ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" липня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/462/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тренд Груп Лтд" №15-07 від 15.07.2020 про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тренд Груп Лтд", м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба", м. Ужгород

про стягнення 585153,75 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тренд Груп Лтд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Феба" про стягнення 585153,75 грн, які включають 465000,00 грн боргу за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 04.10.2017, а також 82258,50 грн. втрат від інфляції та 37895,25 грн трьох відсотків річних, нарахованих у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання. Позов заявлено з посиланням на статті 625,629, 1049, 1050 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження.

На адресу суду 16.07.2020 від позивача надійшла заява №15-07 від 15.07.2020 про забезпечення позову, якою заявник просить накласти арешт на належне відповідачу рухоме та нерухоме майно, в тому числі корпоративні права, з обмеженням права розпорядження часткою в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Екорест" ( код ЄДРПОУ - 22097690 ) в розмірі 240259,50 ( двісті сорок тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 50 коп.), яка належить на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю «Феба» (код ЄДРПОУ - 25436359) та з обмеженням права розпорядження часткою в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Екзотика Лтд" ( код ЄДРПОУ - 9100945 ) в розмірі 999,00 ( дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 00 коп), яка належить на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю «Феба» (код ЄДРПОУ - 25436359). В обґрунтування поданої заяви пояснив, що починаючи з травня 2018 року ним було виявлено факти зловживань та порушень домовленостей щодо діяльності ТОВ «Феба», одним із засновників якого є позивач. На підтвердження своїх доводів повідомив суд, що без погодження з ним, співзасновником, відповідачем проводились загальні збори, на яких змінено керівника відповідача, вирішувалось питання відчуження активів. Наголосив, що отримані від продажу майна грошові кошти не були спрямовані на погашення заборгованості, яка є предметом спору; загалом борг відповідача перед позивачем за договорами поворотної фінансової допомоги складає - 2025400,00 грн. Також повідомив, що за заявами кредиторів ТОВ «Феба» гр. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 стосовно шахрайства та заволодіння грошовими коштами, позиченими ТОВ «Феба» розпочаті кримінальні провадження за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України. Зважаючи на наведене вважає висновок про незаконність та протиправність дій посадових осіб (директорів) та іншого засновника ТОВ «Феба», що були навмисно вчинені з метою заволодінням коштами та уникненням виконання взятих на себе фінансових зобов`язань об`єктивним. А тому, з огляду на факти відчуження нерухомого майна припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількісті або погіршитись за якістю на момент виконання рішення є достатньо обґрунтованими.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тренд Груп Лтд" про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Стаття 136 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для забезпечення позову. Зокрема, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. При цьому, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі і на стадії зупинення провадження у справі.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом наведеної норми, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

З урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованими для забезпечення позову є підтверджені доказами фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.03.2018 року у справі №904/5971/17, постанові від 07.06.2018 року у справі №910/23468/17, постанові від 04.06.2018 року у справі №910/23741/17, постанові від 04.05.2018 року у справі №910/339/18.

Суд встановив, що в поданій заяві про забезпечення позову містяться виключно припущення заявника про можливе невиконання відповідачем рішення суду (у випадку ухвалення його на його користь). Сам факт наявності заборгованості не тільки перед позивачем, а й перед іншими особами, і твердження позивача про нехтування відповідачем виконанням відповідачем своїх обов`язків, ще не свідчать про неможливість або утруднення виконання рішення суду в майбутньому, і в силу наведених роз`яснень не є достатньою підставою для задоволення заяви. Щодо наведених заявником доводів про порушення відповідачем його корпоративних прав (неповідомлення про проведення зборів учасників, ненадання інформації щодо діяльності товариства тощо), то такі не стосуються предмету спору, до того ж не знаходять свого підтвердження поданими суду доказами. Наявність розпочатих кримінальних проваджень за відсутності встановленого факту вчинення злочину також не може слугувати належним та допустимим доказом на підтвердження недобросовісності відповідача.

Таким чином, суд констатує, що заявник не навів переконливих обставин та не подав достатніх та належних доказів, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття, а тому в задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст.ст.136-140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю " Тренд Груп Лтд" про забезпечення позову - відмовити.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України до Західного апеляційного господарського суду.

Суддя Л.В. Андрейчук