ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20.07.2020м. ДніпроСправа № 904/3825/20

За заявою Фізичної особи-підприємця Ахмедова Алі Садай Огли про забезпечення позову у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Ахмедова Алі Садай Огли, м. Дніпро

до Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» Дніпровської міської ради, м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Дніпровська міська рада, м. Дніпро

про визнання дій протиправними

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники сторін не викликались.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Ахмедов Алі Садай Огли звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» Дніпровської міської ради в якому просив суд визнати протиправними дії Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» Дніпровської міської ради щодо прийняття та направлення Повідомлення №113 від 09.07.2020 щодо дострокового розірвання договору №6/2 про відшкодування витрат з утримання та благоустрою території парку, який укладено 04.06.2020 між Фізичною особою-підприємцем Ахмедовим Алі Садай Огли та Комунальним підприємством «Молодіжне творче об`єднання» Дніпровської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.06.2020 року між Фізичною особою-підприємцем Ахмедовим Алі Садай Огли та Комунальним підприємством «Молодіжне творче об`єднання» Дніпровської міської ради укладено Договір № 6/2 про відшкодування витрат з утримання та благоустрою території парку. Відповідно до п. 4.1. договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з 04.06.2020 та діє по 30.09.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань. Позивач зазначає, що 09.07.2020 року відповідачем на адресу позивача було направлено Повідомлення № 113 про розірвання договору в односторонньому порядку з 20.07.2020. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, оскільки підстави на які посилається відповідач для дострокового розірвання договору є необґрунтованими та не доведеними.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2020, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі Дніпровську міську раду, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача. Призначено підготовче засідання на 05.08.2020.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд заборонити Комунальному підприємству «Молодіжне творче об`єднання» Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії, що пов`язані із виконанням Повідомлення № 113 від 09.07.2020 року щодо достроковим розірванням Договору № 6/2 про відшкодування витрат з утримання та благоустрою території парку, який укладено 04.06.2020 року між Фізичною особою-підприємцем Ахмедовим Алі Садай Огли та Комунальним підприємством «Молодіжне творче об`єднання» Дніпровської міської ради.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що на думку позивача, вчинення відповідачем своїх дій, спрямоване на ухилення від виконання зобов`язання, що може ускладнити або унеможливити виконання Договору, а також майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 913/257/18).

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

За змістом статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суть якої зводиться до того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що будь-яка письмова заява з процесуальних питань повинна містити, окрім іншого, перелік доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин до заяви про забезпечення позову заявником не надано.

Отже, звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивачем не наведено обставин які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, суду не надано належних доказів того, що вказані заходи до забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу виконувати Повідомлення №113 від 09.07.2020 щодо дострокового розірвання договору №6/2, на переконання суду є тотожним задоволенню позову про визнання протиправними дії Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» Дніпровської міської ради щодо прийняття та направлення такого повідомлення, з яким позивач звернувся до суду, приймаючи до уваги, що на даний час спір не вирішується по суті.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведені заявником мотиви для забезпечення позову та відсутність в матеріалах справи доказів, необхідних для встановлення судом наявності підстав для забезпечення позову, суд відмовляє в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Ахмедова Алі Садай Огли про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Ахмедова Алі Садай Огли про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання - 20.07.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.П. Кармазіна