ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року Справа № 903/611/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 (суддя Гарбар І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів", с.Кладнів, м.Володимир-Волинський, Волинська обл.

до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, м.Луцьк, Волинська обл.

про внесення змін до договору,

за участю представників сторін:

позивача - Безрода Р.С.;

відповідача Богацький Є.Г.;

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ішів" звернулося в суд з позовною заявою до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про внесення змін до договору.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" задоволено. Виключено із Договору про умови ведення мисливського господарства, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ішів" та Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства від 12.04.2013 мисливські угіддя площею 465 га., шляхом внесення змін до п.1.1, вищевказаного договору, встановивши загальну площу наданих в оренду мисливських угідь у розмірі 13788 га. Стягнуто з Волинського обласного управлінням лісового та мисливського господарства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) витрат по сплаті судового збору та 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19, Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 та ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" залишити без розгляду.

Вважає, що рішення Господарського суду Волинської області прийняте внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та відповідно не наданням їм належної оцінки, а також з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, скарга мотивована тим, що 19.09.2019 представником Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства в ході судового засідання по справі №903/611/19 було повідомлено про наявність обставин в частині існування провадження у справі №903/531/19, щодо позовних вимог у ній та позиції ТзОВ "Ішів", при цьому керуючись ст.ст.227, 229 ПІК України було подано вмотивоване клопотання, в прохальній частині якого представник Волинського обласного управління просив зупинити провадження у справі №903/611/19 до набрання законної сили судового рішення у справі №903/531/19. Відповідної ухвали суд не виніс, про подане клопотання та причини його відхилення будь яке посилання відсутнє і в тексті рішення від 15.10.2019 року, що суперечить вимогам ст.ст. 236, 238 ГПК України.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/611/19 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Василишин А.Р.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №903/611/19/5118/19 від 14.11.2019 витребувано матеріали справі №903/611/19 з Господарського суду Волинської області.

19 листопада 2019 року матеріали справи №903/611/19 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2019 у справі №903/611/19 апеляційну скаргу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 залишено без руху. Зобов`язано апелянта протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки.

На виконання вимог ухвали суду від 22.11.2019 у справі №903/611/19 Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства надіслало до Північно-західного апеляційного господарського суду клопотання про усунення недоліків (вих. №09-05/1765-19 від 04.12.2019) до якого долучено оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 2881,50 грн та належні докази направлення копії апеляційної скарги (з описом вкладення у лист) позивачу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2019 у справі №903/611/19 заперечення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" проти відкриття апеляційного провадження (№37976/19 від 18.11.2019) та повернення апеляційної скарги без розгляду відхилено; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19; розгляд апеляційної скарги призначено на "28" січня 2020 року об 10:30год. Роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Запропоновано позивачу в строк до 10.01.2020 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до них документів відповідачу.

Матеріалами справи стверджується, що ухвала суду від 13.12.2019 у справі №903/611/19 була отримана учасниками справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

На виконання вимог суду апеляційної інстанції 02.01.2020 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" відзив на апеляційну скаргу, в якому з підстав вказаних у ньому, просить апеляційний суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, а рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 залишити без змін. Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ішів" просить суд апеляційної інстанції вирішити питання розподілу судових витрат за апеляційним провадженням у справі №903/611/19, подавши при цьому попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 у справі №903/611/19 зупинено апеляційне провадження у справі №903/611/19 за апеляційною скаргою Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №903/531/19; зобов`язано учасників справи повідомити Північно-західний апеляційний господарський суд про набрання законної сили судовим рішенням у справі №903/531/19 та надати відповідні докази.

11.03.2020 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов від Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства лист (вих.№09-03/387-20 від 05.03.2020) в якому відповідач повідомив суд апеляційної інстанції, що обставини, які зумовили зупинення провадження у даній справі усунуті, а саме судове рішення у справі №903/531/19 набрало законної сили.

З огляду на те, що обставини, які зумовили зупинення провадження у даній справі усунуті, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2020 у справі №903/611/19 поновлено провадження за апеляційною скаргою Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19. Повідомлено учасників судового процесу, що у зв`язку з епідемічною ситуацією та поширенням територією України та країн світу гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19) з урахуванням постанови Кабінету міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року №211 та постанови Кабінету Міністрів України № 215 від 16 березня 2020 року щодо обмеження з 18 березня по 3 квітня 2020 року пасажирських перевезень на території України для запобігання поширенню коронавірусної інфекції, а також рекомендацій Ради суддів України від 16.03.2020 №9рс-186/20, дату судового засідання буде визначено після скасування карантинних заходів, шляхом прийняття та надіслання учасникам справи відповідного процесуального документа.

06.04.2020 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла ухвала Верховного Суду від 30.03.2020 у справі №903/611/19 про відкриття касаційного провадження у справі № 903/611/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, якою витребувано з Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №903/611/19.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 у справі №903/611/19 зупинено апеляційне провадження у справі №903/611/19 до завершення розгляду Верховним Судом касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 у справі №903/611/19 та повернення матеріалів справи №903/611/19 до Північно-західного апеляційного господарського суду.

19 травня 2020 року матеріали справи №903/611/19 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

25.05.2020 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" письмові пояснення з урахуванням правових висновків постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.04.2020, в яких просить суд апеляційної інстанції прийняти до розгляду письмові пояснення; невідкладно прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 року у справі №903/611/19; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 у справі №903/611/19 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 та призначено апеляційну скаргу у справі №903/611/19 до розгляду на 30.06.2020 о 11:30 год.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" подано до суду клопотання про забезпечення проведення судового засідання 30.06.2020 у справі №903/611/19 в режимі відеоконференції з Печерським районним судом м. Києва (вул. Володимирська 15, м. Київ).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2019 у справі №903/611/19 задоволено клопотання представника позивача - Гапоненко Р.І. про участь в судовому засіданні 30.06.2020 року у справі №903/611/19 в режимі відеокоференції.

22.06.2020 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" заява про збільшення розміру судових витрат (вх. № 1571/20 від 22.06.2020) та заява щодо розміру судових витрат в апеляційному провадженні (вх.№ 4046/20 від 22.06.2020), в яких просить суд апеляційної інстанції за результатами розгляду справи здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи в суді апеляційної інстанції та покласти їх на відповідача (скаржника) в розмірі 95000,00 грн.

25.06.2020 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло від Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства клопотання про відкладення розгляду справи (вих.№ 09-05/830-20 від 24.06.2020), мотивуючи його постановою КМУ №211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та листом Ради суддів України № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року щодо утримання від участі в судових засіданнях, у зв`язку із поширенням на території України коронавірусу COVID-19, просить суд апеляційної інстанції відкласти розгляд справи на іншу дату.

За результатами судового засідання 30.06.2020 розгляд апеляційної скарги Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 відкладено на "14" липня 2020 року об 11:30 год.

06.07.2020 Представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів"- Гапоненко Р.І. подано до суду клопотання про забезпечення проведення судового засідання 14.07.2020 у справі №903/611/19 в режимі відеоконференції в одному із судів: Господарський суд м. Києва, Господарський суд Київської області, Північний апеляційний господарський суд, Печерський районний суд м. Києва, Шевченківський районний суд м. Києва, Голосіївський районний суд м. Києва, Київський апеляційний суд, або призначити судове засідання у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису поза приміщенням суду.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 №01-04/221 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Василишина А.Р. в період з 06 липня 2020 року по 10 серпня 2020 року включно, відповідно до статті 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п. 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В., суддя Грязнов В.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у справі №903/611/19 прийнято апеляційну скаргу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В., суддя Грязнов В.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.07.2020 у справі №903/611/19 клопотання представника позивача - Гапоненко Р.І. в частині проведення судового засідання у режимі відеоконференції в одному із судів м. Києва- відмовлено; клопотання представника позивача - Гапоненко Р.І. в частині проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.

У судовому засіданні 14.07.2020 представник відповідача повністю підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі та надав усні пояснення щодо суті спору.

У судовому засіданні 14.07.2020 представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві та надав усні пояснення щодо суті спору.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення викладені у відзиві, стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Рішенням Волинської обласної ради від 26.02.2013 №17/82 надано ТОВ "Ішів" у користування мисливські угіддя площею 14253 га терміном на 25 років (а.с.10).

На підставі Рішення, 12.04.2013 між ТОВ "Ішів" та Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства укладено договір про умови ведення мисливського господарства, предметом якого стало мисливські угіддя загальною площею 14253 га. (а.с.8-9).

У відповідності до п. 2.2. Договору ТОВ "Ішів" зобов`язується, зокрема:

е) проводити комплексні заходи, спрямовані на відтворення, у тому числі штучне, мисливських тварин, збереження і поліпшення середовища їх перебування, щорічно вкладати кошти на їх охорону і відтворення з розрахунку на 1 тисячу гектарів лісових угідь не менше тридцяти, польових двадцяти п`яти, водно-болотних двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

є) здійснювати охорону державного мисливського фонду, сформувати єгерську службу з розрахунку не менше як один єгер на п`ять тисяч гектарів лісових або десяти тисяч гектарів польових чи водно болотних мисливських угідь в термін до 01 травня 2013 року згідно з штатним розписом, який додається користувачем.

Як слідує з матеріалів справи, Заступник військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Волинської обласної ради та до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання незаконним та скасування рішення Волинської обласної ради V скликання від 26 лютого 2013 року N 17/82 "Про надання мисливських угідь у користування" в частині надання в користування ТОВ "Ішів" мисливських угідь Ішівського, Стенжаричівського та Устилузького лісництв на території відділу прикордонної служби "Пархоменкове" та "Коритниця" Львівського прикордонного загону в смузі місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень Державної прикордонної служби України загальною площею 465 га.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.03.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 у справі №910/23066/17, в частині визнання незаконним та скасування підпункту 1.8 п. 1 рішення Волинської обласної ради VI скликання від 26 лютого 2013 року № 17/82 "Про надання мисливських угідь у користування" загальною площею 465 га. залишено без змін, а в частині визнання недійсним договору, направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.16-19).

Підставою визнання незаконним та скасування підпункту 1.8 п. 1 рішення Волинської обласної ради VI скликання від 26 лютого 2013 року № 17/82 "Про надання мисливських угідь у користування" загальною площею 465 га. стало перевищення Волинською обласною радою своїх повноважень, а саме передання в оренду земельної ділянки, яка знаходиться в межах прикордонної смуги, так як вона належить до земель оборони.

Згідно ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

24.07.2019 представник позивача на адресу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства надіслав Пропозицію (а.с.13-14) щодо внесення змін до Договору про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013, у якій пропонував укласти Додаткову угоду, в якій сторони виключили спірні 465 га із загальної площі оренди земель мисливського господарства.

У відповіді №09-05/1203-19 від 06.08.2019 Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства відмовлено в розгляді даного питання та укладанні Додаткової угоди.

13.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ішів" звернулося в суд з позовною заявою до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про внесення змін до договору, яка обґрунтована тим, що ТзОВ "Ішів" не може фактично і юридично здійснювати користування 465 га мисливських угідь, які є частиною площі мисливських угідь за договором про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013. Дані площі мисливських угідь знаходяться у прикордонній смузі і не можуть бути предметом договірних відносин між ТзОВ "Ішів" та Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, а тому мають бути виключені з договору про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013, в результаті за яким загальна площа мисливського господарства, яка надається ТзОВ "Ішів" в оренду має становити 13788 га, а не 142536 га.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги та заперечень до неї, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

Підстава позову - це фактичні обставини на яких ґрунтується вимога позивача.

Предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондується зі способами захисту права, визначеними законом чи договором.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 3 ст. 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і користувачами мисливських угідь.

На підставі Рішення Волинської обласної ради від 26.02.2013 №17/82, 12.04.2013 між ТОВ "Ішів" та Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства укладено договір про умови ведення мисливського господарства, предметом якого стали мисливські угіддя загальною площею 14253 га.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся з вимогою про виключення із Договору про умови ведення мисливського господарства, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ішів" та Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства від 12.04.2013 мисливські угіддя площею 465 га., шляхом внесення змін до п.1.1, вищевказаного договору, встановивши загальну площу наданих в оренду мисливських угідь у розмірі 13788 га.

Згідно ч.ч. 2-4 ст.188 ГК України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до положень ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Як зазначено у частині 4 ст. 652 ЦК України, зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Цивільний кодекс установлює презумпцію правомірності договору (ст. 204). Це означає, що договір є дійсним, якщо: він не визнаний недійсним судом; його недійсність не випливає з норми закону.

Загальні підстави недійсності правочину встановлені ст.215 ЦК України. Так, згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Заступник військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави - в особі його органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Адміністрація Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів 1) Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" про визнання недійсним договору про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013 та застосування наслідків недійсності правочину, укладеного між Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та товариством з обмеженою відповідальністю "Ішів" в частині мисливських угідь Ішівського, Стенжаричівського та Устилузького лісництв на території відділів прикордонної служби "Пархоменкове" та "Коритниця" Львівського прикордонного загону в смузі місцевості, що знаходяться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень Державної прикордонної служби України загальною площею 465 га.

Постановою Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №903/531/19 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 і рішення Господарського суду Волинської області від 02.12.2019 у справі №903/531/19 залишено без змін, якими визнано недійсним Договір про умови ведення мисливського господарства від 12 квітня 2013 року та застосовано наслідки недійсності правочину, укладеного між Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та товариством з обмеженою відповідальністю "Ішів" в частині мисливським угідь Ішівського, Стенжаричівського та Устилузького лісництв на території відділів прикордонної служби "Пархоменкове" та "Коритниця" Львівського прикордонного загону в смузі місцевості, що знаходяться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень Державної прикордонної служби України загальною площею 465 га.

Як передбачено ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 207 ГК України господарське зобов`язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для внесення змін до Договору про умови ведення мисливського господарства від 12 квітня 2013 року в частині використання угідь площею 465 га, оскільки даний договір в цій частині визнаний судом у справі №903/531/19 недійсним. А отже, з врахуванням вищезазначених правових норм, на час перегляду в апеляційному порядку рішення суду у даній справі не існує пункту договору про користування позивачем 465 га мисливських угідь, оскільки такий пункт є недійсним з моменту вчинення правочину, а його дія припинилася на майбутнє, тобто з моменту набрання рішенням суду законної сили (з 25.02.2020).

Тому суд апеляційної інстанції вважає вимоги позивача безпідставними, а їх задоволення такими, що не призведе до поновлення порушеного права за захистом якого поданий позов. Визнання недійсним договору в частині і внесення змін до договору в цій частині є взаємовиключними правовими конструкціями захисту права, оскільки задоволення однієї виключає задоволення іншої і навпаки.

Так, в першому випадку судом дається оцінка законності (дійсності) частини договору і у разі задоволення позову спростовується його дійсність і визнається його недійсність. В другому випадку, суд, взявши за основу презумпцію правомірності правочину, констатувавши, що договір є дійсним, аналізує наявність підстав, унормованих ст.ст.651, 652 ЦК України і вносить зміни до дійсного договору.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржника, наведені в апеляційній скарзі, про порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, а саме щодо не зупинення судом першої інстанції провадження у справі № 903/611/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 903/531/19, оскільки враховуючи правову позицію Верховного Суду (п.21 постанови Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №903/611/19) суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду; сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

.Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлене судом апеляційної інстанції, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України, колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов допустився неправильного застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача, згідно вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 - задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 - скасувати. Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" (вулиця Набережна, будинок 2, село Кладнів, Володимир-Волинський район, Волинська область, 44710, ) на користь Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства (проспект Волі, будинок 30, місто Луцьк, Волинська область, 43010, ) 2881,50 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Місцевому господарському суду видати судовий наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "20" липня 2020 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.