ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 908/177/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовська кабельна компанія", м. Бердянськ
до Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача Лебедєва О.С.

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Харківської області розглядається позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська кабельна компанія» до Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" про стягнення з Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» суми основного боргу в розмірі 265734,00 грн за продукцію, поставлену за договором поставки СШ/301-19 від 08.04.2019 р., 13286,70 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань по оплаті, 1594,40 грн втрат від інфляції та 2926,71 грн 3% річних за порушення грошового зобов`язання, а всього 283541,81 грн.

Ухвалою суду від 26.02.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 16.03.2020 р. о 09:30, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

13.03.2020 р. за вх. 6589 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Акціонерне товариство "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" проти позову заперечує зазначаючи, що позивачем в порушення п. 4.10 Договору поставки СШ/301-19 від 08.04.2019 р. не тільки не було завчасно попереджено про поставку продукції, а й поставлено її на 2 дні раніше, ніж вказано у специфікації № 1 від 27.05.2019 р. Окрім того, відповідач вказує, що п. 4.3 Договору передбачено, що постачальник зобов`язаний надати покупцеві наступні документи: рахунок, видаткову накладну, товаросупровідні накладні, сертифікати якості заводу-виробника та/або паспорт, сертифікат відповідності. Відповідно до п. 4.5 Договору покупець має право затримати оплату продукції при ненаданні або несвоєчасному наданні оригіналів рахунків, несвоєчасної реєстрації податкової накладної, а також інших документів, надання яких постачальником є обов`язковим в силу Договору, при цьому, покупець не несе відповідальність за таку затримку оплати. Таким чином, відповідач стверджує, що додані до позовної заяви докази не підтверджують факту поставки товару належним чином та не є доказами у розумінні статей 77-79 ГПК України.

01.06.2020 р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. 12248), в якій позивач зазначає, що одночасно з поставкою продукції із залученням Перевізника - ТОВ «Нова Пошта» (експрес-накладна № 9429), були відправлені й оригінали документів (рахунок № СФ-0000202 від 17.07.2019 р., видаткова накладна № РН-0000236 від 17.07.2019 р., сертифікат (етикетка) № 131570), передбачені п. 4.3. даного Договору, про що свідчить експрес-накладна № 0036 від 17 липня 2019 р. Також позивач зазначав, що Сертифікат (етикетка) № 131570 являє собою нормативний документ, що містить дані сертифікату якості заводу-виробника та/або паспорту, а також сертифікату відповідності. Даний сертифікат (етикетка) підтверджує, що продукція виготовлена ТОВ «АКК», найменування продукції, довжину, гарантійний строк, випробувальні параметри, технічні характеристики продукції, відповідність якості тощо. На дату виникнення податкових зобов`язань, у відповідності до вимог податкового законодавства, позивачем була складена податкова накладна № 35 від 17.07.2019 р. (документ J1201010, реєстраційний номер документа ) та своєчасно зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також в електронній формі доставлена контрагенту, про що свідчать відповідні відмітки на накладній та квитанція № 1.

Надані заяви по суті справи були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 10.06.2020 р., було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.06.2020 р. о 11:20.

Розгляд справи відкладався з метою забезпечення процесуальних прав сторін, повного та всебічного встановлення обставин по справі.

Представник позивача у судовому засіданні 07.07.2020 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався.

До суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із запровадженим на території України карантином (вх. 15233 від 03.07.2020 р.).

Розглянувши подане клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Окрім того, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, а одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ГПК України).

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомлення із матеріалами справи, зняття з них копії, надання доказів та заяв по суті справи, тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Окрім того, відповідач не був позбавлений можливості скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак таке право ним реалізовано не було.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали, з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані сторонами докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

08 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовська кабельна компанія» (постачальником) та Акціонерним товариством «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» (покупцем), від імені та за рахунок якого на підставі Договору доручення № CG/004-19 від 02.01.2019 р. діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Груп», був укладений Договір поставки СШ/301-19 (надалі Договір), за яким Постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення - кабельно-провідникова продукція, код ДК:8544 (Продукція), в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими Сторонами в Договорі і Специфікаціях, що є невід`ємними частинами Договору, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Продукцію, що поставляється у його власність, відповідно до умов Договору. У відповідності до пункту 8.1. Договору, термін дії Договору встановлено з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін і до 31.12.2019 р., а в частині проведення розрахунків, - до повного виконання Сторонами грошових зобов`язань.

В Специфікації № 1 від 27/05/19 року до Договору сторони узгодили асортимент, кількість, вартість та строк поставки Продукції - Кабель КГБШ 4х(2х1,5)+1х(2х2,5)э ТЗ 30 846 562.464-2019. Загальна вартість фактично поставленої Продукції в кількості 555,0 м (в межах узгодженого обома Сторонами Договору толерансу + 10%) склала 265734,00 грн, в т. ч. ПДВ 20% - 44 289,00 грн.

Відповідно до пункту 4.2. Договору умови поставки Продукції - DDP, згідно «Інкотермс-2010», з урахуванням умов і обмовок, що містяться в цьому Договорі і/або відповідних Специфікаціях до Договору. Погоджене місце призначення поставки вказується Сторонами у відповідних Специфікаціях до Договору. Постачальник несе усі витрати та ризики, пов`язані з поставкою Продукції, до моменту її поставки в погоджене місце призначення.

Пунктами 4.7., 4.8., 4.9. Договору визначено, що датою поставки Продукції вважається дата її передачі Покупцеві, вказана представником Покупця у відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата її передачі Покупцеві, вказана представником Покупця у видатковій накладній. Зобов`язання Постачальника вважаються виконаними з моменту передачі Продукції в розпорядження Покупця в погоджене місце призначення поставки в належній кількості, якості, комплектності, асортименті та в строки, погоджені Сторонами в Договорі і Специфікаціях до Договору. Право власності на Продукцію, ризики втрати або ушкодження Продукції переходять від Постачальника до Покупця з моменту передачі Продукції Покупцеві.

На виконання умов Договору та Специфікації, Позивач 17 липня 2019 року здійснив поставку Продукції Відповідачу за адресою: м. Харків, вул. Світло Шахтаря 4/6 з залученням Перевізника -ТОВ «НОВА ПОШТА», про що свідчить експрес-накладна № НОМЕР_1 , а підтвердженням факту отримання Продукції Відповідачем є підписана представниками сторін видаткова накладна № РН-0000236 від 17 липня 2019 р.

Позивачем вказував, що одночасно з Продукцією ним був наданий повний комплект документів, узгоджений з Відповідачем та передбачений розділом 4 Договору.

Згідно з пунктом 5.4. Договору Відповідач зобов`язується провести розрахунки за Продукцію, поставлену за цим Договором шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позивача протягом 60 (шістдесят) календарних днів від дати поставки Продукції на підставі отриманого Відповідачем рахунку і за умови належним чином оформленої податкової накладної, а також надання Позивачем документів, передбачених розділом 4 Договору. Пунктом 6.8. Договору передбачена відповідальність Відповідача за затримку оплати Продукції, а саме: «...У разі несвоєчасної оплати Продукції, Відповідач, на письмову вимогу Позивача, сплачує Позивачу неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченого платежу, але не більше 5% від простроченої суми».

Враховуючи викладене, останній строк належної оплати за поставлену Продукцію сплинув 15 вересня 2019 року, однак свої зобов`язання з оплати Продукції AT «Світло Шахтаря» не виконало. Заборгованість AT «Світло Шахтаря» за Договором складає 265734,00 грн.

Відповідно до статті 222 ГК України Позивач направив Відповідачу Лист-повідомлення від 25.10.2019 р. за вих. № 15-1997/03, Претензію № 1 від 25.11.2019 р. за вих. № 15-2192/03 та Претензію № 2 рід 24.12.2019 р. за вих. № 15-2327/03, в яких вказав на порушення Відповідачем умов Договору. На Лист-повідомлення від 25.10.2019 р. за вих. № 15-1997/03 Позивача, Відповідач надав відповідь за вих. № 10-0171 від 31.10.2019 р., якою визнав факт господарських правовідносин з Позивачем, факт поставки та отримання Продукції та суму кредиторської заборгованості в повному обсязі та зазначив, що погашення заборгованості відбудеться в строк до 23.11.2019 року. Однак на дату подання позовної заяви AT «Світло Шахтаря» свої зобов`язання не виконало.

Розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань Відповідача за Договором за період з 16.09.2019 р. по 27.01.2020 р. складає 29470,99 грн. Однак, враховуючи положення п. 6.8. Договору де зазначено, що Відповідач сплачує Позивачу неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченого платежу, але не більше 5% від простроченої суми, розмір пені розраховується наступним чином: 265734,00 грн. * 5% = 13 286,70 грн.

Також, позивачем було нараховано відповідачу суму втрат від інфляції (1594,40 грн) та 3% річних (2926,71 грн) за порушення строків сплати грошового зобов`язання.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач вказував, що позивачем в порушення п. 4.10 Договору поставки СШ/301-19 від 08.04.2019 р. не тільки завчасно не було попереджено про поставку продукції, а й поставлено її на 2 дні раніше, ніж вказано у специфікації № 1 від 27.05.2019 р. Окрім того, відповідач зазначав, що п. 4.3 Договору передбачено, що постачальник зобов`язаний надати покупцеві наступні документи: рахунок, видаткову накладну, товаросупровідні накладні, сертифікати якості заводу-виробника та/або паспорт, сертифікат відповідності. Відповідно до п. 4.5 Договору покупець має право затримати оплату продукції при ненаданні або несвоєчасному наданні оригіналів рахунків, несвоєчасної реєстрації податкової накладної, а також інших документів, надання яких постачальником є обов`язковим в силу Договору, при цьому, покупець не несе відповідальність за таку затримку оплати. Таким чином, відповідач стверджує, що додані до позовної заяви докази не підтверджують факту поставки товару належним чином та не є доказами у розумінні статей 77-79 ГПК України.

Відповідаючи на вказані заперечення, позивач зазначав, що одночасно з поставкою продукції із залученням Перевізника - ТОВ «Нова Пошта» (експрес-накладна № 9429), були відправлені й оригінали документів (рахунок № СФ-0000202 від 17.07.2019 р., видаткова накладна № РН-0000236 від 17.07.2019 р., сертифікат (етикетка) № 131570), передбачені п. 4.3. даного Договору, про що свідчить експрес-накладна № 0036 від 17 липня 2019 р. Також позивач зазначав, що Сертифікат (етикетка) № 131570 являє собою нормативний документ, що містить дані сертифікату якості заводу-виробника та/або паспорту, а також сертифікату відповідності. Даний сертифікат (етикетка) підтверджує, що продукція виготовлена ТОВ «АКК», найменування продукції, довжину, гарантійний строк, випробувальні параметри, технічні характеристики продукції, відповідність якості тощо. На дату виникнення податкових зобов`язань, у відповідності до вимог податкового законодавства, позивачем була складена податкова накладна № 35 від 17.07.2019 р. (документ J1201010, реєстраційний номер документа ) та своєчасно зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також в електронній формі доставлена контрагенту, про що свідчать відповідні відмітки на накладній та квитанція № 1.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно умов укладеного сторонами Договору Постачальник зобов`язався передати (поставити) у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення - кабельно-провідникова продукція, код ДК:8544 (Продукція), в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими Сторонами в Договорі і Специфікаціях, що є невід`ємними частинами Договору, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Продукцію, що поставляється у його власність, відповідно до умов Договору. В Специфікації № 1 від 27/05/19 року до Договору Сторони узгодили асортимент, кількість, вартість та строк поставки Продукції - Кабель КГБШ 4х(2х1,5)+1х(2х2,5)э ТЗ 30 846 562.464-2019. Загальна вартість фактично поставленої Продукції в кількості 555,0 м (в межах узгодженого обома Сторонами Договору толерансу + 10%) склала 265734,00 грн, в т. ч. ПДВ 20% - 44 289,00 грн.

Пунктами 4.7., 4.8., 4.9. Договору визначено, що датою поставки Продукції вважається дата її передачі Покупцеві, вказана представником Покупця у відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата її передачі Покупцеві, вказана представником Покупця у видатковій накладній. Зобов`язання Постачальника вважаються виконаними з моменту передачі Продукції в розпорядження Покупця в погоджене місце призначення поставки в належній кількості, якості, комплектності, асортименті та в строки, погоджені Сторонами в Договорі і Специфікаціях до Договору. Право власності на Продукцію, ризики втрати або ушкодження Продукції переходять від Постачальника до Покупця з моменту передачі Продукції Покупцеві.

17 липня 2019 року Позивач здійснив поставку Продукції Відповідачу за адресою: м. Харків, вул. Світло Шахтаря 4/6 із залученням Перевізника -ТОВ «НОВА ПОШТА», про що свідчить експрес-накладна № 9429. Факт отримання Продукції Відповідачем підтверджується підписаною представниками сторін видатковою накладною № РН-0000236 від 17 липня 2019 р. та не заперечується сторонами.

Згідно п. 4.3 Договору Постачальник зобов`язаний надати Покупцеві наступні документи: рахунок; видаткову накладну; товаросупровідні накладні (залізничну/товарно-транспортну); сертифікат якості заводу-виробника та /або паспорт; сертифікат відповідності (у разі, якщо Продукція підлягає обов`язковій сертифікації);

Відповідно до п. 2.8. Договору якщо за результатами проведеного вхідного контролю при прийманні Продукції по кількості, якості, асортименту, комплектності Покупцем виявлено невідповідність даним, вказаним в товаросупровідних документах, сертифікатах якості заводу-виробника, паспортах або додаткових вимогах до Продукції, обумовлених Сторонами у відповідній Специфікації до Договору чи іншій документації, що встановлює вимоги до Продукції, Покупець зобов`язується викликати Постачальника телеграмою або технічними засобами зв`язку (електронним листом) для спільного приймання Продукції.

Згідно п. 4.4. Договору у разі поставки Продукції без товаросупровідної документації, що спричинить неможливість здійснити приймання Продукції по кількості, якості, асортименту, комплектності, Покупець має право відмовитися від приймання поставленої Продукції. У такому випадку, повернення Продукції здійснюється в порядку, передбаченому п. 2.5 цього Договору.

Згідно п. 4.10 Договору постачальник зобов`язаний письмово за 3 (три) календарні дні до фактичної поставки, сповістити Покупця про дату і час поступлення Продукції в погоджене місце призначення поставки і дані про вантажопевізника, а також надати інші відомості, потрібні покупцеві для здійснення необхідних заходів з приймання продукції.

Позивач вказував, що з моменту проведення випробування, маркування та упаковки продукції від імені Позивача начальником відділу маркетингу ТОВ «АКК» Кречик С.В. з представниками Відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 велась переписка по електронній пошті з приводу поставки даної продукції, підписання специфікації, відправлення довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, а також запитувалось неодноразово з приводу служби доставки, яка найбільш підходить Відповідачу, на чиє ім`я відправляти продукцію, опробування відвантаженої продукції, інформації по оплаті за отриману продукцію. В телефонному режимі також постійно з представниками Відповідача велись розмови з приводу поставки та оплати отриманої продукції. На підтвердження вказаного позивачем надано роздруківки листування з електронної пошти.

З огляду на зазначене, а також враховуючи той факт що товар було прийнято уповноваженим представником покупця без зауважень, суд вважає безпідставними посилання відповідача на ту обставину, що позивачем не доведено виконання обов`язку повідомлення про поставку товару за 3 дні.

Оскільки відповідачем було прийнято товар без зауважень, до матеріалів справи не було надано доказів направлення постачальнику повідомлення про усунення будь-яких недоліків товару, доукомплектування товару, заміну товару, надання відсутніх документів, тому суд не може визнати обґрунтованими посилання відповідача на те, що постачальником не було надано разом із товаром документи, надання яких передбачено умовами Договору. Наявні у справі документи свідчать про належне прийняття уповноваженим представником відповідача поставленого товару та не містять будь-яких зауважень щодо не відповідності умовам Договору (за якістю, комплектності, номенклатурою, упаковкою) або супровідним документам.

Відповідно до пункту 5.4. Договору Відповідач зобов`язується провести розрахунки за Продукцію, поставлену за цим Договором шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позивача протягом 60 (шістдесят) календарних днів від дати поставки Продукції на підставі отриманого Відповідачем рахунку і за умови належним чином оформленої податкової накладної, а також надання Позивачем документів, передбачених розділом 4 Договору.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки до суду не було надано доказів належного виконання зобов`язання з оплати вартості поставленого за Договором СШ/301-19 від 08 квітня 2019 року товару, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 265734,00 грн заборгованості.

Пунктом 6.8. Договору передбачена відповідальність Відповідача за затримку оплати Продукції, а саме: «...У разі несвоєчасної оплати Продукції, Відповідач, на письмову вимогу Позивача, сплачує Позивачу неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченого платежу, але не більше 5% від простроченої суми».

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню 13286,70 грн пені, 3% річних - 2926,71 грн та 1594,40 грн інфляційних втрат, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "СВІТЛО ШАХТАРЯ" (61001, Харківська обл., місто Харків, Жовтневий район, ВУЛИЦЯ СВІТЛО ШАХТАРЯ, будинок 4/6, ідентифікаційний код особи 00165712) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВСЬКА КАБЕЛЬНА КОМПАНІЯ" (71101, Запорізька обл., місто Бердянськ, ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 2 К, ідентифікаційний код особи 30846562) суму основного боргу за Договором поставки СШ/301-19 від 08.04.2019 р. в розмірі 265734,00 грн, пеню в розмірі 13286,70 грн, втрати від інфляції в розмірі 1594,40 грн, 3% річних в розмірі 2926,71 грн та 4253,13 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "10" липня 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова