ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.07.2020 Справа № 905/625/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Доннік Н.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" (61001, м. Харків, вул. Світло Шахтаря, 4/6, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 7, )

про стягнення 995 604,06 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Акціонерне товариство "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" про стягнення 995 604,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №СШ/49/653-16П від 11.11.2016 щодо оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.04.2020 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, а відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

05.05.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №03/2-14 від 28.04.2020, в якому останній визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.

Відзив на позовну заяву №03/2-14 від 28.04.2020 підписаний директором товариства.

12.05.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

08.07.2020 представник позивача подав через канцелярію суду клопотання №1080 від 08.07.2020, у якому просив суд долучити до матеріалів справи копію видаткової накладної, яка, на момент пред`явлення позову, знаходилась на стадії «відновлення», як така, що була втрачена та копії податкових накладних, на підтвердження наявності боргу.

Вказане клопотання судом розглянуто та задоволено.

Представники сторін у судове засідання 15.07.2020 не з`явились, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштової кореспонденції.

Відповідно до ч.3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з тим, що відповідачем позовні вимоги були визнані у повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

11.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" (далі - постачальник або позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" (далі - покупець або відповідач) було укладено договір поставки №СШ/49/653-16П (далі - договір).

Відповідно до п.п 1.1, 1.2 договору постачальник зобов`язується передати в обумовлені цим договором строки покупцю продукцію та/або товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму.

Кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є складовими і невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 10.2 договору, він набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині виконання зобов`язань - до повного і належного виконання цих зобов`язань.

За змістом уточнюючих пояснень позивача №831 від 27.05.2020, між сторонами до договору №СШ/49/653-16П від 11.11.2016 було укладено додаткову угоду №1 від 06.12.2017 та додаткову угоду б/н від 06.12.2018, якими, відповідно, було продовжено термін дії договору до 31.12.2018, та до 31.12.2019, в частині виконання зобов`язань - до їх повного та належного виконання.

До договору між сторонами було укладено: специфікацію №401 від 11.11.2016 на суму 136 104,00 грн. з урахуванням ПДВ; специфікацію №410 від 11.11.2016 на суму 487 512, 00 грн з урахуванням ПДВ; специфікацію №434 від 11.11.2016 на суму 1 554 426,00 грн з урахуванням ПДВ; специфікацію №435 від 11.11.2016 на суму 1 554 426,00 грн з урахуванням ПДВ.

Відповідно до умов специфікацій оплата здійснюється протягом 90 календарних днів з дати поставки товару.

Позивачем на виконання умов договору та специфікації було здійснено поставку товару, що підтверджується підписаними сторонами наступними видатковими накладними: видатковою накладною №451 від 04.03.2019 на суму 13 200,00 грн; видатковою накладною №799 від 08.04.2019 на суму 193312,00 грн; видатковою накладною №217 від 04.02.2019 на суму 243 312,00 грн; видатковою накладною №412 від 28.02.2019 на суму 121 320,00 грн; видатковою накладною №203 від 01.02.2019 на суму 99 528,00 грн; видатковою накладною №204 від 01.02.2019 на суму 60 792,00 грн; видатковою накладною №306 від 19.02.2019 на суму 46152,00 грн; видатковою накладною №409 від 28.02.2019 на суму 6 318,00 грн та видатковою накладною №297 від 18.02.2019 на суму 244 200,00 грн, що разом складає 854 154,00 грн.

Після передачі товару позивачем було пред`явлено рахунок №000000411 від 04.03.2019, рахунок №000000778 від 08.04.2019, рахунок №000000195 від 04.02.2019, рахунок №000000337 від 28.02.2019, рахунок №000000180 від 01.02.2019, рахунок №000000182 від 01.02.2019, рахунок №000000227 від 19.02.2019; рахунок №000000374 від 28.02.2019, рахунок №000000267 від 18.02.2019 на загальну суму 854 154,00 грн.

Відповідачем продукція була прийнята без зауважень.

Оплата за поставлену продукцію відповідачем не здійснювалась.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Оцінивши зміст даного договору з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідачем не надано доказів оплати суми основної заборгованості в розмірі 854 154,00 грн., тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивачем заявлена до стягнення пеня на підставі п. 6.2 договору поставки за період з 19.09.2019 по 19.03.2020 на суму 854 154,00 грн. в розмірі 119 207,15 грн.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За приписами п. 6.3 договору №СШ/49/653-16П від 11.11.2016 сторонами було узгоджено нарахування пені до дати належного виконання взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин, приймаючи до уваги зміст вказаного правочину, суд дійшов висновку, що позивач мав право нарахувати пеню за період з 19.09.2019 по 19.03.2020 за простроченими зобов`язаннями відповідача.

Суд, здійснивши перерахунок суми пені, за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН, дійшов висновку, що розрахунок пені, здійснений позивачем, є арифметично невірним, та встановив загальний розмір пені за визначений період у сумі 119 139,11 грн.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 12 847,41 грн за період з 19.09.2019 по 19.03.2020.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку суд дійшов висновку, що сума 3% річних за простроченими зобов`язання відповідача дорівнює 12 832,26 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 9 395,50 грн за період з вересня 2019 по лютий 2020.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочення.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційні втрати нараховані за періоди з вересня 2019 по лютий 2020, тобто, останнім не дотримані вищевказані вимоги щодо нарахування інфляційних втрат за повний місяць.

Датою початку прострочення оплати є 19.09.2019, у зв`язку з тим, що інфляція нараховується за повний місяць, тому, вірним періодом нарахування інфляційних втрат є з 01.10.2019 по 29.02.2020.

У зв`язку з вищевикладеним, судом виконано розрахунок інфляційних втрат за період з 01.10.2019 по 29.02.2020 (включно), який становить 10 659,57 грн.

За розрахунком суду сума інфляційних втрат за визначений позивачем період є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума інфляційних втрат у розмірі 9 395,50 грн.

Щодо розподілу судових витрат.

За приписами ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог, сума судового збору в розмірі 7 467,03 грн (14 934,06 х 50%) підлягає поверненню на користь позивача окремою ухвалою.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Решта судового збору в сумі 7 466,41 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" про стягнення: 854154,00 грн. основного боргу - задовольнити, 3% річних в сумі 12 847,41 грн. - задовольнити частково в сумі 12 832,26 грн, пені в сумі 119 207,15 грн. - задовольнити частково в сумі 119 139,11 грн, інфляційних втрат в сумі 9 395,40 грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" на користь Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" 854 154,00 грн основного боргу, 3% річних в сумі 12 832,26 грн., пеню в сумі 119 139,11 грн., інфляційні втрати в сумі 9 395,40 грн, витрати на оплату судового збору в розмірі 7 466,41 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 15.07.2020 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.07.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з урахуванням п. 4 розділу Х Прикінцевих положень цього кодексу, що внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Акціонерне товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" (61001, м. Харків, вул. Світло Шахтаря, 4/6, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 7, ).

Суддя О.М. Сковородіна