ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року Справа № 923/111/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. за участю секретаря судового засідання Борхаленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Бериславської районної ради Херсонської області, м.Берислав

до відповідача-1: Степнянського закладу повної загальної середьої освіти Бериславської районної ради Херсонської області, с. Степне Бериславського району

до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Херсонської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Херсон

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальна установа "Бериславський районний центр по обслуговуванню закладів освіти"

про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад від 15.03.2018 № 65Е000-159/18 та повернення комунального майна

за участю представників сторін:

прокурора: Коваленко Т.О.

від позивача: Чечін О.С.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи: Воєвода Т.М.- директор

в с т а н о в и в:

03.02.2020 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява від керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Бериславської районної ради Херсонської області до Степнянського закладу повної загальної середньої освіти Бериславської районної ради Херсонської області та ПАТ "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком", в якій просить:

1) визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад Бериславського району за № 65Е000-159/18 від 15.03.2018, укладений між Степнянським закладом повної загальної середньої освіти Бериславської районної ради Херсонської області (на момент укладення Договору - Степнянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Бериславської районної ради Херсонської області) та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком";

2) зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком" та Степнянський заклад повної загальної середньої освіти Бериславської районної ради Херсонської області звільнити та повернути Бериславській районній раді Херсонської області частину приміщення в будівлі Степнянського закладу повної загальної середньої освіти Бериславської районної ради Херсонської області, що розташоване за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с.Степне, вул. Нова, 5, загальною площею 15,58м2, вартість якого становить 10009грн., шляхом підписання акту прийому - передачі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020, справу розподілено судді Ярошенко В. П.

Ухвалою суду від 06.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунальну установу "Бериславський районний центр по обслуговуванню закладів освіти" (код ЄДР 39002073, м.Берислав, вул. 1 Травня, буд. 213); призначено підготовче засідання по справі на 05 березня 2020 року.

03.03.2020 за вх. № 1788/20 до суду надійшло від відповідача-2 клопотання про залучення до матеріалів справи документів та додаткових пояснень, які суд долучає до справи.

03.03.2020 за вх. № 505/20 надійшла заява прокуратури про часткове закриття провадження у справі за позовною вимогою щодо звільнення та повернення майна у зв`язку з відсутністю предмета спору в частині звільнення та передачі нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад району.

05.03.2020 за вх. № 2/510/20 надійшло клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою суду від 05.03.2020 підготовче засідання по справі відкладено на 31 березня 2020 року об 11:00.

31.03.2020 за вх. № 2/704/20 до суду надійшов відзив від Бериславської районної ради Херсонської області, відповідно до якого просить суд у задоволенні позовних вимог Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави відмовити повністю.

Ухвалою суду від 31.03.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання по справі на 27.04.2020.

Ухвалою суду від 27.04.2020 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 26.05.2020.

В засіданні 26.05.2020 представник відповідача-2 подала до суду відзив на позовну заяву, який судом залучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 26.05.2020 відкладено підготовче засідання на 09.06.2020.

04.06.2020 за вх. № 4255/20 до суду від заступника прокурора надійшла відповідь на відзив, за якою відзив відповідача на позовну заяву вважає необґрунтованим та безпідставним, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.06.2020 підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 02 липня 2020 року.

В судовому засіданні 02.07.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд

в с т а н о в и в:

Розпорядженням голови Бериславської районної ради від 30.01.2018 №2 «Про надання дозволу на передачу в оренду нежитлового приміщення», прийнято рішення про надання дозволу комунальній установі «Бериславський районний центр по обслуговуванню закладів освіти» на передачу в оренду нежитлового приміщення загальною площею 15,58 кв.м. в будівлі Степнянеької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, що знаходиться за адресою: Бериславський район, с. Степне, вул. Нова, 5, за умови розміщення суб`єктів господарювання, що не здійснюють підприємницьку діяльність, терміном дії договору на 2 роки 11 місяців, встановивши стартову орендну плату за місяць в розмірі 125,11 грн. без урахування індексу інфляції.

Матеріали справи свідчать, що 15.03.2018 між Степнянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Бериславської районної ради Херсонської області (далі по тексту рішення - Орендодавець) та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Херсонської філії ПАТ «Укртелеком» (далі по тексту рішення - Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад Бериславського району за № 65Е000-159/18 (далі по тексту рішення - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення (далі по тексту рішення - Майно) площею 15,58 кв.м., що знаходиться за адресою: Бериславський район, с.Степне, вул. Нова, 5, що перебуває на балансі комунальної установи «Бериславський районний центр по обслуговуванню закладів освіти» вартість якого становить 10 009,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору, майно передається в оренду з метою використання суб`єктом господарювання, що не здійснює підприємницьку діяльність.

Згідно з п. 10.1. Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, з 01 березня 2018 року до 01 лютого 2021 року включно.

Факт передачі майна в користування ПАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії ПАТ «Укртелеком» підтверджується актом приймання-передачі майна від 15.03.2018, підписаний директором вказаної навчальної установи Клименко М.В. та директором Херсонської філії ПАТ «Укртелеком» Фірман В.І., начальником фінансово-економічного відділу Херсонської філії ПАТ «Укртелеком» Карасєвою Н.М.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Степнянський ЗПЗСО є комунальною організацією, засновником якого є Бериславська районна рада Херсонської області.

Згідно з технічним паспортом на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами Степнянською ЗПЗСО (вул. Нова, 5, с. Степне) спірне приміщення рахується як кабінет площею 15,6 кв.м.

Вартість майна визначена в розмірі 10 009,00 грн. відповідно до звіту про незалежну оцінку нежитлового приміщення загальною площею 15,6 кв.м. в будівлі школи за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Степне, вул. Нова, 5, розробленого суб`єктом оціночної діяльності ФОП Бронін А.О. станом на 31.07.2017.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.5 Статуту, затвердженого рішенням 29 сесії 7 скликання Бериславської районної ради від 22.12.2018 № 374 Степнянський ЗПЗСО є закладом освіти, що заснований на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальних громад Бериславського району. Засновником Закладу є Бериславська районна рада, яка делегує окремі функції управління діяльністю Закладу відділу освіти, молоді та спорту Бериславської районної державної адміністрації відповідно до розділу 4 цього Статуту; є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунок в установі банку, печатку, штамп, ідентифікаційний номер.

За наслідками перевірки прокуратурою виявлено невідповідність вимогам чинного законодавства України укладеного між Степнянським закладом повної загальної середньої освіти Бериславської районної ради Херсонської області (на момент укладення Договору - Степнянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Бериславської районної ради Херсонської області) та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ «Укртелеком» договору оренди нерухомого майна № 65Е000-159/18 від 15.03.2018.

Таким чином, підставою для звернення прокурора з даним позовом до суду стало порушення під час укладення оспорюваної угоди вимог ч.4 ст. 80 Закону України «Про освіту», оскільки об`єкти та майно державних та комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням.

Таким чином виник спір, якій підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1-3 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 207 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 227, 236 ЦК України, правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії) може бути визнаний судом недійсним, при цьому правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст.ст. 1, 10, 22 Закону України «Про освіту» під освітньою діяльністю розуміється діяльність суб`єкта освіти, яка спрямована на організацію, забезпечення та реалізацію освітнього процесу у формальній та/або неформальній освіті.

Частиною 1 ст. 80 вказаного Закону визначено, що до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальну середню освіту» до закладів освіти, що забезпечують здобуття загальної середньої освіти належать, зокрема, заклади середньої освіти ІІ-ІІІ ступенів.

Степнянський ЗПЗСО, як заклад загальної середньої освіти, належить до об`єктів освіти.

Згідно з ч.2 ст. 44 Закону України "Про загальну середню освіту" вимоги до матеріально-технічної бази закладів загальної середньої освіти визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами.

Так, у пункті 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01 передбачено, що здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов`язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється. Ці норми затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 та розповсюджуються на загальноосвітні навчальні заклади І, І -ІІ, І-ІІІ ступенів, спеціалізовані школи І, II, III ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Статтею 78 Закону України "Про освіту" визначено, що фінансування закладів, установ і організацій системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством.

Частина 1 статті 78 Закону передбачає джерела фінансування державних навчальних закладів, де серед іншого і доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Згідно ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту» об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства.

Відповідно до абз. 20 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» окреме індивідуальне визначене майно із складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, забороненого до оренди, може бути об`єктом оренди (без права приватизації та суборенди), якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу.

Правовий аналіз наведених норм свідчить, що хоча ч. 1 ст. 79 Закону України «Про освіту» передбачає, що джерелом фінансування суб`єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання; однак, при цьому оренда приміщень у них дозволяється лише у випадках, якщо об`єкт оренди використовується за цільовим призначенням для навчально-виховного процесу, за освітнім призначенням.

Таким чином згідно з ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту» майно Степнянського ЗПЗСО не може використовуватись не за призначенням.

Обов`язковому встановленню та з`ясуванню у даному спорі підлягає той факт, чи використовується спірне приміщення об`єкта освіти і науки за цільовим призначенням, тобто тісної пов`язаності з навчально-виховним процесом мети такого використання.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 за №796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" передбачена можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально- виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Навчально-виховний процес, як складова освітньої діяльності - це система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (пункт 1.2. Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 01.08.2001 р. №563).

Відповідно до інформацій комунальної установи «Бериславський районний центр по обслуговуванню закладів освіти» від 20.11.2019 №01- 22/01-19-678/19 та Степнянського ЗПЗСО від 20.11.2019 № 01-30-69 Херсонською філією ПАТ «Укртелеком» ні навчально-виховна, ні освітня діяльність з учнями Степнянського ЗПЗСО не здійснюється.

Так суд зазначає, що невикористання школою спірного приміщення для навчального процесу не є підставою для визнання правомірним указаного договору, оскільки чинним законодавством встановлена заборона використання цього приміщення з іншою метою.

З огляду на те, що положеннями чинного законодавства України, яке регулює орендні відносини державного та комунального майна, встановлено заборону на передання в оренду приміщень закладів освіти для використання їх не за призначенням, а в даному випадку приміщення передано в платне користування не для використання в навчально-виховному процесі, то Договір оренди від 15.03.2018 № 65Е000-159/18 не відповідає нормам законодавства (ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту»), що згідно з ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його недійсним.

Суд критично оцінює твердження відповідача-2 про безпідставність позовної заяви з огляду на те, що спірний договір вже розірвано, а майно комунальної установи повернуто. Так, суд зазначає, що предметом даного спору у справі є недійсність договору і такий договір визнається недійсним з моменту вчинення, а відтак укладення сторонами додаткової угоди про припинення спірного договору та повернення майна не може розцінюватися, як підстава для припинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним.

У зв`язку з вищевикладеним, спірний договір оренди нежитлового приміщення № 65Е000-159/18 від 15.03.2018 підлягає визнанню недійсним.

Разом із цим, суд бере до уваги те, що ПАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії ПАТ «Укртелеком» передав Степнянському закладу повної загальної середньої освіти нерухоме майно, що належить до спільної власності територіальних громад району, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад району, тобто на цей час виконано позовну вимогу щодо звільнення та повернення частини приміщення в будівлі Степнянського закладу повної загальної середньої освіти Бериславської районної ради Херсонської області, що розташоване за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Степне, вул. Нова, 5, загальною площею 15,58 кв. м., вартість якого становить 10 009,00 грн.

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю за позовною вимогою щодо звільнення та повернення вищезазначеного майна у зв`язку з відсутністю предмета спору в частині звільнення та передачі нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад району.

Щодо прокурорського представництва інтересів держави, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Одним із таких органів є прокуратура, на яку покладено функції представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

За змістом частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" "представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом".

Відповідно до частини 3 статті 23 зазначеного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 3 статті 4 ГПК України встановлено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно частини 4 статті 53 того ж Кодексу прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 наголосив, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Інтереси держави у даній справі полягають у захисті прав громадян на отримання освіти у навчальному закладі зі створеними відповідними умовами для їх функціонування і розвитку, зокрема і їх матеріальної бази, а також забезпечення безпечних і нешкідливих умов навчання.

Враховуючи вищенаведене, прокурором належним чином визначено, що порушення інтересів держави полягає в незаконному, нецільовому використанні приміщення навчального закладу, загрозі збереження його матеріально-технічної бази, а також забезпечення належних умов для навчання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку здобувачів освіти.

Прокурором у позовній заяві належним чином обґрунтовано наявність підстав для представництва у данному спорі: вказано що спірним договором порушено суспільний та економічний інтерес держави, які уповноважений захищати Бериславська районна рада, як власник комунального майна та засновник навчального закладу та яка не вчинила жодних дій на усунення виявлених порушень та не виявила наміру їх захистити. Крім того, на підтвердження наявності підстав для представництва прокурором надано лист Бериславської районної ради від 26.12.2019 №02-35/701/010.

Таким чином, прокурор здійснюючи представництво інтересів держави правомірно звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачі позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростували, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати прокуратури Херсонської області на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 46 від 22.01.2020 у сумі 4204,00 грн.

Виходячи з того, що позовна вимога щодо визнання спірного договору недійсним підлягає задоволенню, згідно ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. покладаються на Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком".

Враховуючи закриття провадження в частині зобов`язання ПАТ "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком" та Степнянського ЗПЗСО Бериславської районної ради Херсонської області звільнити та повернути Бериславській районній раді Херсонської області частину приміщення в будівлі у зв`язку з відсутністю предмета спору, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ч.4 ст. 231 ГПК України та клопотання прокурора про повернення судового збору, сплачена сума судового збору у розмірі 2102,00 грн. підлягає поверненню з державного бюджету прокуратурі Херсонської області.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад Бериславського району за № 65Е000-159/18 від 15.03.2018, укладений між Степнянським закладом повної загальної середньої освіти Бериславської районної ради Херсонської області (на момент укладення Договору - Степнянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Бериславської районної ради Херсонської області) та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком".

3. Провадження в частині зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком" та Степнянського закладу повної загальної середньої освіти Бериславської районної ради Херсонської області звільнити та повернути Бериславській районній раді Херсонської області частину приміщення в будівлі Степнянського закладу повної загальної середньої освіти Бериславської районної ради Херсонської області, що розташоване за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с.Степне, вул. Нова, 5, загальною площею 15,58 кв.м., вартість якого становить 10009грн., шляхом підписання акту прийому передачі - закрити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком" суму судових витрат в розмірі 2102,00 грн.

5. Повернути прокуратурі Херсонської області з державного бюджету судовий збір у розмірі 2102,00 грн. у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Оригінал платіжного доручення № 46 від 22.01.2020 знаходиться в матеріалах даної справи .

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного тексту рішення 15.07.2020.

Суддя В.П.Ярошенко