Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" липня 2020 р. Справа №918/686/20

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт"

про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" в якому просить в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Поліський стандарт" перед ТОВ "Цефей - Еко" за договорами поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р., № 19/01/28-ПФД від 28.01.2019 р., в розмірі 25 730 183, 76 грн, звернути стягнення на предмет застави: незавершене виробництво (озима пшениця) на земельних ділянках площею 460,0 га; незавершене виробництво (озимий ріпак) на земельних ділянках площею 171,0 га; незавершене виробництво (під ярі культури: оранка, чизелювання, глибоку рихлення, дискування, внесення органічних добрив) на земельних ділянках площею 1 469,0 га, які перебувають у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада, шляхом визнання права власності на зазначене майно за ТОВ "Цефей - Еко" за залишковою балансовою вартістю предмету застави 9 607 879,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.12.2019 року між ТОВ "Голденкерн" (первісний кредитор) та ТОВ "Цефей - Еко" (новий кредитор) укладено договір № 16/12/2019-Г про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого первісний кредитор оплатно передає (відступає) належне йому право вимоги до ТОВ "Поліський стандарт" за укладеними ТОВ "Поліський стандарт" і первісним кредитором договорами (основні договори), а новий кредитор на умовах даного договору приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за основними договорами. ТОВ "Цефей - Еко" вказує про те, що останній набув право вимоги до ТОВ "Поліський стандарт", згідно договорів позики та договору застави, який укладений на забезпечення виконання зобов`язань за договорами позики, та став кредитором/заставодержателем відносно вимог до ТОВ "Поліський стандарт". Позивач зазначає, що оскільки строк виконання забезпечених заставою зобов`язань настав 31.12.2019 р., а відповідач своїх зобов`язань не виконав, позивач вважає, що набув право звернути стягнення на предмет застави, шляхом визнання права власності на предмет застави.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.07.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності, залишено без руху. Надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" 10-денний строк з дня отримання даної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області подати докази сплати (доплати) судового збору за подання позовної заяви у встановленому законом порядку та розмірі.

Одночасно з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" до Господарського суду Рівненської області подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої останнє просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", а також будь яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах власника або щодо нього, вчиняти будь які дії направлені на перешкоджання, в тому числі примусове, без дозволу та присутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко", та блокувати роботи ТОВ "Цефей - Еко" у будь який спосіб, в тому числі примусовий, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) предмету застави, а саме: незавершене виробництво (озима пшениця) на земельних ділянках площею 460,0 га; незавершене виробництво (озимий ріпак) на земельних ділянках площею 171,0 га; незавершене виробництво (під ярі культури: оранка, чизелювання, глибоку рихлення, дискування, внесення органічних добрив) на земельних ділянках площею 1 469,0 га, які перебувають у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада.

В обґрунтування поданої заяви, ТОВ "Цефей - Еко" стверджує, що зважаючи на характер майна (сезонність, необхідність збору у відповідний період), яке є предметом застави, а також зважаючи на той факт, що ТОВ "Поліський стандарт" ухиляється від виконання зобов`язань, зменшують активи товариства шляхом припинення прав на земельні ділянки, в тому числі на земельні ділянки на яких знаходиться предмет застави, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, воно може відчуженим або знищеним, що в свою чергу зумовить ускладнення або навіть унеможливить для ТОВ "Цефей - Еко" виконання відповідного рішення суду, у разі задоволення його позовних вимог.

Щодо зустрічного забезпечення, то заявник зазначає що вжиті заходи забезпечення позову не спричинять в жодному випадку збитків відповідачу, оскільки майно щодо якого вживаються заходи перебуває в заставі позивача.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Суд зазначає, що залишення позову без руху не нівелює обов`язку суду в силу приписів ч. 1 ст. 140 ГПК України розглянути подану позивачем заяву про забезпечення позову.

Питання забезпечення позову, підстав його застосування та заходів врегульовано приписами Господарського процесуального кодексу України (ГПК України).

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до усталеної практики, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків для відповідача у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні. Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким на підставі статті 137 ГПК забороняється вчинення дій щодо предмета спору. Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція висвітлена у п. 3 та п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову у даній справі є - звернення стягнення на предмет застави: незавершене виробництво (озима пшениця) на земельних ділянках площею 460,0 га; незавершене виробництво (озимий ріпак) на земельних ділянках площею 171,0 га; незавершене виробництво (під ярі культури: оранка, чизелювання, глибоку рихлення, дискування, внесення органічних добрив) на земельних ділянках площею 1 469,0 га, які перебувають у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада, шляхом визнання права власності на зазначене майно за ТОВ "Цефей - Еко" за залишковою балансовою вартістю предмету застави 9 607 879,88 грн., в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Поліський стандарт" перед ТОВ "Цефей - Еко" за договорами поворотної фінансової допомоги № 17/06/26-ПФД-1 від 26.06.2017 р., № 18/03/21-ПФД від 21.03.2018 р., № 18/04/02-ПФД від 02.04.2018 р., № 18/05-17-ПФД від 17.05.2018 р., № 19/01/28-ПФД від 28.01.2019 р., в розмірі 25 730 183, 76 грн.

Спір між сторонами справи виник через те, що за твердженням позивача, відповідач своїх зобов`язань забезпечених заставою у встановлений строк не виконав, відтак ТОВ "Цефей - Еко" набув право звернути стягнення на предмет застави, шляхом визнання права власності на предмет застави.

Як вбачається з заяви ТОВ "Цефей - Еко" про забезпечення позову, що загальний розмір заборгованості ТОВ "Поліський стандарт" по укладених з ТОВ "Голденкерн" договорах позики становить 21 919 215,00 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за договорами позики, 23 жовтня 2019 року між ТОВ "Голденкерн" та ТОВ "Поліський стандарт" укладено договір застави незавершеного виробництва. 16.12.2019 між ТОВ "Голденкерн" (первісний кредитор) та ТОВ "Цефей - Еко" (новий кредитор) укладено договір № 16/12/2019-Г про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого первісний кредитор оплатно передає (відступає) належне йому право вимоги до ТОВ «Поліський стандарт» за укладеними між ТОВ "Поліський стандарт" (боржник) і первісним кредитором договорами (основні договори), а новий кредитор на умовах даного договору приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за основними договорами, в тому числі і за вищевказаними договорами позики.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 66731901 від 07.07.2020 р. за ТОВ "Цефей - Еко" 07.07.2020 року зареєстровано обтяження № 27920041 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, об`єкт обтяження - незавершене виробництво (озима пшениця), площею 460,0 га; незавершене виробництво (озимий ріпак), площею 171,0 га; незавершене виробництво (під ярі культури: оранка, чизелювання, глибоку рихлення, дискування, внесення органічних добрив), площею 1 469,0 га, місцезнаходження: Рівненська область, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №2299/5 від 03.07.2020 р, 03 липня 2020 було задоволено скаргу фірми ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ від 18.02.2020 р. на рішення державного реєстратора виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовської Анастасії Віталіївни.

Виходячи з вищевказаного Наказу Міністерства юстиції України та висновку Колегії Міністерства юстиції від 19.06.2020 за результатами розгляду скарги, ТОВ "Поліський стандарт" в особі виконавчого директора Власюка В.В., укладено додаткові угоди до діючих довгострокових договорів оренди землі, скоротивши термін їх дії до лютого 2020 року.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 21.02.2020., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 364-1 КК України.

Таким чином, наявність вчинення дій з боку відповідача шляхом припинення прав на земельні ділянки, в тому числі на земельні ділянки на яких знаходиться предмет застави та ухилення від виконання зобов`язання забезпечених заставою, в разі задоволення позову ТОВ "Цефей - Еко" про звернення стягнення на предмет застави: незавершене виробництво (озима пшениця) на земельних ділянках площею 460,0 га; незавершене виробництво (озимий ріпак) на земельних ділянках площею 171,0 га; незавершене виробництво (під ярі культури: оранка, чизелювання, глибоку рихлення, дискування, внесення органічних добрив) на земельних ділянках площею 1 469,0 га, які перебувають у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада, шляхом визнання права власності на зазначене майно, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду так як на момент виконання рішення взагалі може бути відсутній предмет, на який рішенням суду визнано право власності, що може призвести до заподіяння матеріальної шкоди законним володільцям, а відтак і повторного порушення цивільних прав та законних інтересів Позивача.

За висновком суду, застосування вищевказаного заходу забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача чи інших осіб, які не є учасниками даного судового процесу. Вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та не завдасть настільки істотних наслідків для усіх зацікавлених осіб, ніж якщо такі заходи вжиті не будуть.

Разом з тим, суд вважає необгрунтованими вимоги заявника, як в частині заборони на вчинення дій третіми особами чи блокування робіт ТОВ "Цефей-Еко" в примусовому порядку так і в частині відсутності ідентифікації "власника" предмету застави, оскільки (в першому випадку) фактично судом буде заборонено вчиняти дії в тому числі і на виконання рішень суду (за їх наявності), а в другому випадку - вжиті заходи зроблять неможливим виконання рішення суду про визнання права власності за позивачем у цій справі, у випадку задоволення позову.

З огляду на зазначене, враховуючи що подані позивачем докази дають підстави стверджувати, що відповідачем вчиняються дії що можуть призвести до зникнення майна чи зменшення за кількістю, а також можуть бути вчинені інші дії щодо майна, яке є предметом застави без відома заставодержателя, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" про забезпечення позову, а саме: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт", а також будь-яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах ТОВ "Поліський стандарт" або щодо нього, вчиняти будь-які дії направлені на перешкоджання, без дозволу та присутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" та блокування роботи ТОВ "Цефей-Еко" у будь-який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) предмету застави.

Водночас суд наголошує, що у разі якщо буде встановлено, що обставини які стали підставою для забезпечення позову відпали, запроваджена судом заборона не призведе до невиправданих негативних наслідків для інших осіб, адже встановивши факт настання таких обставин, суд може скасувати вжиті ним заходи в порядку ст. 145 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 136, 137, 140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (34731, Рівненська обл., Корецький район, с. Іванівка, вул. Центральна, буд. 10А, ), а також будь-яким іншим третім особам від імені та в інтересах ТОВ "Поліський стандарт" або щодо нього, вчиняти будь-які дії направлені на перешкоджання, без дозволу та присутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" (11772, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н., с. Броники, вулиця Шосейна, буд 5-А, ), та блокування роботи ТОВ "Цефей - Еко" у будь-який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) предмету застави, а саме: незавершене виробництво (озима пшениця) на земельних ділянках площею 460,0 га; незавершене виробництво (озимий ріпак) на земельних ділянках площею 171,0 га; незавершене виробництво (під ярі культури: оранка, чизелювання, глибоку рихлення, дискування, внесення органічних добрив) на земельних ділянках площею 1 469,0 га, які перебувають у користуванні ТОВ "Поліський стандарт" та знаходяться у Рівненській області, Корецький район: Іванівська сільська рада, Стовпинська сільська рада, Великомежирицька сільська рада, Коловертівська сільська рада, Залізницька сільська рада, Харалузька сільська рада.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 14.07.2020 року та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

4. Дана ухвала є виконавчим документом, згідно з ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження".

5. Строк пред`явлення вказаної ухвали до виконання - протягом трьох років з наступного дня після набрання цією ухвалою законної сили, тобто по 14.07.2023 року.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Цефей - Еко" (11772, Житомирська обл., Новоград - Волинський р-н, с. Броники, вул Шосейна, буд. 5-А, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліський стандарт" (34731, Рівненська обл., Корецький р-н, с. Іванівка, вул. Центральна, буд. 10А, ).

Ухвала може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Р.В.