ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 Справа № 917/764/20

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора", вул. Стартова, 3В, м. Запоріжжя, 69013

до Фермерського господарства "Трудовик-12", с. Гайове, Козельщинський район, Полтавська область, 39124

про стягнення грошових коштів в сумі 147 969,53 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання: Білоус О.В.

Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику представників сторін, відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи: стягується 118 323,94 грн. боргу, 13 148,86 грн. річних та 16 496,73 грн. пені за порушення грошових зобов`язань.

Відповідач у встановлений судом строк, без поважних причин, відзив на позов не надав тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, у порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до укладеного договору поставки № 108/19/1075 від 13.08.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Флора", м. Запоріжжя зобов`язалося поставити засоби захисту рослин, а Фермерське господарство "Трудовик-12", с. Гайове, Козельщинського району, Полтавської області оплатити їх на погоджених сторонами умовах.

Позивач у справі вважає, що у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань, несвоєчасною оплатою товару відповідач зобов`язаний сплатити основний борг та понести додаткову відповідальність у вигляді пені і річних.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором поставки, відповідно до якого продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На виконання умов договору № 108/19/1075 від 13.08.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Флора", м. Запоріжжя протягом серпня та вересня 2019 року поставило 500 літрів засобів "Клінік Ікстрім, РК", 80 літрів "ДікуаТоп, ВРК", 90 літрів "Реглон Супер 15%", 130 літрів "Реглон Форте 20%", що підтверджується видатковими накладними № 2536 від 14.08.2019 та № 2815 від 13.09.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 5.1. Договору № 108/19/1075 від 13.08.2019 року сторони обумовили, що оплата здійснюється відповідно до графіку платежів, визначеному у специфікації у гривні, шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів на рахунок Постачальника. У будь-якому випадку якщо сторони не погодили інше у письмовій формі, граничний строк оплати 100% ціни за продукцію до 31.10.2019 року.

Відповідно до Специфікації № 1 та видаткової накладної № 2536 від 14.08.2019 року загальна вартість поставлених засобів захисту склала 95 340,00 грн. Оплата мала бути здійснена двома частинами: 20% до 15.08.2019 року та 80% до 21.11.2019 року. Фактично покупцем оплачено 14.08.2019 року 20 000,00 грн. та 28.02.2020 року 25 000,00 грн.

Відповідно до Специфікації № 2 та видаткової накладної № 2815 від 13.09.2019 року поставлено засобів захисту на суму 75 668,88 грн. Оплата мала бути здійснена частинами: 20% до 13.09.2019 року, 30% до 30.10.2019 року, 30% до 29.11.2019 року та 20% до 20.12.2019 року. Фактично покупцем сплачено 15 133,78 грн. 16.09.2019.

Визначивши пунктом 4.4. договору платежі у гривні, з коригуванням курсу валют за встановленою формулою, сторони тим самим відповідно до вимог ст. 524 та ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України встановили в зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. За обома поставками вартість неоплаченої продукції, з урахуванням передбаченої пункту договору курсової різниці, на момент звернення до суду з позовом склала 118 323,94 грн.

З урахуванням викладених обставин заборгованість є доведеною належними та допустимими доказами і підлягає стягненню з боржника.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 6.4. договору сторони обумовили, що за несвоєчасну оплату поставленої продукції покупець сплачує на користь постачальника 20% річних, що підтверджує правомірність нарахування 13 148,86 грн. річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 6.4. Договору покупець за несвоєчасну оплату поставленої продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості отриманої, але неоплаченої продукції за кожен день прострочення, що дає правові підстави для стягнення з боржника 16 496,73 грн. пені.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Трудовик-12", (с. Гайове, Козельщинський район, Полтавська область, 39124, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора", (вул. Стартова, 3В, м. Запоріжжя, 69013, ) 118 323,94 грн. боргу, 13 148,86 грн. річних, 16 496,73 грн. пені та судовий збір у сумі 2 219,55 грн.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.07.2020 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Ціленко