ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
21.07.2020 Справа № 905/1120/20
Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.
розглянувши заяву б/н від 20.07.2020р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»», м. Київ
17.06.2020 на адресу суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвестохіллс Веста, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво АЛЬТКОМ про стягнення 485 875,18 дол. США та 5 962 408,66 грн.
Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.06.2020 було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову через її необгрунтованість.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.07.2020 було відкрито провадження у справі №905/1120/20.
21.07.2020 на адресу суду від позивача (заявника) надійшла заява б/н від 20.07.2020 з доказами оплати судвого збору за звернення з заявою про забезпечення позову.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову б/н від 20.07.2020 судом встановлено наступне.
В обґрунтування заяви, позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво АЛЬТКОМ та Публічним акціонерним товариством Банк Камбіо було укладено кредитні договори: 1) 25.04.2013 між Позичальником та Банком укладено кредитний договір № 743/01-2013. Відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 5 000 000 доларів США.; 2) 17.03.2014 між Позичальником та Банком укладено кредитний договір № 793/02-2014, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 200 000 доларів США.; 3) 19.03.2014 між Позичальником та Банком укладено кредитний договір № 794/03-2014, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 400 000 доларів США.; 4) 20.03.2014 між Позичальником та Банком укладено кредитний договір № 795/04-2014, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 328 000 доларів США; 5) 01.09.2014 між Позичальником та Банком укладено кредитний договір № 804/02-2014, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 37 539 689 грн. 84 коп.
30.01.2020 між ПАТ Банк Камбіо (надалі за текстом - Первісний кредитор, Банк) та ТОВ Фінансова компанія Інвестохіллс Веста (надалі за текстом - Товариство, Новий кредитор) було укладено Договір про відступлення прав вимоги №23 згідно з яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, фізичних та юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржників, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги.
На момент подання позовної заяви право вимоги за вказаними вище кредитними договорам та договорами забезпечення перейшло від ПАТ Банк Камбіо до ТОВ Фінансова компанія Інвестохіллс Веста.
Згідно ст. 136 ПІК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 Цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір ввернутися до суду.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронювапих законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.
При ньому, позов, згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України, забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно га (або) грошові кошти, що належать або піддягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
Відповідно до змісту Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового пронесу.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обгрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову па стадії попередньої підготовки справи до розгляду.
Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій. спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовуються господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» роз`яснено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.
При цьому, обрані заходи до забезпечення позову не повинні маги наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
Арешт на грошові кошти відповідача буде накладений тимчасово та виключно у визначених межах ціни позову, а не па всі відповідні рахунки Боржника, у зв`язку з чим ТОВ «ШБ «Альтком» матиме можливість вільно користуватися та розпоряджатися іншими своїми грошовими коштами.
Заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, не призведуть до негативних наслідків, таких як втручання у діяльність відповідача, повне припинення господарської діяльності чи до погіршення стану майна, а лише запровадять законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод для виконання рішення суду її разі задоволення позовних вимог. Відповідач й надалі зможе вільно користуватися своїм майном.
Верховний Суд в Постанові від 14.11.2019 у справі №910/7149/17 дійшов висновку що: «наявність спору про стягнення заборгованості, невиконання зобов 'язання, нестабільне та незадовільне фінансове становище і господарська діяльність Відповідача, є належним доказом того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».
При повторному зверненні з заявою про забезпечення позову, позивач вказує про нестабільне фінансове становище відповідача, а саме, наявність у господарському суді справ про стягнення з ТОВ «ШБ «Альтком» на користь юридичних осіб коштів: справа № 905/2326/18 про солідарне стягнення з ТОВ «ШБ «Альтком» 3757271,62 грн.; справа № 911/3144/19 про стягнення з ТОВ «ШБ «Альтком» 5 182 144,87 грн.; справа № 905/1131/20 про стягнення 2 176 503,29 грн.; справа № 905/1840/19 про стягнення 15 766 732,27 гри.; справа № 905/927/20 про стягнення 15 194 062,01 гри.
На примусовому виконанні в органах виконавчої служби знаходяться рішення у справі № 905/2508/15 про стягнення з ТОВ «ШБ «Альтком» па користь ПАТ «АКПІБ» 8 596 372,57 дол. США, а також, рішення у справі № 905/2357/15 про стягнення з ТОВ «ШБ «Альтком» на користь ПАТ «АКПІБ» 466 403 458,33грн.
Вказані судові справи свідчать про невиконання відповідачем зобов`язань, нестабільне та незадовільне фінансове становище господарської діяльності відповідача, що є належним доказом існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Оцінюнючи доводи заявника та норми чинного законодавства, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
Заходи забезпечення позову діють до вирішення Господарським судом Донецької області питання про скасування забезпечення позову або до скасування ухвали про забезпечення позову у встановленому законом порядку вищими судовими інстанціями.
Ухвала набрала чинності з моменту її підписання - 21.07.2020 року.
Дана ухвала є виконавчим документом, обов`язковим на всій території України і може бути пред`явлена до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження протягом трьох років з дня набрання законної сили.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи протягом десяти днів з дня підписання ухвали до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Суддя Сковородіна Олена Миколаївна
Суддя О.М. Сковородіна