УХВАЛА

м. Київ

13.07.2020Справа № 910/7949/20

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", м. Київ

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

про стягнення 3 040 610,72 грн, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2020 року Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) заборгованості в розмірі 3 040 610,72 грн у зв'язку з невиконанням останнім умов Кредитного договору №ККРОSKD.26145.033 від 12.12.2013 року в частині сплати кредитних платежів.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справи №910/7949/20, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено суддю Морозова С.М.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було дотримано вимог ст. 162, ст. 164 та ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не надано доказів оплати судового збору в розмірі, визначеному нормами Закону України "Про судовий збір", у зв'язку з чим ухвалою суду від 15.06.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк (10 (десять) днів з дня вручення ухвали) та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання необхідних документів до матеріалів позовної заяви.

Зазначену ухвалу від 15.06.2020 року позивачу було направлено на адресу зазначену в позовній заяві. Позивач вказане відправлення (№174) отримав 22.06.2020 року.

Як встановлено судом, у визначений ухвалою строк позивачем не подано до суду заяву про усунення недоліків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Разом з тим, виходячи зі змісту ухвали суду від 15.06.2020 року, строк на усунення недоліків позивачем повинен був бути виконаний в період не більше десяти днів з дня вручення ухвали, а оскільки фактичне вручення було 22.06.2020 року, то останнім днем на усунення недоліків є 02.07.2020 року.

Позивач своїм правом на усунення виявлених судом недоліків не скористався.

Враховуючи викладені обставини, а також той факт, що строк на усунення недоліків минув, суд зазначає, що позивач у будь-якому разі був не позбавлений свого права усунути описані судом в ухвалі від 15.06.2020 року недоліки у встановлений строк та спосіб.

Відповідно до ч. 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв'язку з викладеним, позовну заяву і додані до неї документи слід вважати неподаною та повернути заявникові.

Суд звертає увагу позивача на те, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 3 040 610,72 грн вважати неподаною та повернути заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов