорученням № 4890 від 10.01.2020 року (витрати на проведення виконавчих дій).

Таким чином в загальному розмірі позивачем були понесені витрати у розмірі 186750,90 грн.

Щодо причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, суд зазначає наступне.

В даному випадку, позивачем фактично були понесені витрати, у зв`язку з порушенням відповідачем умов Агентського договору, а саме укладення від імені позивача договору на туристичне обслуговування з громадянами, отримання від останніх коштів та не здійснення замовлення на бронювання та оплати вказаних послуг позивачу.

Як вже було зазначено вище, обставини щодо ненадання відповідачем послуг, оплачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договорів про туристичне обслуговування, підтвердженні судовими рішеннями, які на даний час набрали законної сили.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що саме протиправна поведінка відповідача стала підставою для стягнення з позивача збитків у вигляді компенсації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 коштів, сплачених за не отримані останніми туристичні послуги.

Щодо вини відповідача у понесенні позивачем збитків, суд зазначає наступне.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 23.01.2018 року у справі № 753/7281/15-ц.

В даному випадку в матеріалах справи відсутні докази відсутності вини відповідача у заподіянні збитків позивачу, яких останній поніс у зв`язку з неправомірними діями відповідача.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, як то протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Як вже було зазначено вище, відповідно до п. 7.3 Агентського договору, відповідач несе відповідальність за дотримання передбачених договором зобов`язань. Відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу в повному обсязі збиток, нанесений унаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача, а також унаслідок порушення виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до приписів статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги доведення позивачем усіх елементів складу цивільного правопорушення, як то протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника, суд дійшов висновку про правомірність, доведеність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача збитків, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з ФОП Павлова С.В. збитків у розмірі 186750,90 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача в розмірі 2801,26 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 6, 11,16, 22, 509, 526, 623, 626, 1066 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. ст. 193, 225, 626, 901, 902 Господарського кодексу України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Павлова Сергія Володимировича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал Тревел", м. Київ (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 24, ) 186750,90 грн. збитків та 2801,26 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал Тревел", м. Київ (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 24, );

Відповідач - Фізична особа-підприємець Павлов Сергій Володимирович, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Повне рішення складено "15" липня 2020 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/803/20