СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

14.07.2020 Справа № 905/71/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, м.Харків,

на рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2020 (суддя Чернова О.В.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Донецької області в м.Харкові о 10год 50хв, повний текст якого складений 05.05.2020,

у справі 905/71/20

за позовом: Заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури, м. Волноваха Донецької області в інтересах держави в особі Нікольської районної державної адміністрації Донецької області, смт. Нікольське, Донецька область та в особі Донецької обласної державної адміністрації, м. Краматорськ, Донецька область,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Володарський консервний завод, смт. Нікольське, Донецька область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору щодо предмета позову на стороні позивача: Сіверсько-Донецьке басейнове управління водних ресурсів, м.Слов`янськ, Донецька область,

про стягнення заборгованості за договором оренди водного об`єкту загальнодержавного значення від 23.10.2009 у розмірі 35478,00 грн,

ВСТАНОВИЛА:

28.12.2019 заступник керівника Волноваської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської районної державної адміністрації та в особі Донецької обласної державної адміністрації звернувся із позовом до ТОВ Володарський консервний завод про стягнення заборгованості за договором оренди водного об`єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди від 23.10.2009 у сумі 35478,00грн (а.с. 1-46).

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.05.2020 у справі №905/71/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (а.с. 115-117).

Рішення місцевого господарського суду із посиланням на ст. ст. ст. ст. 2, 43, 51 Водного кодексу України, ст. 59 Земельного Кодексу України, ст. ст. 626, 628, 630, 759 ЦК України, Закон України «Про аквакультуру», постанову Кабінету Міністрів України від 29.05.2013 №420 мотивоване тим, що орендна плата за надані в оренду водні об`єкти повинна визначатись згідно з Методикою визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, затвердженою наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 28.05.2013 №236, що зумовлює приведення умов договору надання водного об`єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди від 23.10.2009 у відповідність до положень цієї Методики. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що наведений прокурором розрахунок суми заборгованості за спірним договором у період з третього кварталу 2016 року по другий квартал 2019 року є необґрунтованим, оскільки останній не відповідає вимогам визначення орендної плати за оренду водного об`єкта (а.с.115-117).

Заступник прокурора Харківської області із рішенням місцевого господарського суду не погодився та 01.06.2020 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2020 у справі №905/71/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що місцевий господарський суд, застосовуючи до спірних правовідносин положення Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 28.05.2013 №236 (надалі по тексту - Методика), не спростував факту виникнення у відповідача зобов`язання з оплати за користування водним об`єктом на підставі договору. Скаржник зазначає, що спірний договір укладений між сторонами спору 23.10.2009, тобто до затвердження Методики, під час дії договору зміни до договору не вносились, однак, на думку скаржника, це не позбавляє права орендодавця на отримання доходів у вигляді орендної плати за час користування водним об`єктом.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2020 у справі №905/71/20 апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2020 у справі №905/71/20 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору та доказів наявності повноважень на підписання апеляційної скарги; встановлено заступнику прокурора Харківської області десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2020 у цій справі 02.07.2020 Прокуратурою Харківської області до суду апеляційної інстанції надано докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та докази на підтвердження повноважень заступника прокурора Харківської області Анушкевича В.І. на підписання апеляційної скарги.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що прокуратурою Харківської області повний текст рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2020 у справі №905/71/20 не отримано, а Волноваською місцевою прокуратурою вказане рішення отримано 12.05.2020.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом 05.05.2020, повний текст якого складений 05.05.2020, отже, строк подання апеляційної скарги з урахуванням приписів частини 1 статті 256 ГПК України мав спливти 25.05.2020.

Згідно з пунктом 4 Розділу X Прикінцеві положення ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", встановлено карантин на всій території України з 12.03.2020 до 22.05.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 22.05.2020 до 22.06.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки скаржник звернувся з апеляційною скаргою у строк, визначений ГПК України, що свідчить про передчасність клопотання скаржника.

Отже, Заступником прокурора Харківської області усунуті недоліки, які стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали від інших учасників провадження у справі не надійшло.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що заява про усунення недоліків апеляційної скарги надійшла до суду апеляційної інстанції 02.07.2020, однак у зв`язку з відпустками членів судової колегії у період з 30.06.2020 до 13.07.2020 з метою забезпечення основних засад господарського судочинства, незмінності складу суду питання про відкриття апеляційного провадження вирішено 14.07.2020. Розглянувши наявні матеріали, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2020 у справі №905/71/20.

При розгляді матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду постановлено ухвалу у справі № 912/2385/18 (за позовом Заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-груп», Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90577,26грн), якою справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми в частині застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 прийнято до розгляду справу №912/2385/18, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що вона погоджується з висновком Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема, їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

При ухваленні рішення у справі №905/71/20, яке є предметом оскарження, місцевий господарський суд дійшов висновку про правомірність звернення прокурора із даним позовом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки з позовом про стягнення заборгованості за договором оренди водного об`єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди від 23.10.2009 звернувся заступник керівника Волноваської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської районної державної адміністрації та в особі Донецької обласної державної адміністрації, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовідносини, що склалися між сторонами спору у справі №912/2385/18, яка переглядається у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду щодо застосування положень статті 23 Закону України Про прокуратуру, є подібними до правовідносин у цій справі, становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зупинення провадження у справі №905/71/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

За таких обставин, керуючись статтями 228, 229, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2020 у справі №905/71/20.

2. Зупинити провадження у справі №905/71/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

3. Зобов`язати сторони повідомити Східний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-289 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою www.ear.court.gov.ua та також www.reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза