СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
судді Східного апеляційного господарського суду Слободіна М.М. стосовно постанови колегії суддів САГС від 15.07.2020
15.07.2020 Справа № 905/707/16
Постановою колегії суддів САГС від 15.07.2020 у справі № 905/707/16 була задоволена апеляційна скарга головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.04.2020 у справі №905/707/16, скасована ухвала господарського суду Донецької області від 27.04.2020 у справі №905/707/16 та прийняте рішення про задоволення заяви Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. №59957236/16 від 23.03.2020 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать АТ ДТЕК Донецькі електромережі, які розміщені на рахунках ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля.
Опираючись на сукупність досліджених в ході вирішення спору доказів вважаю, що постанова САГС від 15.07.2020 у справі № 905/707/16 є помилковою, а заява Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. №59957236/16 від 23.03.2020 про звернення стягнення на майно боржника, яке знаходиться у третіх осіб, підлягала відхиленню.
Зокрема, такий висновок випливає з двох окремих, самостійних підстав.
По-перше, з огляду на юридичну сутність безготівкових грошових коштів, які знаходяться на рахунках третьої особи, можна стверджувати, що вони є власністю суб`єкта, якому належить поточний рахунок, і жодний інший суб`єкт, в тому числі кредитор за договором позики, не має і не може мати жодних речових прав на вказані кошти.
Після настання строку повернення позики (повернення зворотної фінансової допомоги) у кредитора виникає право вимагати поверненя позики.
За таких умов, на мою думку, суд не може прийти до висновку про належність безготівкових коштів кредитору у зобов`язанні позики (боржнику у справі №905/707/16) до настання строку повернення коштів.
Окрім того, тлумачення положень ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» як безумовного права виконавця звертати стягнення на майно боржника, яке знаходиться у третіх осіб, не відповідає приписам ст. 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, майно боржника знаходиться у третіх осіб на різних правових підставах, перелік яких не є виключним.
Наприклад, у даній справі підстава набуття коштів третьою особою (ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля) є зобов`язальною.
Якщо припустити, що державний (приватний) виконавець має безумовне право звернення стягнення на майно боржника незалежно від того, на який правовій підставі воно отримане третьою особою і використовується нею, то слід констатувати, що право мирного володіння майном підлягає обмеженню лише за фактом з`явлення відповідної вимоги державним (приватним) виконавцем.
На мою думку, таке обмеження права мирного володіння майном не відповідає змісту і духу ст. 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
По-друге, слід врахувати обставину укладення боржником правочинів уступки права вимоги.
В цій частині я погоджуюся із висновками інших суддів колегії суддів про те, що укладення цих договорів боржником має ознаки юридичної маніпуляції, спрямованої на ухилення від виконання цивільного зобов`язання.
Однак, вказані правочини ніким не оскаржені та не визнані недійсними судом, тому в силу презумпції, встановленої ст. 204 ЦК України, вони мають здатність до створення правових наслідків.
Оскільки презумпція не спростована у встановленому законом порядку, вказана обставина підлягала врахуванню при прийнятті судового рішення.
Опираючись на викладене, вважаю, що апеляційна скарга не підлягала задоволенню, а в задоволенні заяви Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. №59957236/16 від 23.03.2020 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать АТ ДТЕК Донецькі електромережі, які розміщені на рахунках ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля, слід було відмовити.
Суддя М.М. Слободін