ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р. Справа№ 911/1006/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 02.07.2020

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» на рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 (повний текст рішення підписано 28.02.2020)

у справі №911/1006/19 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «АМВ»

до 1) Білоцерківської міської ради

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум»

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради

про визнання протиправними та скасування рішень

1. Зміст позовних вимог та заперечень

Приватне акціонерне товариство «АМВ» звернулось до господарського суду Київської області із позовом до Білоцерківської міської ради, ТОВ «Купрум» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Крама Олександра Степановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 27800179 від 13.01.2016 та рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Загоруйко Яни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28282709 від 17.02.2016; визнання протиправним та скасування рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 28.02.2019 № 3505-67-УІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення державних реєстраторів та рішення Білоцерківської міської ради Київської області були прийняті всупереч положенням Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інших нормативно-правових актів із порушенням підстав і процедури їх прийняття.

2. Обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами

04.11.2003 відповідно до угоди про перевід боргу вимог кредиторів ВАТ «Білоцерківський комбінат «Будіндустрія» по справі №174/2б-99 між ВАТ «Білоцерківський комбінат «Будіндустрія» та АТЗТ «АМВ» був укладений договір купівлі-продажу №34, за умовами якого ВАТ «Білоцерківський комбінат «Будіндустрія» зобов`язувалось передати у власність позивача нежитлову будівлю - цех перліту, площею 1291,9 кв.м. зазначених в плані літерою «Т-3».

Зазначена будівля знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

На виконання угоди між ВАТ «Білоцерківський комбінат «Будіндустрія» та АТЗТ «АМВ» був підписаний акт прийому-передачі будівлі від 04.11.2003.

12.11.2003 проведено державну реєстрацію права власності позивача, що підтверджується витягом № 1973274 від 12.11.2003 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації.

04.11.2003 відповідно до угоди про перевід боргу вимог кредиторів ВАТ «Білоцерківський комбінат «Будіндустрія» по справі №174/2б-99 між ВАТ «Білоцерківський комбінат «Будіндустрія» та АТЗТ «АМВ» був укладений договір купівлі-продажу №36, за умовами якого ВАТ «Білоцерківський комбінат «Будіндустрія» зобов`язувалось передати у власність позивача нежитлову будівлю - склад перліту, площею 661 кв.м. зазначених в плані літерою «З».

Зазначена будівля знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

На виконання угоди між ВАТ «Білоцерківський комбінат «Будіндустрія» та АТЗТ «АМВ» був підписаний акт прийому-передачі будівлі від 04.11.2003.

12.11.2003 проведено державну реєстрацію права власності позивача, що підтверджується витягом № 1973262 від 12.11.2003 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації.

24.09.2004 між позивачем та відповідачем-1 був укладений договір оренди землі, згідно з умовами пунктів 1, 2, 7 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під розміщення виробничої бази, яка знаходиться: АДРЕСА_1. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,7787 га, в тому числі забудовані землі: капітальна одноповерхова забудова 0,3770 га, під спорудами 0,3189 га; багаторічні (зелені) насадження 0,2487 га; площадки, проходи (проїзди) 0,8341 га. Договір укладено на 5 років.

Вказаний договір був зареєстрований у Київській регіональній філії № 4 державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.09.2004 за № 534.

На виконання договору між позивачем та відповідачем-1 підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки, що передається в оренду відповідно до договору оренди землі. Згідно з вказаним актом відповіда-1 передав, а позивач прийняв обумовлену договором земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В жовтні 2009 р. позивач звернувся до відповідача-1 із листом № 6/10 від 06.10.2009, у якому просив вирішити питання щодо продовження договору оренди земельної ділянки.

В лютому 2010 р. позивач звернувся до відповідача-1 із листом № 18/02 від 18.02.2010, у якому зазначив, що у зв`язку із тим, що не вирішене питання продовження договору оренди земельної ділянки, договір оренди земельної ділянки автоматично продовжив свою дію на термін на 5 років до вересня 2014 р.

25.07.2011 позивач звернувся до відповідача із заявою (реєстраційний №2963), у якій просив продовжити договір оренди землі від 24.09.2004 під розміщення виробничої бази площею 1, 6745 га.

Рішенням відповідача-1 №474-19-VI від 26.01.2012 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельних ділянок, та передачу земельних ділянок в оренду» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду на земельну ділянку та передано земельну ділянку в оренду громадянину ОСОБА_1 під розміщення виробничої бази з заготівлі, переробки металобрухту, чорних металів та розміщення адміністративних та складських приміщень в місті Біла Церква, по АДРЕСА_1, загальною площею 0,4528 га, терміном на 5 років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква (кадастровий номер :02:015:0013)

10.05.2012 між відповідачем-1 та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі №59, за умовами якого віповідач-1 передав, а ОСОБА_1 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку під розміщення виробничої бази з заготівлі, переробки металобрухту, чорних металів та розміщення адміністративних та складських приміщень, яка знаходиться у м. Біла Церква, по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2 договору оренди в оренду передавалась земельна ділянка загальною площею 0,4528 га з кадастровим номером :02:015:0013.

Договір був укладений на 5 років та зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Біла Церква Київської області 20.08.2012 за №00788.

10.05.2012 між відповідачем-1 та ОСОБА_1 підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки, що передається в оренду, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв обумовлену договором земельну ділянку.

Рішенням №1173-57-6 від 20.03.2014 «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» Білоцерківської міської ради вирішено відмовити в передачі земельної ділянки в оренду Приватному акціонерному товариству «АМВ» під розміщення виробничої бази в місті Біла Церква по АДРЕСА_1, загальною площею 1,4698 га, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква, згідно частини першої статті 123 Земельного кодексу України, а саме: при формуванні нової земельної ділянки розробляється проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У 2015 році ФОП Палій Світланою Сергіївною виготовлено технічний паспорт (станом на 20.01.2015) на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 , 1. Відповідно до технічного паспорту замовником будівництва є ОСОБА_1 , будівля має 2 поверхи та загальна площа складає 96,0 кв.м.

09.02.2015 у Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до декларації замовником будівництва є ОСОБА_1 .

Місцезнаходження об`єкта - АДРЕСА_1 ; побудований на земельній ділянці, площею 0,4528 га (кадастровий номер :02:015:0013), яка надана в оренду на підставі договору оренди земельної ділянки №59 від 10.05.2012. Загальна площа будівлі 96,0 га

24.02.2015 відповідач-1 своїм рішенням №64 «Про деякі питання присвоєння адрес» присвоїв адресу новозбудованій нежитловій будівлі «Адміністративно-складське приміщення», під літерою «А» згідно технічного паспорта та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 09.02.2015 за №КС71, на земельній ділянці (кадастровий номер ділянки :02:015:0013) - АДРЕСА_1, нежитлова будівля корпус « 2А-2».

13.01.2016 Реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області було видано ОСОБА_1. свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно - на нежитлову будівлю, площею 96,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 була проведена державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Крам О.С., про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

В 2016 році КП КОР Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації був виготовлений технічний паспорт станом на 26.01.2016 на нежитлову будівлю (нежитлові будівлі) літ. « 2А-2», що знаходиться по АДРЕСА_1 у місті Біла Церква, загальною площею 96,0 кв.м. При цьому, рік побудови - 2005, поверхів - 2.

В технічному паспорті міститься відмітка «Самочинно збудоване» від 24.11.2014.

10.02.2016 відбулись загальні збори засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум», на яких учасниками товариства були прийняті наступні рішення:

- внести до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум», об`єкт нерухомого майна, а саме «нежитлову будівлю», яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер НОМЕР_1 від 13.01.2016, видавник: Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. Адреса нерухомого майна: Київська область, АДРЕСА_1 корпус 2А-2, нежитлова будівля літера «А», загальна площа: 96 кв.м. Технічний паспорт на нежитлову будівлю (складське приміщення) за адресою: Київська область, АДРЕСА_1 корпус 2А-2, нежитлова будівля літера «А», загальною площею: 96 кв.м. виданий 20.01.2015. Інвентаризаційна справа №2015-132;

- підписати «Акт приймання-передачі» між власником нерухомого майна «нежитлової будівлі» ОСОБА_1. та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» Лазаренко Л.В. на «нежитлову будівлю», яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер: 51583083 від 13.01.2016, видавник: Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області;

- провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи, а саме ТОВ «Купрум».

Зазначені рішення учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» оформлені протоколом загальних зборів засновників (учасників) товариства №2 від 10.02.2016.

З метою виконання рішення учасників ТОВ «Купрум» 10.02.2016 між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Купрум» підписано акт приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_1 як власник нерухомого майна , а саме «нежитлові будівлі», яке належить йому на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 13.01.2016, передав, а ТОВ «Купрум» прийняв у власність нерухоме майно, яке знаходиться за адресою Київська область, АДРЕСА_1, корп. 2А-2, нежитлова будівля літера «А»

17.02.2016 державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Загоруйко Яною Олександрівною, на підставі свідоцтва про право власності № 51583083 від 13.01.2016, акту приймання-передачі нерухомого майна б/н від 10.02.2016, підписаного між ОСОБА_1 та ТОВ «Купрум»; рішення щодо передачі майна у власність юридичної особи як внесок, оформленого протоколом № 2 загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Купрум» від 10.02.2016, проведено державну реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «Купрум» на нерухоме майно - на нежитлову будівлю, загальною площею 96,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, корп. 2А-2, м. Біла Церква, Київська область, нежитлової будівлі літерою «А».

Зазначене підтверджується інформаційною довідкою №53472003 від 17.02.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наявною у матеріалах справи.

У 2016 ФОП Палій Світланою Сергіївною був виготовлений технічний паспорт на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 станом на 19.02.2016. Замовником вказаного технічного паспорту було товариство з обмеженою відповідальністю «Купрум».

Відповідно до технічного паспорту в нежитловій будівлі 2 поверхи, загальна площа будівлі 96,0 кв.м.

22.03.2016 відповідач-2 звернувся до відповідача-1 із заявою (реєстраційний №1514), у якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,3687 га під приміщення виробничої бази по АДРЕСА_1 у місті Біла Церква.

Рішенням №2307-52-7 від 24.05.2018 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» Білоцерківської міської ради вирішено надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» з цільовим призначенням 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (вид використання - для експлуатації та обслуговування виробничої бази) за адресою: АДРЕСА_1, корпус 2А-2, орієнтовною площею 0,3687 га, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква. Особу, зазначеній в цьому рішенні, зобов`язано подати на розгляд сесії міської ради належним чином розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для затвердження. Площа земельної ділянки буде уточнена при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

10.12.2018 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою (реєстраційний №5864), у якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення складу перліту площею 0,7915 га по АДРЕСА_1

10.12.2018 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою (реєстраційний №5865), у якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення цеху перліту площею 0,7915 га по АДРЕСА_1

Рішенням №3505-67-7 від 28.02.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» Білоцерківської міської ради вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» з цільовим призначенням 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (вид використання для експлуатації та обслуговування виробничої бази, нежитлова будівля літ. «А») за адресою: АДРЕСА_1, корп. 2А-2 площею 0, 3687 га (з них: землі під капітальною одноповерховою забудовою 0,0063 га, під проїздами, проходами та площадками 0,3624 га), що додається; передати земельну ділянку комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» з цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (вид використання для експлуатації та обслуговування виробничої бази, нежитлова будівля літ. „А) за адресою: АДРЕСА_1, корп. 2А-2 площею 0,3687 га (з них: землі під капітальною одноповерховою забудовою 0,0063 га, під проїздами, проходами та площадками 0,3624 га) строком на 5 (п`ять) років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква. Кадастровий номер: :02:015:0060; особі, зазначеній в цьому рішенні, укласти та зареєструвати у встановленому порядку договір оренди землі.

Рішенням №3601-68-7 від 28.03.2019 «Про розгляд заяви щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду, орієнтовною площею 0,7915 га Приватному акціонерному товариству «АМВ» Білоцерківської міської ради вирішено відмовити в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду Приватному акціонерному товариству «АМВ» з цільовим призначенням 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (вид використання - для експлуатації та обслуговування цеху та складу перліту - нежитлова будівля літера «З») за адресою: АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,7915 га, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованої земельної ділянки, враховуючи те, що згідно відомостей Державного земельного кадастру за адресою: АДРЕСА_1, корпус 2А-2 сформовано земельну ділянку площею 0,3687 га з кадастровим номером: :02:015:0060.

3. Зміст рішення господарського суду Київської області

Рішенням господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі №911/1006/19 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Крама Олександра Степановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 27800179 від 13.01.2016 та рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Загоруйко Яни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28282709 від 17.02.2016. Визнано протиправним та скасовано рішення №3505-67-7 від 28.02.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» Білоцерківської міської ради. Стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд виходив з того, що документи, а саме договір оренди землі № 59 від 10.05.2012, укладений із Білоцерківською міською радою, акт приймання-передачі земельної ділянки, що передається в оренду відповідно до договору оренди землі, від 10.05.2012, підписаний із Білоцерківською міською радою, рішення № 474-19-6 від 26.01.2012 Білоцерківської міської ради, акт від 03.11.2011 про встановлення на місцевості і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків землекористувачу земельної ділянки, рішення № 64 від 04.02.2015 «Про деякі питання присвоєння адрес» Білоцерківської міської ради, декларація №КС71 від 09.02.2015 про готовність об`єкта до експлуатації, видана Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, надані згідно з листом № 2065/01-16 від 06.06.2018 Білоцерківської міської ради та на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 04.09.2019, насправді приймались і підписувались у іншій редакції і жодним чином не стосуються ОСОБА_1 чи ТОВ «Купрум», і такі документи приймались та підписувались на користь ТОВ «Інтергруп-ЛДН», що також підтверджується листом № 1010-1338/03 від 02.07.2019 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, листом № 17-07/310 від 08.07.2019 Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради, листом № 15/803 від 15.07.2019 Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, листом № 15/804 від 15.07.2019 Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, листом № 10-10-1221 від 03.10.2019 Білоцерківської міської ради, листом № 15/1072 від 07.10.2019 Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, наявними у матеріалах справи.

Реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області було видано ОСОБА_1 свідоцтво № 51583083 про право власності на нерухоме майно - на нежитлову будівлю, площею 96,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, АДРЕСА_1, і на підставі вказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 було проведено державну реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно на підставі недостовірних документів, поданих для проведення відповідної реєстраційної дії.

Оспорюване рішенням № 3505-67-7 від 28.02.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» було прийнято Білоцерківською міською радою в інтересах відповідача-2 ТОВ «Купрум» із порушенням положень Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», та інших нормативно-правових актів України у зв`язку із неправомірним набуттям останнім права власності.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Купрум» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі №911/1006/19 і відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом було надано невірну оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, та допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що позивачем не доведено належними доказами зазначені ним обставини, а документи, на підставі яких було зареєстровано право власності на спірний об`єкт та отримано в оренду земельну ділянку, не є недійсними або підробленими. Крім того, судом не наведено, які саме норми чинного законодавства порушено державними реєстраторами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі №911/1006/19 і відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом було надано невірну оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, та допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

5. Доводи учасників справи щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача-2 відповідач-1 надав пояснення по суті спору та зазначив, що спірне рішення відповідача-1 було прийняте відповідно до поданих документів та чинного законодавства України. Право позивача не порушувалось, тим більше, що в зв`язку з тим, що на спірній земельній ділянці з 2009 року з`явились нові власники нерухомого майна, надати земельну ділянку в тому розмірі, в якому вона була надана в 2004 році, не має можливості.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідача-2 заперечив, мотивуючи тим, що висновки суду щодо незаконності реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на належних та достовірних доказах. Відповідачем-2 не спростовані доводи позивача. Крім того, позивач зазначив, що звернувся до суду оскільки використовує спірну земельну ділянку ще з 2004 року для забезпечення технологічного процесу існуючого виробництва перліту, обслуговування належних йому будівель майнового комплексу, який він придбав у ВАТ «Будіндустрія» (цеху перліту, складу перліту), а тому вважає порушеним охоронюваний законом інтерес з набуття у користування земельної ділянки, оскільки він був зацікавлений у отриманні земельної ділянки, що є предметом оскаржуваного рішення, про що неодноразово подавав у орган місцевого самоврядування відповідні заяви. При цьому, інтерес позивача в контексті спірних правовідносин сторін стосовно набуття в оренду земельної ділянки є законним, не суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідає критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вищенаведеного Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 позивач зазначив, що доводи, викладені у апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки будь-які документи, які підтверджують будівництво спірного нерухомого майна, введення його в експлуатацію відсутні, а тому реєстрація права власності на цей об`єкт була неможлива. Крім того, позивач вважає, що права скаржника не порушені. У зв`язку з чим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Купрум» 26.03.2020 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі №911/1006/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вирішити питання щодо розподілу судового збору.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №911/1006/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 , який не приймав участі у справі, 26.03.2020 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі №911/1006/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вирішити питання щодо розподілу судового збору.

Згідно з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) справу №911/1006/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Купрум» на рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020, справу призначено до розгляду на 04.06.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі №911/1006/19 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

19.05.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків з доказами доплати судового збору у встановленому розмірі визначеному законом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020, справу призначено до розгляду на 04.06.2020.

До початку розгляду справи через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» від представників Приватного акціонерного товариства «АМВ» та Білоцерківської міської ради.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 відкладено розгляд справи №911/1006/19 на 18.06.2020.

18.06.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду позивачем подано додаткові документи поза межами строку, визначеного апеляційним судом для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі, крім того, в своєму клопотанні позивач не надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Клопотання про поновлення строків, в порядку ст.118, 119 Господарського процесуального кодексу України позивачем не подано.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 на підставі п.3 ч.1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України закрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» на рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі №911/1006/19 на 02.07.2020.

01.07.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду позивачем подано письмові пояснення та додаткові документи поза межами строку, визначеного апеляційним судом для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі. Клопотання про поновлення строків, в порядку ст.118, 119 Господарського процесуального кодексу України позивачем не подано.

Представники позивача у судовому засіданні 02.07.2020 заперечили проти доводів відповідача-2, з підстав, викладених у відзиві та просили рішення місцевого суду залишити без змін.

Представник відповідача-2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а рішення місцевого господарського суду скасувати.

7. Джерела права й акти їх застосування

Земельний кодекс України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, в тому числі, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч.2 ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127

Відповідно до п. 1.2. Інструкції технічна інвентаризація проводиться у таких випадках: перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту; перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461

Згідно з п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I - III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Згідно з ч. 1-4 ст. 18 Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Статтею 24 Закону передбачено випадки за яких державний реєстратор може відмовити у державній реєстрації прав та їх обтяжень: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.

Відповідно до п.41 Порядку (діючого в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р.); 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки); 4) письмова заява співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що перебуває у спільній частковій власності); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Згідно з п. 46 Порядку (в редакції, діючій на момент проведення відповідної реєстрації) для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: 1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна; 3) рішення органу або особи, уповноваженого установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою); 4) письмова згода всіх співвласників (у разі, коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності).

Цивільний кодекс України

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Згідно з ч.1, 2 ст. 319 Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України Стаття право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 №457/97-ВР.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування.

Перший протокол ратифікований Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»

Господарський процесуальний кодекс України

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

8. Позиція апеляційного суду

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача-2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спір у справі виник в зв`язку з тим, що на думку позивача відповідач-2 зареєстрував право власності на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 корп. 2А-2 на підставі підроблених документів, внаслідок чого відповідачем-1 було незаконно прийняте рішення у лютому 2019 про передачу в оренду відповідачу-2 спірної земельної ділянки для обслуговування майна, яке не є його власністю, і відповідно порушено інтерес позивача на отримання земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (вид використання - для експлуатації та обслуговування цеху та складу перліту - нежитлова будівля літера «З») за адресою: АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,7915 га, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква.

Однак судова колегія не погоджується з доводами позивача та вважає їх не доведеними виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у в січні 2015 року на нежитлову будівлю за адресою м. Біла Церква, АДРЕСА_1, загальною площею 96,0 кв.м. був виготовлений технічний паспорт, відповідно до якого замовником будівництва є ОСОБА_1 .

В подальшому в лютому 2015 року у Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Відповідно до декларації замовником будівництва також є ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в процесі контролю органи державного архітектурно-будівельного контролю наділені повноваженнями, зокрема, реєструвати або повертати на доопрацювання декларацію про початок будівельних робіт, реєструвати або повертати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка і є підставою для оформлення права власності на об`єкт будівництва.

Доказів повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації або її скасування позивачем суду не надано.

Рішенням відповідача-1 від 24.05.2015 №64 «Про деякі питання присвоєння адрес» присвоєно адресу новозбудованій нежитловій будівлі «Адміністративно-складське приміщення», під літерою «А» згідно технічного паспорта та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 09.02.2015 за №КС71, на земельній ділянці (кадастровий номер ділянки :02:015:0013) - АДРЕСА_1, нежитлова будівля корпус « 2А-2».

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі документів, зазначених у статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Здійснюючи розгляд спорів із приводу реєстрації речових прав, суди мають ураховувати, що державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно. Водночас обставини здійснення державної реєстрації відповідного речового права підлягають дослідженню під час вирішення спору щодо права власності на нерухоме майно.

Державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та на підставі документів, необхідних для вчинення відповідних дій.

В січні 2016 року з урахуванням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на виконання вимог п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (діючих в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора та надав відповідні документи для проведення державної реєстрації, що підтверджується матеріалами справи.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та на підставі документів, необхідних для вчинення відповідних дій 13.01.2016 Реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області було видано ОСОБА_1 свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно - на нежитлову будівлю, площею 96,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Оскільки власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, ОСОБА_1 було прийняте рішення про передачу нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1, корп. 2А-2 до статутного капіталу товариства.

Відтак, 10.02.2016 відбулись загальні збори засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум», на яких учасниками товариства були прийняті рішення про внесення до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум», об`єкту нерухомого майна, а саме «нежитлової будівлі», яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер НОМЕР_1 від 13.01.2016, видавник: Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, адреса нерухомого майна: Київська область, АДРЕСА_1 корпус 2А-2, нежитлова будівля літера «А», загальна площа: 96 кв.м.; про підписання «Акту приймання-передачі» між власником нерухомого майна «нежитлової будівлі» ОСОБА_1 та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» Лазаренко Л.В. на «нежитлову будівлю» та проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи, а саме ТОВ «Купрум».

Зазначені рішення учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» оформлені протоколом загальних зборів засновників (учасників) товариства №2 від 10.02.2016, а передача відповідним актом приймання-передачі від 10.02.2016.

Згідно з п. 46 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції, діючій на момент проведення відповідної реєстрації) для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок подаються: 1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна; 3) рішення органу або особи, уповноваженого установчими документами юридичної особи або законом.

З врахуванням вимог вказаного пункту Порядку товариство з обмеженою відповідальністю «Купрум» звернулось до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

17.02.2016 державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Крам О.С. на підставі свідоцтва про право власності № 51583083 від 13.01.2016, акту приймання-передачі нерухомого майна б/н від 10.02.2016, підписаного між ОСОБА_1 та ТОВ «Купрум»; рішення щодо передачі майна у власність юридичної особи як внесок, оформленого протоколом № 2 загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Купрум» від 10.02.2016, проведено державну реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «Купрум» на нерухоме майно - на нежитлову будівлю, загальною площею 96,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, корп. 2А-2, м. Біла Церква, Київська область, нежитлової будівлі літерою «А». В зв`язку з чим, у 2016 був виготовлений новий технічний паспорт на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 у місті Біла Церква, станом на 19.02.2016, для нового власника майна, а саме, товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум».

В березні 2016 року в порядку, визначеному ст. 123-124 Земельного кодексу України, відповідач-2 звернувся до відповідача-1 із заявою (реєстраційний №1514), у якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,3687 га під приміщення виробничої бази по АДРЕСА_1 у місті Біла Церква.

Рішенням відповідача-1 №2307-52-7 від 24.05.2018 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» з цільовим призначенням 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (вид використання - для експлуатації та обслуговування виробничої бази) за адресою: АДРЕСА_1, корпус 2А-2, орієнтовною площею 0,3687 га, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква.

І вже рішенням №3505-67-7 від 28.02.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» Білоцерківської міської ради вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» з цільовим призначенням 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (вид використання для експлуатації та обслуговування виробничої бази, нежитлова будівля літ. «А») за адресою: АДРЕСА_1, корп. 2А-2 площею 0, 3687 га (з них: землі під капітальною одноповерховою забудовою 0,0063 га, під проїздами, проходами та площадками 0,3624 га), що додається; передати земельну ділянку комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум» з цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (вид використання для експлуатації та обслуговування виробничої бази, нежитлова будівля літ. „А) за адресою: АДРЕСА_1, корп. 2А-2 площею 0,3687 га (з них: землі під капітальною одноповерховою забудовою 0,0063 га, під проїздами, проходами та площадками 0,3624 га) строком на 5 (п`ять) років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква. Кадастровий номер: :02:015:0060; особі, зазначеній в цьому рішенні, укласти та зареєструвати у встановленому порядку договір оренди землі.

Таким чином, дослідивши всі докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що реєстрація права власності відповідачем-2 на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 корп. 2А-2 відбулась відповідно до вимог чинного законодавства.

В подальшому, відповідно до діючого законодавства України та в порядку визначеному Земельним кодексом України, відповідач-2 звернувся до відповідача-1 з метою отримання земельної ділянки для обслуговування вказаного нерухомого майна з відповідною заявою, а відповідач-1 відповідно до діючого законодавства України надав відповідачу-2 земельну ділянку.

При цьому, судова колегія приходить до висновку, що права позивача відповідачем-1 не порушені, виходячи з наступного.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, в 2003 році позивачем було придбано нежитлову будівлю - цех перліту, площею 1291,9 кв.м. зазначений в плані літерою «Т-3» та нежитлову будівлю - склад перліту, площею 661 кв.м. зазначений в плані літерою «З». Вказані нежитлові будівлі знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

В подальшому, у вересні 2004 року між позивачем та відповідачем-1 був укладений договір оренди землі та підписаний акт приймання-передачі, відповідно до яких відповідач-1 передав позивачеві в строкове платне користування земельну ділянку під розміщення виробничої бази, яка знаходиться: АДРЕСА_1. В оренду була передана земельна ділянка загальною площею 1,7787 га, строком на 5 років.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи в 2009 році позивач звертався до відповідача-1 з листом про продовження дії договору оренди земельної ділянки, проте, відповідно до письмових пояснень відповідача-1, вказана заява була направлена на доопрацювання з метою погодити зовнішню межу земельної ділянки між всіма землекористувачами, які ведуть підприємницьку діяльність та мають будівлі та споруди по АДРЕСА_1. Після повторного звернення заява позивача не була розглянута, оскільки земельна ділянка, на якій знаходилось майно АТЗТ «АМВ» частково накладалась на земельну ділянку, на якій знаходилось майно ВАТ «Будіндустрія». Питання щодо визначення власника майна (спір який виник між АТЗТ «АМВ» та ВАТ «Будіндустрія») розглядалося в судовому порядку. В 2011 році у відповідь на заяву позивача про продовження дії договору оренди, останньому рекомендовано надати акт погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 із суміжними власниками та землекористувачами, а саме погодження з ВАТ «Будіндустрія» та кадастровий план земельної ділянки площею 1,6745 га, які заявником не були надані.

Доказів протилежного позивачем суду не надано, а матеріали справи не містять вказівки на незгоду позивача з вказаними відповідачем-1 обставинами.

Рішенням №1173-57-6 від 20.03.2014 «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» Білоцерківської міської ради вирішено відмовити в передачі земельної ділянки в оренду Приватному акціонерному товариству «АМВ» в місті Біла Церква по АДРЕСА_1 в зв`язку з тим, що при формуванні нової земельної ділянки розробляється проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням відповідача 1 №3601-68-7 від 28.03.2019 «Про розгляд заяви щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду, орієнтовною площею 0,7915 га Приватному акціонерному товариству «АМВ» вирішено відмовити в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду Приватному акціонерному товариству «АМВ» з цільовим призначенням 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (вид використання - для експлуатації та обслуговування цеху та складу перліту - нежитлова будівля літера «З») за адресою: АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,7915 га, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованої земельної ділянки, враховуючи те, що згідно відомостей Державного земельного кадастру за адресою: АДРЕСА_1, корпус 2А-2 сформовано земельну ділянку площею 0,3687 га з кадастровим номером: :02:015:0060.

Таким чином, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду справи в апеляційному порядку дійшов висновку, що позов подано передчасно і на момент звернення до суду право позивача на отримання земельних ділянок, а саме, під розміщення складу перліту та цеху перліту за адресою АДРЕСА_1 - не порушено.

Щодо права власності на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 корп. 2А-2 судова колегія зазначає наступне.

Колегія суддів звертає увагу на вимоги ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, відповідно до яких право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації, якщо прийняття цього майна до експлуатації передбачено договором або законом. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих в установленому законодавством порядку об`єктів забороняється.

Водночас позивач не довів факту набуття ним права власності на спірне майно, зокрема його будівництва із дотриманням норм чинного законодавства та введення у встановленому порядку в експлуатацію та державної реєстрації право власності за позивачем.

Позивачем в суді апеляційної інстанції після закінчення строку для подачі сторонами заяв та клопотань, подавались документи, на які він посилається як на докази, що підтверджують будівництво спірного об`єкту позивачем.

В силу норми ч.3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, апеляційний суд не приймає докази надані позивачем на підтвердження будівництва спірного об`єкту нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 оскільки подані поза межами процесуальних строків та без доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції. Клопотання про поновлення строків позивачем не подано.

Разом з тим, судова колегія вважає за потрібне зазначити наступне.

Надані позивачем докази на підтвердження того, що саме він будував спірне нерухоме майно не підтверджують зазначеного факту, оскільки відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 26.01.2016, спірне нерухоме майно побудоване в 2005 році, в той час як позивачем надані видаткові накладні та рахунки-фактури на підтвердження будівництва за 2014 рік.

Крім того, рахунок-фактура №СФ-06242 від 24.06.2014, видаткова накладна №РН-072902 від 29.07.2014, видаткова накладна №РН-072202 від 22.07.2014, видаткова накладна №РН-071102 від 11.07.2014, видаткова накладна №РН-070702 від 07.07.2014, видаткова накладна №РН-070402 від 07.07.2014, видаткова накладна №РН-062602 від 26.06.2014 не є належним доказом, оскільки позивачем не надано договір, на підставі якого вони видавались.

Також, технічна документація на господарські будівлі за 2013 рік, акт №1 введення в експлуатацію основних засобів від 14.09.2015, акт №2 введення в експлуатацію основних засобів віл 14.09.2015, акт приймання-передачі основних засобів не дають детальної інформації про об`єкт будівництва (літера, площа, місцезнаходження на території, тощо) та не можуть бути належними доказами будівництва саме спірного об`єкту позивачем.

Подані позивачем докази містять договір про оренду землі №59 від 10.05.2012 року, укладений між Білоцерківською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Інтергруп-ЛДН», декларацію про готовність об`єкту до експлуатації від 09.02.2015 №КС71 щодо адміністративно-торгівельного центру з приміщенням для охорони за адресою м. Біла Церква, бульвар 50-річчя Перемоги, 22, рішення Білоцерківської міської ради №64 від 24.02.2015 «Про деякі питання присвоєння адрес», лист № 15/803 від 15.07.2019 р. Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, лист № 15/804 від 15.07.2019 р. Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, лист № 10-10-1221 від 03.10.2019 р. Управління регулювання земельних відносин міської ради Білоцерківської міської ради, які не можуть свідчити про підробку документів.

В межах господарської справи суд не може надати оцінку обставинам та частині доказів, оскільки суд не може перебирати на себе повноваження органів досудового розслідування та, відповідно, судових органів іншої юрисдикції. Вирок або інше судове рішення за наслідками розгляду досудового розслідування в кримінальному провадженні позивачем не наданий.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що встановлення факту вчинення злочину, яке стосується виготовлення (підробки) документів може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. 320 ГПК України. При цьому підставою для перегляду може бути вирок суду в кримінальному провадженні.

Надані ж позивачем докази досліджені та оцінені судом апеляційної інстанції в порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем, ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції жодного разу не заявлялось клопотання про призначення експертизи в межах даного судового провадження в порядку, передбаченому ст. 99 ГПК України. В силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (ст. 7, 13, 14 ГПК України), обов`язок з доведення обставин на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Проте, інших доказів на підтвердження підробки зазначених позивачем документів суду не надано.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься постанова старшого слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про закриття кримінального провадження №0006371 від 30.12.2016.

Як вбачається з постанови слідчого кримінальне провадження №0006371 від 30.12.2016 за зверненням міського голови міста Біла Церква відносно посадових осіб реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області та ТОВ «Купрум» щодо підробки свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.01.2016 НОМЕР_1, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю події злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Підставою для закриття кримінального провадження було те, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 358 КК України, характеризується прямим умислом, тобто особа підроблюючи документ повинна усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно небезпечні наслідки та бажати їх настання, що в ході досудового слідства не встановлено. Обов`язковою суб`єктивною ознакою підроблення документа є мета використання зазначеного документа як підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає прагнення винного отримати певні права або звільнитись від обов`язків і має конкретний характер. Слідством в ході досудового розслідування, дослідивши зібранні матеріали кримінального провадження, не здобуто об`єктивних даних, які б підтверджували наявність події злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Доказів звернення позивача з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення позивачем суду не надано.

Що стосується листів-відповідей Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №1010-1338/03 від 02.07.2019, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради №17-07/310 від 08.07.2019, то вони взагалі стосуються товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум», як замовника, проте замовником будівництва спірного об`єкту нерухомості був ОСОБА_1 , інформація за яким не запитувалась.

Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє твердження позивача про підробку документів, так як воно не свідчить про відсутність підстав для реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем-2 та отримання земельної ділянки для обслуговування цього майна в оренду, оскільки у відповідності до приписів чинного процесуального закону судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях того чи іншого учасника справи

Поряд з викладеним, колегія суддів вважає за необхідне врахувати приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, з огляду на приписи ст.11 Господарського процесуального кодексу України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Рішенням Європейського суду з права людини Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії №44277/98 від 24.06.2003р. встановлено, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції, тому визнання недійсним договору, згідно з яким покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

Отже, правова позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що особа не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки.

Відповідно до другого речення ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції держава може втручатися в права суб`єктів власності і позбавити їх майна в розумінні Протоколу, але таке втручання не може суперечити інтересам суспільства і здійснюється лише на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання держави у власність має відповідати вимозі про наявність законної мети - інтересів суспільства.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, « ОСОБА_1 та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії (принципи), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинне здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» - це наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

З огляду на викладене та приймаючи до уваги наявність законних підстав для набуття права власності відповідачем-2 на спірне майно, а в подальшому і позитивного рішення (висновків) відповідача-1 щодо відповідності зазначеного проекту землеустрою вимогам законодавства, на підставі якого було сформовано спірну земельну ділянку та передано її в оренду відповідачу-2, колегія суддів приходить до висновку про відсутність законних підстав для скасування рішень державного реєстратора Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Крама Олександра Степановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 27800179 від 13.01.2016, рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Загоруйко Яни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28282709 від 17.02.2016 та рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 28.02.2019 № 3505-67-УІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Купрум».

Матеріали справи не місять доказів оформлення права власності на спірну будівлю за позивачем та звернення останнього з заявою про передачу земельної ділянки для обслуговування спірної нежитлової будівлі, а оскільки оскаржувані рішення прийняті відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем не доведено того, що його права, за захистом яких він звернувся до суду - порушені відповідачами, а відтак - вимоги позивача про визнання недійсними та скасування вказаних рішень є необґрунтованими та у задоволенні позову слід відмовити.

9. Висновки апеляційного суду

З урахуванням викладеного, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 підлягає скасуванню, а в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» на рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі №911/1006/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2020 у справі №911/1006/19 скасувати повністю.

3. Прийняти нове рішення суду, яким у задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АМВ» (03056, пров. Ковальський, 22-А, м. Київ; ідентифікаційний код 02047891) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Купрум» (09100, бульвар 50-ти Річчя Перемоги, 12А, кв. 83, м. Біла Церква, Київська область; ідентифікаційний код 32926204) 8644 (вісім тисяч шістсот сорок чотири) грн. 50 коп. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

5. Видачу наказу по справі № 911/1006/19 доручити господарського суду Київської області.

6. Матеріали справи №911/1006/19 повернути до Господарського суду Київської області.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня іі прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 17.07.2020

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Я. Дикунська

С.Р. Станік