РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.07.2020Справа № 910/19081/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Бігми Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код: 30019801)

до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний код: 2077720)

про стягнення 698407673,19 грн.

Представники сторін:

від позивача: Оніщук В.М.;

від відповідача: Сидорченко В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Укртрансгаз» з вимогами до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення 698407673,19 грн, з яких 546090396,71 грн основного боргу, 34037513,66 грн 3% річних та 18279762,82 грн інфляційних втрат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач не здійснив оплати за отримані послуги балансування відповідно до умов Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 546090396,71 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 34037513,66 грн 3% річних та 18279762,82 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 відкрито провадження у справі №910/19081/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.02.2020, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

29.01.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що оскільки послуга з балансування є складовою послуги транспортування природного газу, а за спірний період жодного акту між сторонами про транспортування природного газу складено не було, недоведеними є твердження позивача про надання відповідачу послуг з балансування.

Відповідач також вказав на те, що повноваження здійснювати алокацію виникли у позивача лише з 07.05.2017, з огляду на що позовні вимоги за період до 07.05.2017 є безпідставними.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, процедуру алокації за період з травня по грудень 2017 року було здійснено не позивачем, а оператором ГРС (газорозподільних систем), що суперечить нормам Кодексу ГТС, відповідно до яких алокацію з 28.04.2017 здійснює не оператор ГРС, а оператор ГТС (позивач).

Крім того, відповідач зазначив, що позивач жодного разу (стосовно спірного періоду) не повідомляв відповідача про наявний негативний небаланс, а лише надіслав вже оформлені акти надання послуг балансування обсягів природного газу та рахунки на оплату. Вказані обставини, в тому числі, свідчать про відсутність у відповідача можливості самостійно врегулювати небаланс (у випадку його наявності), так як у випадку не врегулювання відповідачем самостійно негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування.

Відповідач зауважив, що згідно з приписами розділу XIV Кодексу ГТС та умов договору на позивача покладено обов`язок з визначення у відповідача наявності негативного місячного небалансу, інформування відповідача до 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому здійснювалось балансування, про встановлений негативний небаланс, та у разі не врегулювання відповідачем до 14 числа місяця, наступного за місяцем, в якому здійснювалось балансування, встановленого негативного небалансу - надання відповідачу у зв`язку з цим послуг балансування. Але, з реквізитів актів надання послуг вбачається, що частина з них не була складена у наступному місяці після місяця надання послуг.

Крім того, відповідач зазначив, що за його даними у нього не виникало небалансу протягом спірного періоду, що підтверджується документами, долученими відповідачем до відзиву на позовну заяву.

11.02.2020 позивачем подано відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 12.02.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 25.03.2020.

20.02.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які суд долучив до матеріалів справи.

Підготовче засідання, призначене на 25.03.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 підготовче засідання у справі №910/19081/19 призначено на 20.05.2020.

14.05.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2020 відмовлено у задоволення вказаного клопотання відповідача.

У підготовчому засіданні 20.05.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.06.2020.

У судовому засіданні 11.06.2020 судом було оголошено перерву до 08.07.2020.

У судовому засіданні 08.07.2020 представник позивача надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 08.07.2020 надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 08.07.2020 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.02.2016 між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (оператор) та Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (замовник) укладено Договір № транспортування природного газу, відповідно до умов якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (т. 1 а.с. 12-22).

Відповідно до п. 2.2 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (т. 1 а.с. 26-34).

У п. 2.3 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) передбачено, що послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором, включають: - послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з ГТС (розподіл потужності); - послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); - послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до ГТС і відбираються з неї (балансування).

Відповідно до п. 2.4 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка №1 (розподіл потужності) та/або додатка №2 (транспортування) до цього договору.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу (п. 2.5 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016).

Відповідно до п. 6.1 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з ГТС згідно з додатком №1 до цього договору (розподіл потужностей).

Відповідно до п. 7.1 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) вартість послуг балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленому Кодексом.

Відповідно до п. 7.2 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті www.utg.ua.

Відповідно до п. 7.3 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) тарифи, передбачені п. 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 9.1 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

Відповідно до п. 9.2 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою В балансування = БЦГ * К * Q БГ, де БЦГ - базова ціна газу, Q БГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Згідно з п. 11.4 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Згідно з п. 17.1 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №2 від 30.12.2016) цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2017, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2016. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодної із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказав на те, що передумовою надання позивачем відповідачу послуг з балансування є наявність у відповідача негативного місячного небалансу, що не був врегульований у строк до 12-го числа наступного місяця.

Позивач зазначив, що на виконання положень Кодексу ГТС оператори відповідних газорозподільних систем надали позивачу інформацію про фактичний обсяг споживання природного газу кожним споживачем відповідача в точках виходу до газорозподільних систем. На підставі такого позивач здійснив алокацію обсягів природного газу відповідача, відібраних споживачами відповідача з точки виходу з газотранспортної системи в точках виходу до газорозподільних систем, в результаті чого у відповідача були виявлені обсяги негативних місячних небалансів за спірні періоди.

Відповідач повинен був врегулювати виявлені негативні місячні небаланси за спірні періоди самостійно відповідно до умов Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 та Кодексу.

Однак, у зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних місячних небалансів за спірні періоди, позивач як оператор ГТС надав відповідачу послуги балансування для врегулювання таких негативних небалансів: 1) послуги балансування у січні 2017 року на суму 136093523,30 грн (обсяг небалансу - 16250,361 тис.куб.м.); 2) послуги балансування у лютому 2017 року на суму 145708119,02 грн (обсяг небалансу - 15830,956 тис.куб.м.); 3) послуги балансування у березні 2017 року на суму 175057741,90 грн. (обсяг небалансу - 18545,824 тис.куб.м); 4) послуги балансування у березні 2017 року на суму 3388,67 грн (обсяг балансування - 0,359 тис.куб.м.); 5) послуги балансування у квітні 2017 року на суму 49149760,81 грн (обсяг балансування - 6466,485 тис.куб.м); 6) послуги балансування у квітні 2017 року на суму 36720022,36 грн (обсяг небалансу - 4831,142 тис.куб.м); 7) послуги балансування у квітні 2017 року на суму 3177,08 грн (обсяг небалансу - 0,418 тис.куб.м.); 8) послуги балансування у травні 2017 року на суму 21443,84 грн (обсяг балансування - 2,901 тис.куб.м.); 9) послуги балансування у червні 2017 року на суму 31594,76 грн (обсяг балансування - 4,457 тис.куб.м.); 10) послуги балансування у жовтні 2017 року на суму 14561,17 грн (обсяг балансування - 1,816 тис.куб.м.); 11) послуги балансування у листопаді 2017 року на суму 3278234,21 грн (обсяг балансування - 376,000 тис.куб.м.); 12) обсяги балансування у грудні 2017 року на суму 8829,59 грн (обсяги балансування - 0,960 тис.куб.м.), що разом становить 546090396,71 грн.

Позивачем були складені відповідні акти надання послуг балансування та надані відповідачу разом з рахунками на оплату послуг балансування.

У зв`язку з тим, що відповідачем не були оплачені послуги балансування, надані позивачем у період з січня 2017 року по листопад 2017 року, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуг балансування у розмірі 546090396,71 грн, а також нараховані у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання (оплати вартості послуг) 34037513,66 грн 3% річних та 118279762,82 грн інфляційних втрат.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначає, що оскільки послуга з балансування є складовою послуги транспортування природного газу, а за спірний період жодного акту між сторонами про транспортування природного газу складено не було, недоведеними є твердження позивача про надання відповідачу послуг з балансування.

Відповідач також вказав на те, що повноваження здійснювати алокацію виникли у позивача лише з 07.05.2017, з огляду на що позовні вимоги за період до 07.05.2017 є безпідставними.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, процедуру алокації за період з травня по грудень 2017 року було здійснено не позивачем, а оператором ГРС (газорозподільних систем), що суперечить нормам Кодексу ГТС, відповідно до яких алокацію з 28.04.2017 здійснює не оператор ГРС, а оператор ГТС (позивач).

Крім того, відповідач зазначив, що позивач жодного разу (стосовно спірного періоду) не повідомляв відповідача про наявний негативний небаланс, а лише надіслав вже оформлені акти надання послуг балансування обсягів природного газу та рахунки на оплату. Вказані обставини, в тому числі, свідчать про відсутність у відповідача можливості самостійно врегулювати небаланс (у випадку його наявності), так як у випадку не врегулювання відповідачем самостійно негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування.

Відповідач зауважив, що згідно з приписами розділу XIV Кодексу ГТС та умов договору на позивача покладено обов`язок з визначення у відповідача наявності негативного місячного небалансу, інформування відповідача до 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому здійснювалось балансування, про встановлений негативний небаланс, та у разі не врегулювання відповідачем до 14 числа місяця, наступного за місяцем, в якому здійснювалось балансування, встановленого негативного небалансу - надання відповідачу у зв`язку з цим послуг балансування. Але, з реквізитів актів надання послуг вбачається, що частина з них не була складена у наступному місяці після місяця надання послуг.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками. Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи. Такі правила мають бути засновані на ринкових принципах. Такі правила мають створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі.

Відповідно до п. 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи:

алокація - це обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників;

балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування;

договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги);

замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу;

небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації;

номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу;

підтверджена номінація - підтверджений оператором газотранспортної системи обсяг природного газу замовника послуг транспортування, який буде прийнятий від замовника в точках входу до газотранспортної системи та переданий замовнику в точках виходу з газотранспортної системи у відповідний період;

реномінація - заявка на зміну підтвердженої номінації.

Виходячи зі змісту визначення алокації, наведеного у згаданих редакціях Кодексу ГТС, обсяг природного газу по замовниках послуг транспортування визначається у будь-якому разі у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів).

Відповідно до положень Кодексу ГТС:

- місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів, зокрема при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування (підпункт 2 пункту 7 глави 3 розділу XIV Кодекс ГТС, у редакції чинній до 28.04.2017);

- місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів, зокрема при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу (підпункт 2 пункту 7 глави 3 розділу XIV Кодекс ГТС, у редакції чинній з 28.04.2017);

- алокація фактичних обсягів споживача можлива тільки на постачальника, зазначеного у відповідній підтвердженій номінації/реномінації, крім випадків, передбачених нижче. У разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи (пункт 10 глави 3 розділу XIІ Кодекс ГТС у редакції, чинній до 28.04.2017);

- алокація фактичних обсягів споживача можлива тільки на постачальника, зазначеного у відповідній підтвердженій номінації/місячній номінації/реномінації, крім випадків, передбачених нижче. У разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу - на оператора газотранспортної системи (пункт 8 глави 3 розділу XIІ Кодекс ГТС у редакції, чинній з 28.04.2017).

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи.

Частиною 3 статті 35 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що оператор газотранспортної системи (позивач) повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі.

Відповідно до положень глави 1 Розділу XIV Кодексу ГТС (в редакції чинній станом на спірний період) замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Відповідно до п. 9.4 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №1 від 03.03.2016) оператор до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування з деталізацією у вигляді додатка до рахунка-фактури, з подальшим наданням оригіналу рахунки-фактури. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів.

Згідно з п. 9.4 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 (в редакції Додаткової угоди №2 від 30.12.2016) оператор до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування з деталізацією у вигляді додатку до рахунку-фактури, з подальшим наданням оригіналу рахунку-фактури. Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці 2 цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів. Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 №20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

За змістом пунктів 1 - 2 глави 2 розділу ХІV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи розраховує добовий небаланс щодо кожного замовника послуг транспортування для кожної газової доби як різницю між обсягом природного газу, яку замовник послуг транспортування передав у точках входу, і обсягом природного газу, який відібрав з газотранспортної системи у точках виходу за цю газову добу. Оператор щодоби до 15.00 години UTC (17:00 за київським часом) для зимового періоду та 14:00 години UTC (17:00 за київським часом) для літнього періоду наступної газової доби інформує замовника послуг транспортування про добовий небаланс на підставі розрахункових даних, одержаних у процесі алокації, відповідно до положень розділу XII цього Кодексу. Рівень інформації, що надсилається замовнику послуг транспортування, буде відповідати тому рівню, яким володіє оператор газотранспортної системи на час надання.

Відповідно до пунктів 1 - 2 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС (в редакції чинній з 28.04.2017), оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи.

Згідно пунктів 4, 7 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС, у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання небалансу за цей газовий місяць. Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Главою 4 розділу ХІV Кодексу ГТС встановлено, що розрахунок вартості послуг балансування, що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу (п. 1). Оператор газотранспортної системи визначає базову ціну газу щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті (п. 2).

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів (пункти 3, 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС у редакції, чинній до 28.04.2017).

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3 - 5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (пункти 3, 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС у редакції, чинній з 28.04.2017).

За змістом пункту 10 глави 3 розділу XIІ Кодексу ГТС в редакції чинній станом на спірний період (липень-грудень 2016 року), алокація фактичних обсягів споживача можлива тільки на постачальника, зазначеного у відповідній підтвердженій номінації/реномінації, крім випадків, передбачених нижче. У разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи.

У відповідності до Кодексу ГТС під несанкціонованим відбором природного газу розуміється відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу.

У точках виходу, в яких природний газ з газотранспортної системи направляється до суміжної газотранспортної системи, газосховища або до прямого споживача, алокація обсягів природного газу здійснюється відповідним оператором суміжної газотранспортної системи, оператором газосховища або прямим споживачем, яка має бути направлена ними до оператора газотранспортної системи в строки, описані в пункті 6 цієї глави. Алокація обсягів природного газу для віртуальної точки виходу до газорозподільної системи здійснюється відповідним оператором газорозподільної системи з урахуванням глави 3 цього розділу. У разі якщо природний газ відбирається на підставі підтвердженої номінації у цій точці виходу лише одним замовником послуг транспортування, загальний обсяг природного газу, який визначено на підставі результатів вимірювань, повинен бути призначений такому замовнику послуг транспортування (пункт 1 глави 2 розділу XII Кодексу ГТС у редакції, чинній до 28.04.2017).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що за змістом Кодексу газотранспортної системи в редакціях, затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015 та №304 від 10.03.2016, у період до квітня 2017 року оператор газотранспортної системи (позивач - Акціонерне товариство «Укртрансгаз») не мав повноважень здійснювати алокацію обсягів природного газу, оскільки процедуру алокації у вказаний період мав повноваження здійснювати лише оператор газорозподільної системи.

Пунктом 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГТС в редакції, чинній з 28.04.2017, визначено, що алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці.

Отже, з 28.04.2017 обов`язок здійснення алокації по точках виходу з газотранспортної системи покладено на Акціонерне товариство «Укртрансгаз».

Водночас за приписами Кодексу ГТС в редакції, чинній з 28.04.2017, у вказаному нормативно-правовому акту відсутня вказівка про надання йому зворотної дії в часі, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 5 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено алокацію, в тому числі у період з січня 2017 року по квітень 2017 року, та на підставі отриманої інформації заявлено до стягнення з відповідача вартість послуг балансування за січень 2017 року у сумі 136093523,30 грн, у лютому 2017 року у сумі 145708119,02 грн, у березні 2017 року у сумі 175057741,90 грн., у березні 2017 року у сумі 3388,67 грн, у квітні 2017 року у сумі 49149760,81 грн, у квітні 2017 року у сумі 36720022,36 грн, у квітні 2017 року у сумі 3177,08 грн.

При цьому, судом встановлено, що Акт №03-17--Баланс надання послуг балансування обсягів природного газу за березень 2017 року на суму 175057741,90 грн був надісланий відповідачу 20.04.2017 та отриманий відповідачем 21.04.2017 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 44);

Акт №04-17--Баланс надання послуг балансування обсягів природного газу за квітень 2017 року на суму 49149760,81 грн був надісланий відповідачу 17.05.2017 та отриманий відповідачем 19.05.2017 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 51);

Акт №01-17--Баланс/25-05-17 надання послуг балансування обсягів природного газу за січень 2017 року на суму 136093523,30 грн був надісланий відповідачу 30.05.2017 та отриманий відповідачем 31.05.2017 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 58);

Акт №02-17--Баланс/25-05-17 надання послуг балансування обсягів природного газу за лютий 2017 року на суму 145708119,02 грн був надісланий відповідачу 30.05.2017 та був отриманий відповідачем 31.05.2017 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 65);

Акт коригуючий №04-17--Баланс/Кор надання послуг балансування обсягів природного газу за квітень 2017 року на суму 36720022,36 грн був надісланий відповідачу 29.06.2017 та отриманий відповідачем 03.07.2017 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 77);

Акт коригуючий №03-17--Баланс/Кор надання послуг балансування обсягів природного газу за березень 2017 року на суму 3388,67 грн був надісланий відповідачу 14.07.2017 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 82);

Акт коригуючий №04-17--Баланс/Кор/1 надання послуг балансування обсягів природного газу за квітень 2017 року був надісланий відповідачу 17.01.2018 та був отриманий відповідачем 19.01.2018 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 122).

Постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 затверджено Кодекс газотранспортної системи, положеннями якого чітко встановлені строки, в межах яких позивач має визначити небаланс замовника послуг, як добовий так і місячний, та вчинити відповідні дії по його усуненню.

Нормативно-правовими актами не передбачено здійснення оператором ГТС коригування небалансу замовників послуг транспортування попередніх періодів, по яких оператор ГТС вже здійснив балансування.

Оператор ГТС не наділений правом коригувати, тобто перераховувати місячні небаланси попередніх газових місяців, по яких ним вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №925/358/18 та постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №922/1382/18.

Крім того, аналогічний висновок підтверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у листі №7044/16.3.2/7-17 від 27.06.2017, відповідно до якого надання оператором ГТС замовникам послуг транспортування коригуючих актів суперечить положенням розділу XIV Кодексу ГТС.

Твердження позивача (викладені у відповіді на відзив) стосовно того, що з 28.04.2017 згідно з розділом ХІІ Кодексу ГТС алокацію почав здійснювати виключно позивач, тож, на виконання покладених на нього обов`язків, позивач, як оператор ГТС, виявивши порушення, був зобов`язаний усунути їх, спростовуються вищезазначеним.

З приводу того, що Кодекс ГТС не містить заборони на здійснення будь-яких коригувань у разі зміни фактичних даних, зазначених у первинних документах, та взагалі не визначає порядок дій, та в такому випадку слід керуватись положеннями чинного законодавства України, а саме Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд їх відхиляє, так як між сторонами виникли господарські правовідносини, що регулюються Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України та спеціальними нормативно-правовими актами у сфері регулювання ринку газу, а складення додаткових або коригуючих актів не передбачене положеннями договору та Кодексу ГТС.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що у позивача відсутні правові підстави (повноваження) здійснювати алокацію у період до 28.04.2017 (оскільки таке право позивач набув з 28.04.2017) та відсутні будь-які підстави коригувати розмір небалансу.

Що стосується надання позивачем послуг балансування у травні, червні, жовтні, листопаді та грудні 2017 року, суд також не вбачає підстав для задоволення позову Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в частині стягнення з відповідача вартості наданих послуг за вказаний період з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення з відповідача вартість послуг балансування у травні 2017 року на суму 21443,84 грн (обсяг балансування - 2,901 тис.куб.м.); у червні 2017 року на суму 31594,76 грн (обсяг балансування - 4,457 тис.куб.м.); у жовтні 2017 року на суму 14561,17 грн (обсяг балансування - 1,816 тис.куб.м.); у листопаді 2017 року на суму 3278234,21 грн (обсяг балансування - 376,000 тис.куб.м.); у грудні 2017 року на суму 8829,59 грн (обсяги балансування - 0,960 тис.куб.м.).

Відповідно до Розділу 1 Кодексу газотранспортної системи небаланс - це різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Згідно з ч. 3 ст. 1 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

Для наявності підстав для оплати виставленого оператором рахунку щодо вартості послуг балансування законодавчо передбачено сукупність обставин у наступній послідовності: 1) виникнення негативного місячного небалансу; 2) неврегулювання замовником послуг транспортування самостійно небалансу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем; 3) оформлення оператором одностороннього акту на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу; 4) надання оператором замовнику до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру.

Аналогічна наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №906/408/18 та у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №922/1382/18.

Позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок позовних вимог (т. 5 а.с. 114-128), в якому обсяг балансування визначений враховуючи 1) обсяги природного газу, поставленого споживачу, за даними операторів ГРМ та 2) обсяги природного газу, поставленого споживачу за даними відповідача.

Суд критично оцінює здійснений позивачем розрахунок обсягів небалансу, так як він не містить інформації ані щодо обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи, ані щодо обсягів переданого природного газу.

При цьому, суд зазначає, що Кодексом газотранспортної системи чітко встановлені строки, в межах яких позивач має визначити небаланс замовника послуг, як добовий так і місячний, та вчинити відповідні дії по його усуненню.

Зокрема, відповідно до пунктів 1 - 2 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС (в редакції чинній з 28.04.2017), оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи.

Згідно пунктів 4, 7 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС, у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання небалансу за цей газовий місяць. Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів (пункти 3, 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС у редакції, чинній до 28.04.2017).

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3 - 5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (пункти 3, 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС у редакції, чинній з 28.04.2017).

Відповідно до п. 19.1 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.

Згідно з п. 19.2 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016 будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених сторонами випадках направлено електронною поштою.

Повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у п. 19.2 договору, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання (п. 19.3 Договору № транспортування природного газу від 12.02.2016).

Як вбачається з матеріалів справи, Акт №05-17--Баланс надання послуг балансування обсягів природного газу за травень 2017 року на суму 21443,84 грн (разом з розрахунком вартості послуг балансування, рахунком на оплату, деталізацією послуг) був надісланий відповідачу 17.06.2017 та отриманий відповідачем 19.06.2017 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 72);

Акт №06-17--Баланс надання послуг балансування обсягів природного газу за червень 2017 року на суму 31594,76 грн (разом з розрахунком вартості послуг балансування, рахунком на оплату, деталізацією послуг) був надісланий відповідачу 17.07.2017 та був отриманий відповідачем 19.07.2017 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 89);

Акт №10-17--Баланс надання послуг балансування обсягів природного газу за жовтень 2017 року на суму 14561,17 грн (разом з розрахунком вартості послуг балансування, рахунком на оплату, деталізацією послуг) був надісланий відповідачу 16.11.2017 та був отриманий відповідачем 01.12.2017 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 98);

Акт №11-17--Баланс надання послуг балансування обсягів природного газу за листопад 2017 року на суму 3278234,21 грн (разом з розрахунком вартості послуг балансування, рахунком на оплату, деталізацією послуг) був надісланий відповідачу 18.12.2017 та був отриманий відповідачем 20.12.2017 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 107);

Акт №12-17--Баланс надання послуг балансування обсягів природного газу за грудень 2017 року на суму 8829,59 грн (разом з розрахунком вартості послуг балансування, рахунком на оплату, деталізацією послуг) був надісланий відповідачу 17.01.2018 на був отриманий відповідачем 19.01.2018 (відповідно до копій опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскального чеку - т. 1 а.с. 115).

Таким чином, позивачем не було дотримано встановлені Кодексом та Договором строки повідомлення відповідача про наявний у останнього небаланс, що, очевидно, унеможливило відповідача самостійно врегулювати небаланс в строк до 12-го числа наступного місяця (так як всі розрахунки та акти були направлені позивачем відповідачу після 12-го числа).

При цьому, позивачем також не було дотримано строків надання відповідачу розрахунку вартості послуг балансування та рахунку на оплату.

Як вже зазначалось судом, для наявності підстав для оплати виставленого оператором рахунку щодо вартості послуг балансування законодавчо передбачено сукупність обставин у наступній послідовності:

1) виникнення негативного місячного небалансу;

2) неврегулювання замовником послуг транспортування самостійно небалансу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем;

3) оформлення оператором одностороннього акту на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу;

4) надання оператором замовнику до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру.

З огляду на те, що позивачем не доведено суду наявності сукупної вказаних обставин, суд вважає необгрунтованими позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» вартості послуг балансування за травень, червень, жовтень, листопад та грудень 2017 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у позові Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення вартості послуг балансування за загальний період з січня по грудень 2017 року на суму 546090396,71 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 34037513,66 грн та інфляційні втрати у розмірі 118279762,82 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову у позові Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» суми основного боргу у зв`язку з необґрунтованістю, відсутні підстави для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат (враховуючи відсутність прострочення виконання основного зобов`язання).

Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення 698407673,19 грн, з яких 546090396,71 грн основного боргу, 34037513,66 грн 3% річних та 18279762,82 грн інфляційних втрат, задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення 698407673,19 грн. - відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15 липня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин