ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р. Справа№ 925/516/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Андрієнка В.В.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Гричаненко О.М., Галаган Г.М.

заявник апеляційної інстанції - Кирман В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Черкаської міської ради

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 30.04.2020 р.

у справі № 925/516/20 (суддя - Кучеренко О.І.)

за заявою Приватного підприємства "Міськбуд-Плюс"

про забезпечення позову до подання позову

стосовно Черкаської міської ради

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року Приватне підприємство "Міськбуд-Плюс" звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просило суд до набрання законної сили судовим рішенням у справі заборонити Черкаській міській раді та її структурним підрозділам вчиняти дії, спрямовані на відчуження, розпорядження, зміну конфігурації, цільового призначення та кадастрового номера, а також дії щодо поділу відносно земельної ділянки з кадастровим номером -02:003:0034 площею 5,3731 га по вул. Менделєєва, 4, що надана у користування на умовах оренди на підставі рішення Черкаської міської ради № 2-885 від 28.07.2016 р. і перебуває у користуванні Приватного підприємства "Міськбуд-Плюс" згідно з договором оренди від 14.09.2016 р.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.04.2020 р. у справі № 925/516/20 заяву Приватного підприємства "Міськбуд-Плюс" про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Черкаська міська рада подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Черкаська міська рада зазначає, що заходи забезпечення позову, заявлені Приватним підприємством "Міськбуд-Плюс", встановлюють непропорційні обмеження прав територіальної громади у сфері земельних відносин та виходять за межі позовних вимог, що можуть бути заявлені.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 р. апеляційну скаргу Черкаської міської ради у справі № 925/516/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 р. було призначено розгляд справи на 23.06.2020 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 р. було відкладено розгляд справи до 14.07.2020 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та заявника апеляційної інстанції, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Обґрунтовуючи свою заяву, Приватне підприємство "Міськбуд-Плюс" посилається на те, що на підставі рішення Черкаської міської ради від 28.07.2016 р. № 2-885 Приватному підприємству «Міськбуд-Плюс» була надана у користування земельна ділянка, площею 5,3731 га з кадастровим номером :02:003:0034 під комплекс будівель та споруд.

14.09.2016 р. між Черкаською міською радою (далі - орендодавець) та Приватним підприємством «Міськбуд-Плюс» (далі - орендарем) було укладено договір оренди землі (далі - договір), за умовами якого орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 28.07.2016 р. № 2-885 надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 5,3731 га (кадастровий номер :02:003:0034), що за цільовим призначенням належить до категорії земель рекреаційного призначення (для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення), яка знаходиться по вул. Менделєєва, 4 у м. Черкаси.

Вбачається, що за функціональним призначенням земельну ділянку віднесено до категорій земель громадського призначення. За даними, що містяться в Публічній кадастровій карті, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0034 - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна та інфраструктури, комплекс будівель та споруд.

Відповідно до п. 31 укладеного договору орендар зобов`язаний, зокрема, приступити до використання земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди та підписання акту приймання-передачі земельної ділянки.

14.09.2016 р. земельна ділянка була передана орендодавцем орендарю на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки, а 19.09.2016 р. був зареєстрований договір.

05.03.2019 р. Черкаська міська рада прийняла рішення № 2-4025 «Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають в користуванні на умовах оренди ПП «Міськбуд-Плюс» по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором» (далі - рішення № 2-4025), яким, зокрема, вирішено: використати земельну ділянку площею 5,3731 га по вул. Менделєєва, 4 м. Черкаси, що надана у користування на умовах оренди ПП «Міськбуд-Плюс» для суспільних потреб, а саме: створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором; передбачається використати земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0034 площею 5,3731 га по вул. Менделєєва, 4 м. Черкаси , відповідно до Генерального плану міста Черкаси; необхідно припинити договір оренди від 14.09.2016 р., зареєстрований 19.09.2016 р. за № 16484840 на підставі п. 37 цього договору; земельна ділянка буде передана в постійне користування Комунальному підприємству «Дирекція парків» Черкаської міської ради.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 28.12.2019 р. у справі № 925/768/19 позов Приватного підприємства «Міськбуд-Плюс» до Черкаської міської ради задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської міської ради від 05.03.2019 р. № 2-4025 «Про використання земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Черкаси, які перебувають у користуванні на умовах оренди ПП «Міськбуд - Плюс» по вул. Менделєєва, 4, для суспільних потреб - створення міського парку патріотичного виховання (скверу) із дитячим табором».

Приватне підприємство «Міськбуд-Плюс» повідомило Черкаську міську раду про використання свого переважного права на укладення договору оренди землі в установленому законодавством порядку.

Заявник вказує, що на даний час закінчується строк дії договору оренди землі від 14.09.2016 р., і рішення Черкаської міської ради № 2-4025 від 05.03.2019 р. вказує на реальний намір міської ради передати земельну ділянку в користування третім особам, що в свою чергу, свідчить про необхідність вжити заходів забезпечення позову з метою ефективного захисту порушених прав на переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Водночас, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За змістом ч. 3 ст. 138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а за вимогами ч. 13 ст. 145 ГПК України заходи забезпечення позову скасовуються, зокрема, у разі неподання заявником відповідної позовної заяви у вказаний строк.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Як передбачено ч. ч. 10, 11 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином вжиття заходу забезпечення пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представники сторін підтвердили подання позову Приватним підприємством «Міськбуд-Плюс» про визнання переважного права позивача на продовження строку дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0034 площею 5,3731 га по вул. Менделєєва, 4 у м. Черкаси.

Крім цього, заявник підтвердив наявність фактичних обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів майбутнього позивача та з якими пов`язується застосування забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що заява Приватного підприємства «Міськуд-Плюс» про застосування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином відсутні правові підстави для скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.04.2020 р. у справі № 925/516/20.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Черкаської міської ради залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 30.04.2020 р. у справі № 925/516/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Черкаську міську раду.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20.07.2020 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

В.В.Андрієнко