СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2020 р. Справа № 917/993/19

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий (суддя-доповідач): Судді: Стойка О.В. Попков Д.О., Пушай В.І.
розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "ПТК "Візит" м.Кременчук, Полтавська область
на рішення господарського суду Полтавської області
від28.01.2020 року
у справі№917/993/19 (судя Ореховська О.О.)
за позовом до відповідача: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача проТовариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" м.Кременчук, Полтавська область Приватного підприємства "ПТК "Візит" м.Кременчук, Полтавська область Фізична особа ОСОБА_1 м.Кременчук, Полтавська область стягнення 30 422,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року до господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" (далі - Позивач) з позовом до Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором № УБ/12/02/10-1/Ц про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 10.02.2012 р. (далі - Договір) на загальну суму 30 422,02 грн., з яких 23 731,50 грн. - основний борг за період з 01.06.2016 р. по 31.07.2018 р., 5 316,79 грн. - інфляційні втрати та 1 393,73 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.09.2019 року у справі №917/993/19 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - гр. ОСОБА_1 , Полтавська область, м.Кременчук (далі - Третя особа).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 28.01.2020р. у справі №917/993/19 позовні вимоги задоволені частково.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" до Приватного підприємства "Приватна телекомпанія "Візит" відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги зазначає наступне:

- суд першої інстанції неналежним чином дослідив наявні в матеріалах справи докази, а саме Договір № УБ/12/02/10-1/Ц від 10.02.2012 року (далі- Договір) в частині зменшення в односторонньому порядку Позивачем площі обслуговування приміщення ПП "ПТК "Візит" з 647.10 метрів квадратних до 630,7 метрів квадратних, договір купівлі-продажу від 28 листопада 2014 року, договір оренди від 01.12.2014 року за № 3/14, умови додаткової угоди від 01.08.2018 року в частині обов`язків сторін, лист ПП "ПТК "Візит" за № 55 від 07.06.2019 року, який на думку Відповідача був виготовлений штучно, зацікавленою особою, а також лист ТОВ "Житлорембутсервіс" за № 01-06/371 від 18.06.2018 року;

- судом першої інстанції було невірно застосовано норми чинного законодавства, а саме ч. 4, ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, в частині того, що обставини, встановлені рішенням суду від 04.08.2016 року в справі № 917/607/16, - повторного доведення не потребують, а також судом було неналежним чином проаналізовано ст. 8, ч. 2 ст. 61 Конституції України, та ст. 96 Цивільного кодексу України в частині відповідальності ПП "ПТК "Візит";

- суд всупереч чинному законодавству проігнорував та не застосував вимоги ст. 615-616 Цивільного кодексу України, і не зменшив площу, за яку Відповідач мав платити на користь Позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2020р. у справі № 917/993/19 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ПТК "Візит" м.Кременчук, Полтавської області, на рішення господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

04.06.2020 року до Східного апеляційного господарського суду, надійшло клопотання від Приватного підприємства "ПТК "Візит" м.Кременчук про приєднання до апеляційної скарги доказів, а саме копії заяви-повідомлення про кримінальне правопорушення, написану заступником директора Приватного підприємства "ПТК "Візит" м.Кременчук від 19.03.2020 року, копію листа начальника СВ Кременчуцького ВП № 107/М-423 від 23.03.2020 року, копію витягу з ЄРДР про відкриття кримінального провадження від 21.03.2020 року за ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України. Також заявник апеляційної скарги прохав суд зобов`язати Позивача надати докази на підтвердження способу отримання вище зазначеною особою листа від Відповідача за № 55 від 07.06.2019 року, а також факту та способу отримання Відповідачем претензії від Позивача. У якості причин незаявлення до суду першої інстанції зазначених клопотань заявник посилався на те, що про існування де-яких доказів йому стало відомо лише 25.02.2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Зазначені доводи судова колегія вважає такими, що не свідчать про існування об`єктивної неможливості подання додаткових доказів до суду першої інстанції та заявлення клопотань про витребування додаткових доказів, отже відповідні клопотання Відповідача задоволенню не підлягають в силу вимог ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України.

Інших клопотань від учасників справи не надходило.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній не погодився з доводами апеляційної скарги, зазначивши про те, що позовні вимоги ТОВ "Житлорембудсервіс" до ПП "ПТК "Візит" про стягнення коштів за період з 01.06.2016 року по 31.07.2018 року внаслідок невиконання останнім договірних обов`язків за Договором є законними, що безпосередньо підтверджується наявними у справі матеріалами.

Щодо зменшення в односторонньому порядку Позивачем сум оплати за Договором у відповідності до фактично займаного місця Відповідачем, то дані дії Позивача жодним чином не порушують законних прав і інтересів Відповідача. В частині інших доводів, наведених Відповідачем в апеляційній скарзі, Позивач зазначає, що вони спростовуються матеріалами справи та ненаданням Відповідачем доказів на підтвердження фактів, які покладені в основу апеляційної скарги.

Заявник апеляційної скарги надав заперечення на відзив Позивача, за змістом якого просив суд скасувати спірне рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу-задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи положення ч.ч.13,14 ст.8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:

- існування договірних відносин між Позивачем та Відповідачем на підставі Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 10.02.2012 року за № УБ/12/02/10-1/Ц (далі - Договір), який був укладений на підставі рішення господарського суду Полтавської області від 27.03.2013 року у справі 18/637/12, що набрало законної сили;

- укладення 28 листопада 2014 року між Відповідачем та Третьою особою договору купівлі-продажу, за яким останній приймає у власність нежитлове вбудоване приміщення, за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, бульвар Пушкіна, буд. №8 (вісім), загальною площею 630,7 квадратних метрів;

- укладення 01 грудня 2014 року між Третьою особою та Відповідачем договору оренди № 3/14, відповідно до п. 1.1. якого Відповідач приймає в оренду майно, а саме приміщення, площею 20,0 кв.м., що розташоване за адресою: бульвар Пушкіна, буд. 8, офіс 1, м.Кременчук, для використання у господарській діяльності;

- обставини листування між сторонами з приводу розірвання Договору в період з серпня 2016 року по жовтень 2017 року;

- укладення від 01 серпня 2018 року між Позивачем та Відповідачем Додаткової угоди про розірвання Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 10.02.2012 року за № УБ/12/02/10-1/Ц з 01.08.2018 року.

Наведені обставини сторонами не заперечуються.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на порушення Відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати за надані з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуги, внаслідок чого Позивач, на підставі приписів чинного законодавства та умов Договору, нарахував та заявив до стягнення з Відповідача основну заборгованість за період з червня 2016 року по липень 2018 року, а також 3 % річних та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, свої доводи з даного питання виклав у відзиві, в якому зазначив, що має окремий вхід у приміщення та частину підвалу будинку за адресою бульвар Пушкіна, буд. 8, в м.Кременчуці, що є автономним від інших мешканців будинку.

Відповідач стверджував, що Позивач жодного разу не звертався із претензіями про не сплату грошових коштів за нібито отримані послуги, жодного разу офіційно не направляв рахунки, акти виконаних робіт, акти наданих послуг - оскільки послуги з 01.06.2016 року по 31.07.2018 року не надавались Відповідачу у тих обсягах, які зазначає Позивач.

Відповідач зазначав, що продав Третій особі за договором купівлі-продажу від 28 листопада 2014 року саме це приміщення площею 630,7 квадратних метра за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, бульвар Пушкіна, будинок № 8 (вісім), тому він не є належним відповідачем у цій справі. Також Відповідач посилався на зміст пункту 21 Договору, за яким підставою дострокового розірвання договору може бути перехід права власності (користування) на квартиру (приміщення) до іншої особи.

Як зазначає Відповідач з посиланням на пункти 1-7 частини 13 Договору Позивач був зобов`язаний інформувати про перелік, обсяг та вартість фактично наданих послуг, але такий обов`язок Позивачем не виконувався.

Відповідач вказує, що 05.08.2016 року повідомив Позивача про зміну істотних умов договору через зміну власника приміщення, але Позивач відмовився зменшувати оплату послуг та переукладати зазначений Договір з іншою особою.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо надання Відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України, не сплатив вартість отриманих послуг. Позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 3% річних та інфляційних втрат суд задовольнив частково в сумі 1 311,58 грн. 3 % річних та 4 970,69грн. інфляційних втрат, а в частині вимог в сумі 454,08 грн. відмовив через невірне визначення Позивачем моменту порушення його прав.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги не обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором послуг, відповідно до якого одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК України).

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Так, Відповідачем та Позивачем укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 10.02.2012 р. № УБ/12/02/10-1/Ц. Даний Договір був укладений за рішенням господарського суду Полтавської області від 27.03.2013 р. у справі № 18/637/12.

Згідно до п. 1.1. Договору, його предметом є забезпечення управителем (ТОВ "Житлорембудсервіс") надання послуг з утримання будників і споруд та прибудинкових територій у будинку № 8 по бульвару Пушкіна в м. Кременчуці, а споживачем (ПП "ПТК "Візит") своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом, відповідно до загальної площі приміщення 647,10 м.кв., в строки та на умовах, передбачених договором (судом першої інстанції у справі № 917/607/16 було встановлено фактичну площу займаного Відповідачем приміщення - 630,10м.кв.)

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон № 1875-IV від 24.06.2004, зі змінами ) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Аналогічні вимоги містить Закон України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII, що набрав чинності 10.12.2017 року.

Учасниками правовідносин щодо надання житлово-комунальних послуг є Позивач (управитель), Відповідач (споживач) в розумінні вимог Законів №1875-IV та №2189-VIII. Положеннями п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону № 1875-IV від 24.06.2004 передбачено можливість надання Позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, а також укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо). Спеціальний закон допускає надання спірних послуг шляхом укладення договорів між управителем та фактичними виконавцями послуг - спеціалізованими підрядними підприємствами, організаціями чи установами.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

До житлово-комунальних послуг належать:1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами ( ст.5 Закону № 2189-VIII).

Відповідно до умов Договору Відповідач має право на отримання вчасно та відповідної якості послуг згідно із законодавством; усунення Управителем виявлених недоліків у наданні послуг у встановлені законодавством строки; зменшення розміру плати за надані послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку визначеному законодавством; своєчасне отримання інформації про виконавця про перелік складових послуг, структуру тарифів, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуги тощо (п.3.1 Договору).

Управитель зобов`язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством; надати споживачу у встановленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік складових послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу; норми споживання, режим надання послуг, їх споживні властивості; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача і проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання, або надання не в повному обсязі, зниження кількісних і якісних показників. Відповідач є користувачем частини будинку (місць загального користування, внутрішньобудинкових мереж, користується прибудинковою територією та його інфраструктурою) за умовами зазначеними в Договорі.

За період з червня 2016р. по липень 2018р. включно Позивачем надано комунальні послуги щодо обслуговування будинку № 8 по бульвару Пушкіна у м.Кременчуці на загальну суму 152586,39 грн., в тому числі:

- дезінсекція - 1376, 00 грн. (акти надання послуг , рахунки на оплату робіт з дезінсекції, поадресні звіти з виконання робіт з дезінсекції (а.с.2-10 т.3));

- дератизація - 2373,60 грн. (акти здачі-приймання виконаних робіт , послуг(а.с. 17-22 т.3));

- обслуговування димовентиляційних каналів - 1293, 25грн. (акти здачі-приймання виконаних робіт, послуг та реєстри актів виконаних робіт по перевірці та прочистці димових та вентиляційних каналів ( а.с.24-30 т.3));

- освітлення місць загального користування, підвалів та підкачування води - 15690,49 грн. (обороти по лічильнику, рахунки, акти про приймання-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію), акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), відомості про використання матеріалу, відомості про пошук місць ушкоджень електромереж, ремонт вимикачів, ревізія контактних з`єднань та стану проводів у з`єднаних і відгалужувальних коробках та щитах (а.с. 6-104 т.4);

- підготовка житлового будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період - 10, 79 грн. (акти на списання гранвідсіву - а.с .12-13 т.3);

- поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на прибудинковій території - 38919, 05 грн. (акти приймання виконаних будівельних робіт ( а.с.32-63 т.3);

- прибирання прибудинкової території - 54820, 71грн. (акти здачі-приймання виконаних робіт, послуг (а.с. 70-131 т. 3));

- технічне обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання, системи протипожежної автоматики та димовидалення - 17866,41 грн. (акти приймання виконаних будівельних робіт, акти здачі-приймання виконаних робіт, ревізія контактних з`єднань та стану проводів у з`єднаннях і відгалужувальних коробках та щитах, відомості про використання матеріалу, відомості про пошук місць ушкоджень електромереж та їх усунення, ремонт вимикачів, акти про використані матеріали, перелік встановлених світильників та ламп (а.с. 107-239 т.4);

- технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації - 20 236, 09 грн. (акти приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 134-155 т.3) та акти про усунення аварійних ситуацій (а.с .157-184 т.3)).

Жодних конкретних заперечень із відповідними доказами проти переліку, обсягу та вартості фактично наданих послуг Відповідачем в суді першої інстанції не надано.

Доводи Відповідача щодо відсутності необхідності отримання ним тих чи інших послуг через наявність окремого від інших мешканців житлового будинку входу до приміщення визнаються судовою колегією безпідставними, оскільки такі особливості щодо відповідного обсягу надання-споживання житлово-комунальних послуг мали бути відображені в умовах Договору між сторонами.

Апелянт зазначає, що Позивач самостійно в односторонньому порядку без внесення змін в розділ 1 Договору, зменшив площу обслуговування приміщення Відповідача з 647.10 метрів квадратних на 630,7 метрів квадратних, проте доказів невідповідності зазначеного зменшення фактичній площі приміщення Відповідач не надав. Навпаки, зазначена площа в 630,7 метрів квадратних відповідає технічній характеристиці спірного об`єкта, що є в матеріалах справи.

Зроблений Позивачем перерахунок не мав ніяких негативних наслідків для Відповідача, так як сума сплати за надані послуги була зменшена (з 936,48 грн. до 911.88 грн.) відповідно до нових розрахунків площі об`єкта обслуговування. Сам же Відповідач ніяких заперечень щодо перерахунку оплати у відповідності до встановлення фактичного розміру площі меншої, ніж зазначеної в Договорі, при розгляді справи в суді першої інстанції не мав, отже відповідні доводи апеляційної скарги не беруться до уваги судовою колегією.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами тривалий період велося листування з приводу розірвання Договору на якому наполягав Відповідач, а Позивач заперечував. Проте, угодою від 01.08.2018 року сторони владнали спір, розірвавши Договір з 01.08.2018р., інших умов або зауважень угода не містить.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Аналогічні вимоги містяться в ч.1, ч.4 ст. 188 Господарського кодексу України, за змістом яких зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Вимоги п. 7.2. Договору містять можливість дострокового розірвання у разі переходу права власності (користування) на квартиру(приміщення) до іншої особи.

Проте зі змісту Договору не вбачається можливість його розірвання в односторонньому порядку або відмови від Договору із наведеної підстави.

Відповідно до матеріалів справи, Відповідач не був позбавлений можливості звернутися до суду з вимогами про розірвання Договору в судовому порядку після переходу права власності на приміщення до Третьої особи за договором купівлі - продажу від 28.11.2014 року (а.с. 100-104 т.1), чи після письмового звернення до Позивача за місяць до закінчення строку дії договору (п.7.1 Договору) із заявою про відмову від подальшої пролонгації Договору. Натомість Договір № УБ/12/02/10-1/Ц від 10.02.2012 року було розірвано лише 01.08.2018 року шляхом укладення Додаткової угоди між сторонами від 01.08.2018 року (а.с. 22 т.1).

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Враховуючи вище наведене колегія суддів вважає доводи апелянта в частині припинення дії Договору до моменту його розірвання необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними нормами чинного законодавства.

Відповідно до п. 3.2. Договору Відповідач зобов`язаний сплачувати послуги в установленому договором строки.

Відповідно до п. 2.1. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць, а платежі вносяться не пізніше останнього числа поточного місяця.

Відповідно до п. 4.1. Відповідач несе відповідальність згідно законодавства і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги.

Умовами Договору зазначено, що Відповідач зобов`язаний виконувати умови договору в частині оплати послуг, що йому надає Позивач. Умови Договору протягом його дії не змінювалися, факт укладання договорів Відповідачем з іншими особами, в результаті яких об`єкт обслуговування перейшов у власність іншій особі, сам по собі не змінює умов Договору. Відповідач мав можливість звернутися безпосередньо до суду з метою розірвання договору, але жодних дій спрямованих на розірвання договору одразу після укладення договору купівлі продажу та договору оренди Відповідач не здійснив.

Факт неналежного виконання зобов`язання Відповідачем підтверджується матеріалами справи та доказами, наданими в ході розгляду справи в суді першої інстанції.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив наявні в матеріалах справи документи в частині існування зобов`язання Відповідача за Договором.

Доводи Відповідача щодо помилковості висновків суду першої інстанції про те, що рішення господарського суду Полтавської області від 04.08.2016 року у справі №917/607/16 має преюдиціальне значення, оскільки об`єктом дослідження в межах даної справи є інший період правовідносин сторін, судова колегія вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції при прийнятті рішення по суті не обмежувався лише фактами, встановленими у рішенні від 04.08.2016 року у справі № 917/607/16, а повно і всебічно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази та обставини, на підставі яких було прийняте відповідне рішення.

Щодо доводів Відповідача про необхідності застосування прямих норм Конституції України, а саме її ст. 8 та ч. 2 ст. 61, що встановлюють індивідуальний характер юридичної відповідальності юридичної особи, оскільки Відповідач не має нести відповідальність за дії Третьої особи, як власника приміщення у спірний період, то ці твердження мають помилковий характер, оскільки підставою позовних вимог є порушення Відповідачем зобов`язання, що виникає з договору між сторонами, а не з приводу права власності на майно.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги в частині незастосування судом першої інстанції ст.ст. 615-616 Цивільного кодексу України, колегія суддів вважає їх безпідставними, виходячи с того, що Відповідач в суді першої інстанції не довів факту порушення зобов`язання з вини Позивача.

В частині доводів заявника апеляційної скарги, щодо ненадання оцінки судом змісту де-якого листування між сторонами, зокрема, листів № 01-06/371 від 18.06.2018 року та №55 від 07.06.2019 року, то судова колегія вважає зміст зазначених доводів такими, що не впливають на вирішення спору по суті, оскільки не стосуються обставин, що підлягають доведенню в межах цієї справи.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються вище наведеними висновками судової колегії.

Також колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи спірне рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення на основі всіх доводів, що були належним чином надані сторонами і підтверджувалися наявними в матеріалах справи доказами.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

За таких підстав рішення господарського суду Полтавської області від 28.01.2020р. у справі №917/993/19 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ПТК "Візит" м.Кременчук, Полтавська область -залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 28.01.2020р. у справі №917/993/19 - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Приватне підприємство "ПТК "Візит" м.Кременчук, Полтавська область.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених в п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.07.2020

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай