ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1308/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Серган А.П.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/1308/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Бузили Віри Флорівни

про стягнення 25 643,88 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з`явився.

від відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Бузили Віри Флорівни заборгованості у сумі 25 643,88 грн., з яких: 18 641,49 грн. - сума основного боргу, 1 228,17 грн. - пеня, 181,77 грн. - 3% річних, 5 592,45 грн. - неустойка. Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, розмір яких відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат становить 7 102 грн., з яких 2 102 грн. - судовий збір та 5 000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 24836 від 25.11.2019р. щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару.

14.05.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі, та розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (явка учасників справи у судове засідання не є обов`язковою). Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 15.06.2020р.

11.06.2020р. за вх. № 14990/20 господарським судом Одеської області одержано заяву про зменшення позовних вимог, в якій ТОВ "Рошен Де Люкс" просить суд стягнути з Фізичної особи підприємця Бузили Віри Флорівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен Де Люкс» 21 893, 88 грн., з яких: 14 891,49 грн. - сума боргу, 1228,17 грн. - пеня, 181,77 грн. - 3% річних, 5592,45 грн. - неустойка (штраф).

Крім того, у заяві позивач просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Бузили Віри Флорівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен Де Люкс» судові витрати, понесені позивачем, а саме сплачений останнім судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Також у заяві позивач просить суд винести ухвалу про повернення з державного бюджету частини судового збору, сплаченого ТОВ «РОШЕН ДЕ ЛЮКС» при подачі позовної заяви у зв`язку зі зменшенням позовних вимог, а також приєднати до матеріалів справи №916/1308/20 в якості доказів щодо підтвердження понесення судових витрат на правову допомогу: копію Рахунку № 11 від 29.05.2020 року; копію Платіжного доручення № 8962 від 29.05.2020 року; копію Акту №05 здачі-приймання наданих послуг від 29.05.2020 року.

15.06.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 06.07.2020р.

Позивач у судові засідання 15.06.2020р. та 06.07.2020р. не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Відповідач у судові засідання 15.06.2020р. та 06.07.2020р. не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив та відзив на позов не надав та Жодного клопотання щодо перенесення судового засідання від відповідача до суду не надходило.

При цьому, ухвала суду від 14.05.2020р., яка надіслана відповідачу на адресу, що зазначена у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвала суду від 15.06.2020р. вручена відповідачу 20.06.2020р., про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.06.2020р.

Отже, у судовому засіданні 06.07.2020р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою вирішено розглянути справу за відсутністю учасників справи у судовому засіданні, із врахуванням того, що останні не викликалися судом у судове засідання, та за наявними матеріалами справи, оскільки відзив на позов не наданий відповідачем та жодного клопотання про перенесення розгляду справи відповідачем не заявлено.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 06.07.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи господарським судом встановлено:

25.11.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" (Постачальник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Бузилою Вірою Флорівною (Покупець, відповідач) укладений договір поставки №24836, згідно з яким Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити та передати у власність Покупця кондитерські вироби, спеції та інше (Товар), а Покупець зобов`язаний прийняти та оплатити його на умовах, визначених у Договорі.

Відповідно до п. 1.2. Договору кількість, асортимент, ціна Товару та адреса доставки визначається у видаткових накладних (специфікаціях), які є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 2.1. Договору ціна на Товар вказується у видаткових накладних і являється узгодженою сторонами за умови присутності печаток обох сторін Договору. В цьому випадку видаткові накладні виконують функції Специфікації. Якщо Покупець являється фізичною особою, або підприємцем, що не має печатки - накладні посвідчуються їх підписом, або підписом уповноваженої особи з відміткою: «Працюю без печатки».

Відповідно до п. 2.2. Договору ціна визначається і приймається сторонами в національній валюті України - гривні.

Згідно п. 2.3. Договору загальна сума Договору складається із суми вартості партій Товару, відповідно до видаткових накладних, поставлених Постачальником Покупцю.

Відповідно до п.2.4. Договору оплата товару здійснюється на протязі 6 календарних днів з моменту прийняття товару Покупцем відповідно до п.п. 3.2-3.6 Договору.

Згідно п. 3.1. Договору Постачальник постачає Товар у кількості і асортименті, обумовленому у видаткових накладних.

Відповідно до п. 3.3. Договору доставка Товару до складу Покупця або до Торгової точки Покупця здійснюється засобами Постачальника. Адреса поставки вказується у видатковій накладній та у Додатку № 1 до Договору. У разі розбіжностей в цих документах, перевагу має видаткова накладна.

Згідно п. 3.6. Договору перехід права власності на Товар здійснюється в момент передачі Товару. Товар вважається поставленим з моменту його передачі від Постачальника Покупцю за видатковими накладними. Накладні оформляються відповідно до умов діючого законодавства, підписуються уповноваженими представниками сторін, із зазначенням посади та П.І.Б., а також (за необхідності) з відповідною відміткою «Працюю без печатки». Покупець підтверджує повноваження осіб, що завіряють своїм підписом факт прийняття Товару на накладних.

Відповідно до п. 6.2. Договору у разі невиконання /неналежного виконання п.2.4. Договору Постачальник має право стягнути з Покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ діючої на момент порушення зобов`язання за кожен день прострочення. Штрафні санації застосовуються до Покупця до повного погашення ним заборгованості. Також Постачальник має право не здійснювати подальшу поставку Товару за цим Договором або в односторонньому порядку змінити умови оплати Товару, зазначені у п. 2.4. цього Договору.

Згідно п. 6.3. Договору за необґрунтовану відмову або ухилення від оплати продукції, за несвоєчасну оплату Товару Покупець виплачує Постачальникові за вимогою останнього неустойку у вигляді штрафу: - у розмірі 10% від суми неоплаченого Товару за прострочення оплати понад 10 календарних днів; - у розмірі 20% від суми неоплаченого Товару за прострочення оплати понад 20 календарних днів; - у розмірі 30% від суми неоплаченого Товару за прострочення оплати понад 30 календарних днів.

Відповідно до п. 9.1. Договору цей Договір вважається укладеним з моменту підписання повноважними представниками Сторін, і діє протягом року. Якщо протягом місяця до закінчення строку дії Договору жодна із Сторін не заявить про свій намір припинити договірні відносини або переукласти Договір на інших умовах, строк дії Договору автоматично продовжується на кожен наступний рік і на тих же умовах. Припинення дії Договору не звільняє жодну із Сторін від відповідальності за його порушення або невиконання, що мало місце під час дії Договору.

На виконання Договору позивачем поставлено відповідачу товар (кондитерські вироби) на загальну суму 25 246,26 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними від 28.12.2019р. № RDL00160078 на суму 10 024,91 грн., від 11.01.2020р. № RDL00002056 на суму 7420,91 грн., від 25.01.2020р. № RDL00008057 на суму 5075 грн., від 25.01.2020р. № RDL00008292 на суму 2725,44 грн.

Поставлений позивачем товар частково оплачений відповідачем в сумі 4675 грн., про що свідчать наявні у справі фіскальні чеки № 445840 від 24.01.2020р. на суму 1150 грн.; № 449019 від 07.02.2020 р. на суму 1500 грн.; № 451187 від 14.02.2020р. на суму 900 грн.; № 462417 від 26.03.2020р. на суму 425 грн.; № 464503 від 02.04.2020р. на суму 150 грн.; № 466991 від 09.04.2020 р. на суму 550 грн.

Також 03.04.2020р. відповідачем здійснено повернення поставленого позивачем товару на суму 1929,77 грн.

31.03.2020р. позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. № 118/20, в якій просив сплатити суму основного боргу. Зазначену претензію відповідач отримав 06.04.2020р., про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, проте, поставлений позивачем товар відповідачем не оплачений, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

У заяві про зменшення позовних вимог за вх.№14990/20 від 11.05.2020р., яка подана позивачем до суду до початку першого судового засідання та на підставі п.2 ч.2 ст.46 ГПК України прийнята до розгляду господарським судом, позивач просить суд стягнути з відповідача борг в розмірі 14891, 49 грн., пеню в розмірі 1228,17 грн., 3% річних в розмірі 181,77 грн. та штраф у розмірі 5592, 45 грн.

До заяви позивачем надано бухгалтерську довідку від 10.06.2020р. № 181/20, згідно з якою станом на 10.06.2020р. борг відповідача становить 14891,49 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення зменшених позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом на підставі укладеного між сторонами договору поставки від 25.11.2019р. № 24836 у позивача виникло зобов`язання поставити відповідачу товар, а у відповідача виникло зобов`язання прийняти та оплатити цей товар протягом 6 календарних днів з моменту прийняття товару.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Судом на підставі поданих позивачем доказів (видаткові накладні, фіскальні чеки, бухгалтерські довідки) встановлено, що борг відповідача за товар, який позивач поставив відповідачу за період з 28.12.2019р. по 25.01.2020р., становить 14 891,49 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У п. 6.2. договору встановлено, що у разі невиконання /неналежного виконання п.2.4. Договору Постачальник має право стягнути з Покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ діючої на момент порушення зобов`язання за кожен день прострочення. Штрафні санації застосовуються до Покупця до повного погашення ним заборгованості.

У п. 6.3. договору встановлено, що за необґрунтовану відмову або ухилення від оплати продукції, за несвоєчасну оплату Товару Покупець виплачує Постачальникові за вимогою останнього неустойку у вигляді штрафу: - у розмірі 10% від суми неоплаченого Товару за прострочення оплати понад 10 календарних днів; - у розмірі 20% від суми неоплаченого Товару за прострочення оплати понад 20 календарних днів; - у розмірі 30% від суми неоплаченого Товару за прострочення оплати понад 30 календарних днів.

Перевіривши розрахунок пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу пені становить 1 228,17 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Також відповідає обставинам справи щодо прострочення відповідача розрахунок штрафу, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір штрафу становить 5 592,45 грн.

Ч.2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Перевіривши розрахунок 3% річних, згідно з яким розмір 3% річних становить 181,77 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, а також виходячи з того, що відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо позовних вимог, а тим більш доказів, які спростовують позовні вимоги, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність зменшених позовних вимог, а отже і їх задоволення.

Щодо розподілу судових витрат, господарський суд виходить з наступного.

Згідно з орієнтовним розрахунком судових витрат, який наведений ТОВ "Рошен Де Люкс" у позовній заяві, судові витрати останнього складаються із:

- судового збору в розмірі 2 102 грн., який сплачено за подання до суду позовної заяви, згідно платіжного доручення № 8703 від 24.04.2020р.;

- витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконані договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог на відповідача покладається судовий збір в розмірі 1 794,62 грн.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ч.ч. 2, 3, 4 ст.126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В підтвердження розміру понесених судових витрат позивачем до суду надані:

1) договір про надання правової допомоги №02/05/19 від 02.05.2019р., який укладений між ТОВ "Рошен Де Люкс" (Клієнт) і адвокатом Славовою О.А. (Адвокатське бюро), та згідно з яким Клієнт доручає, Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених в даному Договорі.

Відповідно до п. 2.2. Договору відповідно до умов цього Договору Клієнт приймає на себе зобов`язання, зокрема проводити виплату гонорару за надану правову допомогу в порядку та терміни, визначені цим Договором, оплачувати додаткові витрати Адвокатського бюро на надання правової допомоги та ін.

Згідно п. 3.2. Договору оплата за даним Договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом рахунку від Адвокатського бюро.

Відповідно до умов п.3.5. Договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість.

2) ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ОД №363831 від 23.04.2020р., виданий ТОВ "Рошен Де Люкс" адвокату Славовій О.А.

3) Акт здачі-приймання наданих послуг №05 від 29.05.2020р., який складений Клієнтом та Адвокатським бюро, та згідно з яким Виконавцем надано правову допомогу (послуги) в період з 01.05.2020р. по 29.05.2020р., в т.ч. консультація, підготовка та подача позовної заяви до Господарського суду Одеської області про стягнення заборгованості з ФОП Бузила В.Ф., ведення справи в господарському суді.

4) рахунок № 11 від 29.05.2020р., який складений Виконавцем на оплату наданих послуг згідно договору № 02/05/19 від 02.05.2019р. в сумі 5 000 грн., а саме консультація, підготовка та подача позовної заяви з додатками до господарського суду Одеської області про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Бузили Віри Флорівни. Ведення справи в Господарському суді Одеської області.

5) платіжне доручення № 8962 від 29.05.32020р., яке свідчить про оплату позивачем виставленого 29.05.2020р. рахунку № 11.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд дійшов висновку про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу саме у заявленому позивачем розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бузили Віри Флорівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" (юридична адреса: 66300, Одеська область, м.Подільськ, вул. Соборна, б.216-А; поштова адреса: 65031, м. Одеса, вул. М.Грушевського,2-А, ) заборгованість у сумі 21 893,88 грн., з яких: 14 891 (чотирнадцять тисяч вісімсот дев`яносто одна) грн. 49 коп. - сума основного боргу, 1 228 (одна тисяча двісті двадцять вісім) грн. 17 коп. - пеня, 181 (сто вісімдесят одна) грн. 77 коп. - 3% річних, 5 592 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дві) грн. 45 коп. - неустойка (штраф), а також судові витрати, у розмірі 6 794,62 грн., з яких 1 794 (одна тисяча сімсот дев`яносто чотири) грн. 62 коп. - судовий збір та 5 000 (п`ять тисяч) грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення, із врахуванням п. 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України.

Повне рішення складено 13 липня 2020 р.

Суддя Г.Є. Смелянець