ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1877/17

Господарський суд Одеської області у складі головуючого судді Демешина О. А., судді Літвінова С.В., судді Д. О. Бездолі, при секретарі судового засідання Рибці Ю.Е., розглянувши матеріали справи № 916/1877/17

За позовом: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ";

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ";

та відповідача 2: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РИСОІЛ С.А."

про солідарне стягнення 405683,5 грн.

з підстав завдання майнової шкоди

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: Панкратова Г.С. - довіреність, Сєбова О.І. - довіреність.

від відповідача 2: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ: 03.08.2017 року Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» (далі - Відповідач 1) про стягнення 405683,50 грн. майнової шкоди.

10.08.2017 року суд (суддя М.І. Никифорчук) порушив провадження по справі.

12.09.2017 року суд отримав відзив Відповідача 1) та 09.10.2017 року письмові пояснення - просить суд відмовити в позові повністю.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.10.2017, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2017, у задоволенні позову відмовлено повністю.

16.05.2018 року Постановою Верховного суду скасовано Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 року та рішення Господарського суду Одеської області від 11.10.2017 року по справі № 916/1877/17, а справу передано до Господарського суду Одеської області на новий розгляд.

Верховний суд звернув увагу на те, що місцевим господарським судом не було вчинено відповідних дій по підготовці даної справи до розгляду з врахуванням предмету та підстав позову ДП „Морський торговельний порт "Чорноморськ", що призвело до неповного встановлення обставин справи та як наслідок ухвалення передчасного рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема, Верховний суд зазначив про необхідність визначення експертним шляхом ринкової вартості майна позивача, відшкодування збитків від знищення якого є предметом спору по справі.

27.06.2018 року справу прийняв до свого провадження суддя Демешин О. А., ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов, враховуючи Постанову ВС від 16.05.2018 року із урахуванням вимог ст.165 ГПК України - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали суду.

23.07.2018 року Відповідач 1) надав суду відзив на позов - просить в задоволені позову відмовити.

23.08.2018 року суд отримав від Позивача відповідь на відзив - позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

28.08.2018 року Позивач надав суду клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РИСОІЛ С.А." та виклав прохальну частину позову в наступній редакції: стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" та АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "РИСОІЛ С.А." майнову шкоду в розмірі 405683,50 грн.

28.08.2018 року суд залучив до участі у справі № 916/1877/18 в якості співвідповідача - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РИСОІЛ С.А." (далі - Відповідач 2), зобов`язав позивача надати докази надсилання залученому співвідповідачу копії позову з додатком та копії клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача з додатком, встановив залученому співвідповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Крім того, 28.08.2018 року суд призначив огляд доказів за місцезнаходженням: склад-майданчик з інвентарним номером 2110, зареєстрованого за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ (м. Чорноморськ), вул. Транспортна, 2 (Центральна, 20-А).

10.09.2018 року суд залучив при проведенні огляду доказів за їх місцезнаходженням: склад-майданчик з інвентарним номером 2110, зареєстрованого за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ (м. Чорноморськ), вул. Транспортна, 2 (Центральна, 20- А), призначеного ухвалою Господарського суду Одеської області на 10.09.2018 року о 16:00. спеціаліста - інженера-геодезиста ОСОБА_1 , який використовуватиме спеціальне обладнання, у т.ч. приймач супутникового зв`язку GNNS RX1250Tc s/n 310854.

10.09.2018 року суд провів огляд доказів за їх місцезнаходженням, в порядку ст. 82 ГПК України, про що складено протокол.

21.09.2018 року суд ухвалив розгляд справи № 916/1877/17 розпочати з початку зі стадії відкриття провадження по справі.

Відповідач 2) 18.10.2018 року надав суду відзив - просить в задоволені позову відмовити.

07.11.2018 року Позивач надав суду відповідь на відзив Відповідача 2) - позовні вимоги просить задовольнити повністю.

15.11.2018 року суд призначив по справі комплексну будівельно-земельно-технічну оціночну судову експертизу, провадження по справі суд зупинив.

18.09.2019 руку суд отримав висновок експерта, після повернення справи до суду провадження по справі суд поновив, призначив справу до колегіального розгляду. Справа прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Демешин О. А., суддя Степанова Л.В., суддя Смелянець Г.Є., суд ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

23.01.2020 року справа прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя О. А. Демешин, суддя С. В. Літвінов, суддя Д. О. Бездоля, суд ухвалив повторно розпочати розгляд справи по суті.

08.04.2020 року, враховуючи установлення в Україні карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та з метою забезпечення безпеки учасників судового процесу, суд повідомив учасників справи, що про призначену дату судового засідання їх буде додатково повідомлено після відміни обмежувальних протиепідемічних заходів.

Позивач неодноразово звертався до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи обмеження, пов`язані із запровадженим карантином. Так, позивач не з`явився в судове засідання, призначене на 24.06.2020р. о 12.00. Однак, вказані обмеження не завадили представнику позивача прийняти участь у судовому засіданні 24.06.2020р. в Господарському суді міста Києва. В судове засідання, призначене на 14.07.2020р. о 12.00., представник позивача не з`явився у зв`язку з перебуванням у відпустці 13-14.07.2020р.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України - якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що спір по справі вирішується вже більше трьох років, а на виконання приписів Верховного суду вже було проведено і огляд речових доказів за їх місцезнаходженням і призначена комплексна будівельно-земельно-технічна оціночна судова експертиза, та з метою дотримання принципу розумності строку розгляду спору - суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи представник Позивача позов підтримав, представники Відповідачів проти позову заперечили.

В С Т А Н О В И В :

На балансі Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", на праві повного господарського віддання знаходяться об`єкти нерухомого майна, зокрема: склад-майданчик, 1977 року забудови, загальною площею 2374 м2 (інв. № 2110) та службове приміщення складу, 1978 року забудови, загальною площею 385м2 (інв. № 2107), які належать державі в особі Міністерства інфраструктури України.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності службове приміщення складу, 1978 року забудови, загальною площею 385м2 (інв. № 2107) обліковується під літерою 4Г будівля складу пропан бутану № 36, а склад-майданчик, 1977 року забудови, загальною площею 2374 м2 (інв. № 2110) обліковується під цифрою III - покриття цементне.

Вказані об`єкти розташовувалися на земельній ділянці загальною площею 4,00 га в тилу причалу № 11 м. Чорноморськ, яка знаходилась на праві постійного користування ДП "МТП "Чорнорморськ".

Відповідно до рішення Іллічівської міської ради від 19.12.2008 року № 512/105-V "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 4,00 га державному підприємству "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (на час прийняття рішення ДП "Іллічівський морський торговельний порт"), припинено право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 4,00 га в тилу причалу № 11, але на земельній ділянці залишилися об`єкти нерухомості, які належать ДП "Морський торгівельний порт "Чорноморськ", зокрема: службове приміщення складу, 1978 року забудови, загальною площею 385м2 (інв. № 2107) та склад-майданчик, 1977 року забудови, загальною площею 2374 м2 (інв. № 2110).

Позов ґрунтується на тому, що Листом від 25.06.2015 року ТОВ "СП Рисоіл Термінал" засвідчило свої наміри провести демонтаж власними силами та коштами службового приміщення складу (інв. № 2107) та склад майданчику (інв. № 2110), які розташовані на земельній ділянці наданій ТОВ "СП Рисоіл Термінал", після отримання ДП "МТП "Чорноморськ" дозволу Міністерства Інфраструктури України на списання вказаних об`єктів та письмового підтвердження цього демонтажу зі сторони ДП "МТП "Чорноморськ". Проте, дозволу Міністерства Інфраструктури України на списання вказаних об`єктів отримано не було і відповідно ДП "МТП "Чорноморськ" згоди на демонтаж службового приміщення складу (інв. № 2107) та склад-майданчику (інв. № 2110) не надавало.

Згодом було з`ясовано, що склад-майданчик (інв. № 2110) демонтований та фактично відсутній, територія очищена від будівельного сміття.

ДП "МТП "Чорноморськ" звернулося до відповідача 1) - ТОВ "СП "Рисоіл термінал" з приводу демонтажу склад-майданчику з проханням повідомити правові підстави демонтажу належного державі об`єкта нерухомості.

У відповіді ТОВ "СП "Рисоіл термінал" повідомило, що склад-пропан бутану наприкінці 2016 року обрушився під дією несприятливих погодних умов.

Позивач, зазначає, що склад-майданчик (інв. № 2110) представляв собою забетоновану територію загальною площею 2374 м2 і жодним чином не міг розрушитися під впливом несприятливих погодних умов, а лише шляхом демонтажу з боку ТОВ "СП "Рисоіл Термінал". З урахуванням цього, Позивач робить висновок, що ТОВ "СП Рисоіл Термінал" самовільно, без згоди балансоутримувача - ДП "МТП "Чорноморськ" та представника власника - Міністерства інфраструктури України, всупереч установленому законом порядку здійснило демонтаж будівлю складу- майданчику, 1977 року забудови, загальною площею 2374 м2 (інв. № 2110), залишковою вартістю 405683,50 грн.

При цьому, Позивач звернув увагу суду, що згідно з даними ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» є КОМПАНІЯ (АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО) «РИСОІЛ С.А.». Тобто, з вищевикладеного випливає, що земельна ділянка, на якій розташовувався склад-майдайчик за інвентарним №2110, який наразі зруйнований, на праві оренди належить АТ «РИСОІЛ С.А.», яке в свою чергу є засновником ТОВ «СП РІСОІЛ ТЕРМІНАЛ», та останній фактично здійснює свою діяльність на цій земельній ділянці, що в свою чергу не виключає причетності АТ «РИСОІЛ С.А.» (Відповідач 2 по справі) до руйнування об`єкту за інвентарним № 2110.

Тому Позивач, посилаючись на ч. 1 ст. 1166 ЦК України, ч. 3 ст. 136 ГК України, ч. 3 ст. 386 ЦК України, вважає, що шкода в сумі 405683,50 грн. завдана ДП "МТП "Чорноморськ" неправомірними діями ТОВ "СП "Рисоіл Термінал", та/або АТ «РИСОІЛ С.А.», які виразилися у незаконному демонтажу будівлі складу-майданчику, 1977 року забудови, загальною площею 2374 м2 (інв. № 2110), залишковою вартістю 405683,50 грн. підлягає відшкодуванню в повному обсязі шляхом стягнення в солідарному порядку з Відповідачів на користь Позивача.

Відповідачі заперечили проти позову пославшись на те, що ними не виконувалось будь-яких дій щодо демонтажу вищевказаного складу-майданчику та на те, що спірний склад майданчик на відповідальне зберігання жодному із відповідачів не передавався. Також, заперечуючи проти позову, відповідачі вказують на те, що позивач надає суперечливі данні щодо назви та площі спірної споруди та не надав доказів розміру майнової шкоди. Крім того, правова позиція відповідачів у спорі по цій справі полягає у тому, що позивачем не доведено їх вини, причинного зв`язку між майновою шкодою та протиправною поведінкою відповідачів і відсутністю всіх складових, які є необхідними для відшкодування шкоди на підставі ст.ст. 386, 1186 ЦК України.

Заслухавши пояснення сторін надані під час розгляду справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

В обґрунтування позовних вимог ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" зазначило про те, що ТОВ "Спільне підприємство Рисоіл Термінал" та/або АТ «РИСОІЛ С.А.» самовільно, без згоди балансоутримувача - ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та представника власника - Міністерства інфраструктури України, всупереч установленому законом порядку здійснило демонтаж будівлі складу-майданчику, 1977 року забудови, загальною площею 2374 м2 (інв. № 2110), залишковою вартістю 405 683, 50 грн.

Матеріально-правовою підставою позову зазначено статтю 136 Господарського кодексу України, статті 386, 1166 Цивільного кодексу України.

Обставини, які встановлені судом, підтверджені матеріалами справи, та не заперечуються сторонами:

- на балансі ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на праві повного господарського віддання знаходяться об`єкти нерухомого майна, зокрема - склад-майданчик, 1977 року забудови, загальною площею 2374 м2 (інв. № 2110), який належать на праві власності державі в особі Міністерства інфраструктури України;

- згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності службове приміщення складу, 1978 року забудови, загальною площею 385м2 (інв. № 2107) обліковується під літерою 4Г будівля складу пропан бутану № 36, а склад-майданчик, 1977 року забудови, загальною площею 2374м2 (інв. № 2110) обліковується під цифрою III - покриття цементне;

- вказані об`єкти розташовувалися на земельній ділянці загальною площею 4,00 га в тилу причалу № 11 м. Чорноморськ, яка знаходилась на праві постійного користування ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ";

- відповідно до рішення Іллічівської міської ради від 19.12.2008 № 512/105-V "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 4,00 га ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (на час прийняття рішення ДП "Іллічівський морський торговельний порт"), припинено право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 4,00 га в тилу причалу № 11;

- листом від 25.06.2015 ТОВ "Спільне підприємство Рисоіл Термінал" засвідчило свої наміри провести демонтаж власними силами та коштами службового приміщення складу (інв. № 2107) та склад майданчику (інв. № 2110), які розташовані на земельній ділянці наданій ТОВ "Спільне підприємство Рисоіл Термінал", після отримання ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" дозволу Міністерства Інфраструктури України на списання вказаних об`єктів та письмового підтвердження цього демонтажу зі сторони ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ";

- дозволу Міністерства Інфраструктури України на списання вказаних об`єктів отримано не було і відповідно ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" згоди на демонтаж службового приміщення складу (інв. № 2107) та склад-майданчику (інв. № 2110) не надавало;

- ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернулося до ТОВ "Спільне підприємство Рисоіл Термінал" з приводу демонтажу склад-майданчику з проханням повідомити правові підстави демонтажу належного державі об`єкта нерухомості;

Крім того, виконуючи рекомендації Верховного суду, відображені у Постанові від 16.05.2018 року, суд 15.11.2018 року призначив по справі комплексну будівельно-земельно-технічну оціночну судову експертизу, на вирішення експертизи суд поставив такі питання:

2.1. Чи можливо встановити місцезнаходження складу-майданчику (інвентарний №2110), розташованого за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 2, відображеного в інвентарній картці обліку основних засобів ДП „Морський торговельний порт „Чорноморськ" станом на 30.06.2017р.,в межах певної земельної ділянки ?

Якщо можливо, то зазначити це місцезнаходження.

2.2. Чи співпадає місцезнаходження складу-майданчику (інвентарний № 2110), відображеного в інвентарній картці обліку основних засобів ДП „Морський торговельний порт „Чорноморськ", із земельною ділянкою площею 4га (кадастровий № 030010181), наданій в оренду Акціонерному товариству „РИСОІЛ С.А." по договору оренди землі від 11.09.2009р.

2.3. Чи існує на цей час на місці розташування складу-майданчику (інв.№2110) бетонне чи цементне покриття ?

Якщо існує, то чи відповідає індивідуальна характеристика цього покриття індивідуальній характеристиці складу-майданчику (інв.№2110), відображеній в інвентарній картці обліку основних засобів ДП „Морський торговельний порт„Чорноморськ" станом на 30.06.2017р. („Монолитный бетон t=20см по песчаному основанию 2374 х 15 = 35610 РБю3207-60 ПРОЭКТ РАБОТЫ") ?

2.4. Які об`єкти нерухомого майна розташовані в межах земельної ділянки на якій знаходиться або знаходився склад-майданчик (інв.№1/2110) ?

2.5. Якщо на земельній ділянці на якій був розташований склад-майданчик (інв.№2110) цей об`єкт відсутній - то визначити якого розміру була його ринкова вартість станом на 03.09.2017р.

18.09.2019 руку суд отримав висновок експерта, в якому вказано, що:

- встановити місцезнаходження складу-майданчику (інвентарний №2110), розташованого за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспртна, 2, відображеного в інвентарній картці обліку основних засобів ДП „Морський торговельний порт „Чорноморськ" станом на 30.06.2017р.,в межах певної земельної ділянки - не надається можливим.

- встановити чи співпадає місцезнаходження складу-майданчику (інвентарний № 2110), відображеного в інвентарній картці обліку основних засобів ДП „Морський торговельний порт „Чорноморськ", із земельною ділянкою площею 4га (кадастровий № 030010181), наданій в оренду Акціонерному товариству „РИСОІЛ С.А." по договору оренди землі від 11.09.2009р. - не надається можливим.

- для відповіді на питання: «чи існує на цей час на місці розташування складу-майданчику (інв.№2110) бетонне чи цементне покриття?» потрібно провести огляд усіх будівель і споруд (склад, вежа, ваги, розподільний пункт, транспортна галерея, покриття І, які належать на праві приватної власності ТОВ «САЙНШАЙН ТЕРМІНАЛ», провести геодезичні роботи по визначенню їх місце розташування саме в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0181.

- з`ясувати які об`єкти нерухомого майна розташовані в межах земельної ділянки на якій знаходиться або знаходився склад-майданчик (інв.№1/2110) - не надається можливим.

- визначити якого розміру була ринкова вартість склад-майданчику (інв.№2110) станом на 03.09.2017р. - не надається можливим.

Також, виконуючи рекомендації Верховного суду, відображені у Постанові від 16.05.2018 року, суд 10.09.2018 року провів огляд доказів за їх місцезнаходженням із залученням спеціаліста інженера-геодезиста, який визначив три точки місцезнаходження склад-майданчика та зазначив, що четверта точка знаходиться в середині будівля, яка частково займає територію; судом встановлено, що вся оглянута земельна ділянка вкрита бетонними плитами, приблизно в середині ділянки розташований критий навіс.

Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами:

- фактичне місцезнаходження складу-майданчику (інвентарний №2110) на місцевості по всьому периметру;

- те, що місцезнаходження складу-майданчику (інвентарний № 2110), відображеного в інвентарній картці обліку основних засобів ДП „Морський торговельний порт „Чорноморськ", співпадає із земельною ділянкою площею 4га (кадастровий № 030010181), наданій в оренду Акціонерному товариству „РИСОІЛ С.А.";

- розміру ринкової вартості складу-майданчику (інв.№2110) станом на 03.09.2017р. та, як наслідок, розміру майнової шкоди на підтвердження заявленої суми позову;

- обставини за яких склад-майданчик був демонтований і якщо був, то ким саме з відповідачів по справі, або іншою особою;

Крім того, 05.02.2009р. Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на будівлі та споруди основного виробничого комплексу ДП „ІМТП", яким посвідчено, що об`єкт в цілому, який розташований в м. Іллічівськ (на цей час - Чорноморськ) вул. Транспортна, 2 дійсно належить Державі в особі Міністерства транспорту та зв`язку України. Майно знаходиться в повному господарському віданні Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт" на праві державної власності та в цілому складається з будівель та споруд основного виробничого комплексу ДП „ІМТП" (перелік додається).

Як стверджує позивач в позовній заяві, склад-майданчик загальною площею 2374кв.м. (інв.№2110) у переліку, який є додатком до вищевказаного Свідоцтва, обліковується під цифрою ІІІ - покриття цементне.

Між тим, в Інвентаризаційній картці обліку основних засобів станом на 30.06.2017р., наданій позивачем до позовної заяви, вбачається, що в найменуванні конструктивних елементів та інших ознак, що характеризують об`єкт (склад-майданчик інв.№2110) - значиться „монолитний бетон t=20 см.по песчаному основанию 2374х15=35610 РБ-3207-60"

Такий об`єкт як „покриття бетонне" в додатку до вищевказаного Свідоцтва про право власності обліковується під цифрою VI.

В комплексі з тим, що позивачем не доведено розташування складу-майданчику площею 2374кв.м. (інв.№2110) на земельній ділянці, яка була надана в оренду АТ „РИСОІЛ С.А." по договору оренди від 11.09.2009р. (позивач взагалі не визначився з тим в якому місці в натурі був розташований цей склад-майданчик) та те, що характеристики об`єкту „склад-майданчик" (інв.№2110) в картці обліку (покриття бетонне) не відповідають характеристиці об`єкта, що обліковується під цифрою ІІІ (покриття цементне) в додатку до Свідоцтва про право власності, стягнення збитків від знищення якого є предметом спору по справі - суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів солідарно 405683,5грн. збитків, завданих знищенням „складу-майданчику" (інв.№2110). До того ж, позивачем не доведено факту знищення саме цього об`єкту і особи винної у такому знищенні, якщо це мало місце.

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, за змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Таким чином, до предмета доказування у даній справі входить встановлення обставин щодо наявності в діях відповідача 1) протиправної поведінки, 2) збитків, 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, 4) вини.

Щодо першого елемента - протиправної поведінки, в межах даної господарської справи позивач мав довести суду обставини у зв`язку з якими припинило існувати в натурі нерухоме майно, а саме: як стверджує позивач - у зв`язку з діями відповідачів. Такі обставини, в свою чергу, дозволили б встановити наявність чи відсутність вини в діях відповідачів та причинно-наслідкового зв`язку між відповідними діями та завданими збитками.

Щодо такого елемента як збитки, то позивачу належало надати докази їх дійсного розміру із врахуванням положень статті 623 Цивільного кодексу України, згідно з якими боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Позивачем під час судового розгляду справи не доведено факту протиправності дій та вини відповідачів. Тобто, позовні вимоги та наведені в позові обставини не відповідають жодній із зазначених вище умов.

Також слід зазначити, що щодо обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на ч. 3 ст. 386 ЦК України, якою передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як зазначалось вище, на цей час власником будівель і споруд ДП „ІМТП" - є держава в особі Міністерства інфраструктури України (колишнє Міністерство транспорту та зв`язку України". Тобто, шкода у вигляді збитків від знищення державного майна (в разі її доведення) могла б бути завдана державі в особі Міністерства інфраструктури України, а не позивачу по справі.

Вищевказане є підставою для відмови у задоволенні позову.

Статтею 51 ГПК України встановлено, якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи, обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Міністерство інфраструктури України до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, судом не залучалось, з огляду на те, що право на звернення до суду з вимогами про відшкодування збитків державі, завданих знищенням державного майна, не залежало від прийнятого по цій справі судового рішення і не могло вплинути на права та обов`язки цієї особи щодо сторін по справі.

Крім того, як зазначалось вище, позивачем в позові заявлено про солідарне стягнення з відповідачів збитків в сумі 405683,5грн.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, в разі неподільності предмета зобов`язання.

Однак, позивач не обґрунтував, з посиланням на норму закону, або на певні договірні зобов`язання, які б надавали йому право на солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" та Акціонерного твариства "РИСОІЛ С.А." вищевказаної суми збитків.

Вказане є ще однією підставою для відмови у задоволенні позову.

Доказами в розумінні ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок доказування відповідно до ст. 74 ГПК України покладається на кожну сторону, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Повний текст складено 21 липня 2020 р.

Головуючий О. А. Демешин

Суддя С. В. Літвінов

Суддя Д. О. Бездоля