ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про зупинення провадження у справі
07.07.2020 р. Справа № 917/2231/19
за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію речового права
Суддя Солодюк О.В.
Представники сторін згідно протоколу судового засідання
Розглядається позовна заява про визнання недійсним договору оренди землі від 08.05.2019 року, що укладений між Руденківською сільською радою та ОСОБА_2 , що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 31516100, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46829019 від 13.05.2019 року та скасування запису про зареєстроване речове право оренди земельної ділянки за номером 31516100 від 10.05.2019 року.
Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою (вх. № 2538/19 від 23.12.2019р.), у якій зазначає, зокрема, що спірний договір оренди землі укладений з порушенням права іншої особи на оренду, що не припинено, та було протиправно скасоване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується постановою ВС від 02.10.2019р. по справі №542/118/17. Відтак, укладення Руденківською сільською радою спірного договору з ОСОБА_2 було передчасним. За умовами скасування постанови Апеляційного суду Полтавської області, договір оренди землі, що укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_1 14.10.2014 р. є чинним, а права останньої підлягають відновленню, чому повинне передувати скасування запису про речове право ОСОБА_2 згідно договору оренди землі від 08.05.2019р. шляхом визнання його недійсним.
Ухвалою суду від 27.12.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі на 29.01.2020р. на 09-15 год.
Відповідач - 1 у відзиві (вх. № 595 від 17.01.2020р.) позов не визнає, посилаючись на те, що з 08.01.2019р. власником вказаної земельної ділянки є Руденківська сільська об"єднана територіальна громада в особі Руденківської сільської ради.
Договір оренди землі від 08.05.2019р., укладений між Руденківською сільською об"єднаною територіальною громадою в особі Руденківської сільської ради (відповідач - 2) та ОСОБА_2 (відповідач - 1) та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 31516100, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.05.2019р. № 46823019 є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та установленій судовій практиці, а тому не може визнаватися недійсним.
При набутті права ОСОБА_3 на оренду земельної ділянки, останній покладався на легітимність та добросовісність дій державних органів, а тому потреба позивача у виправленні помилки не можуть здійснюватися за рахунок осіб, яких вони стосуються, а повинні покладатися на саму державу, наприклад, шляхом відшкодування завданих позивачеві збитків.
Крім того, як зазначає відповідач - 1 позивач могла взяти участь у проведенні торгів на спірну земельну ділянку, але своїм правом не скористалася, зважаючи на те, що проведення аукціону здійснювалося відповідно до вимог ст. 137 Земельного кодексу України. Тому, участь ОСОБА_2 (відповідача - 1) у проведенні торгів та визнання його переможцем у встановленому законодавством порядку, ніяким чином не могло вплинути на рішення позивача не скористатися своїм правом на участь у проведенні торгів.
Відповідач - 2 у відзиві (вх. № 732 від 21.01.2020р.) проти позову заперечує, посилаючись на те, що суди підтвердили, що громадянка ОСОБА_1 отримала земельну ділянку для використання в діяльності іншого суб"єкта господарювання без проведення аукціону, що є порушенням вимог ЗУ "Про фермерське господарство" та норм Земельного кодексу України.
Згідно постанови Касаційного цивільного суду від 02.10.2019р., на яку посилається позивач у своїй позовній заяві, судом не встановлено право позивачки на спірну земельну ділянку. Рішення Апеляційного суду Полтавської області було скасовано лише з формальних підстав, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
ОСОБА_1 одержала в оренду для створення фермерського господарства значний розмір земельних ділянок загальною площею 41,16 га. При цьому вона не обгрунтувала в заяві необхідності одержання землі такої значної площі з урахуванням можливості її обробітку, не вказала перспектив діяльності фермерського господарства, наявності в неї техніки для обробітку землі, не зазначила про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність.
Сільською радою було зроблено запити до компетентних органів для одержання всіх документів, на підставі яких ОСОБА_1 було надано в оренду земельну ділянку.
Сільська рада при укладенні спірного договору діяла в межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством.
При проведенні земельних торгів у формі аукціону щодо права оренди на спірну земельну ділянку, Руденківською сільською радою ніяким чином не обмежувалось право позивача взяти участь у проведення аукціону та на конкурентних засадах у відповідності до чинного законодавства вибороти за собою право оренди на земельну ділянку.
На сьогоднішній день власником та розпорядником землі є Руденківська сільська рада згідно Витягу з Державного земельного кадастру та Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, а договір оренди землі укладений позивачем від 14.10.2014р. з Головним управлінням Держземагенства в Полтавській області.
Відповідач - 2 також зазначає, що за змістом ст.ст. 116, 124 Земельного кодексу України та статті 16 Закону України "Про оренду землі" передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування шляхом укладення відповідного договору оренди. Прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення про передачу в користування (оренду) земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є необхідною умовою для передачі такої земельної ділянки в оренду. Така правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 04.12.2018р. № 32/563.
29.01.2020р. ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області; відкладено розгляд справи на 26.02.2020р. на 14-00 год.
У відповіді на відзиви відповідачів (вх. № 1842 від 14.02.2020р.) позивач вказує, що доводи відповідача - 2, що відображені у відзиві на позов, не є обгрунтованими та такими, що грунтуються на нормах права чи належних доказах, а тому підлягають відхиленню. Відзив відповідача - 1 не є таким, що спростовує доводи позивача, зокрема, відносно права на оренду, його пріоритетності в силу часового критерію укладення, а також безпідставності заявлених вимог в контексті вимог чинного законодавства України, зокрема, ст. 116 ЗК України.
16.03.2020р. ухвалою суду призначено розгляд справи на 16.04.2020р. на 10-30 год., оскільки судове засідання, призначене на 26.02.2020р. на 14-00 год., не відбулося у зв"язку з перебуванням судді у відпустці.
Позивач 17.04.2020р. подав до суду заяву про забезпечення позову (вх. № 4406).
25.05.2020р. ухвалою суду заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.
26.05.2020р. ухвалою суду призначено розгляд справи на 07.07.2020р. на 09-00 год., оскільки судове засідання, призначене на 16.04.2020р. на 10-30 год., не відбулося у зв"язку з перебуванням судді у відпустці.
Суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про збільшення позовних вимог (вх. № 4407 від 17.04.2020р.), оскільки відповідно до п. 3.11 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов"язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема об"єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об"єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
За таких обставин, провадження у справи №917/2231/19 слід зупинити до вирішення справи № 917/475/20 господарським судом Полтавської області.
Керуючись п. 5 ч.1 ст. 227, ст. 234 ГПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Зупинити провадження у справі № 917/2231/19 до вирішення справи №917/475/20 Господарським судом Полтавської області - до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 917/475/20.
2. Копії ухвали направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.