УХВАЛА

м. Київ

09.07.2020Справа № 910/13726/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши матеріали справи за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) та Міністерства оборони України (далі - Міністерство) до державного підприємства "Управління капітального будівництва та інвестицій" (далі - Підприємство) та товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Новатех" (далі - Товариство) про визнання додаткового договору недійсним,

за участі представників:

Прокурора: Лесько Г.Є. за посвідченням від 5 серпня 2015 року № 034692;

КМУ: Підгородецької О.Ю. (наказ від 24 грудня 2019 року № 700/03);

Міністерства: Бабко Ю.О. за довіреністю від 13 грудня 2019 року № 220/643/д;

Підприємства: Цилюрик О.В. за довіреністю від 20 листопада 2019 року № 1/11-5;

Товариства: Сьомки Р.О. за довіреністю від 10 жовтня 2018 року.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Прокурор в інтересах держави в особі КМУ та Міністерства звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства та Товариства про визнання недійсним додаткового договору від 10 липня 2007 року № 11/06/11 до укладеного між відповідачами генерального договору про пайову (дольову) участь у будівництві від 11 липня 2006 року № 11/06.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 7 жовтня 2019 року позовну заяву Прокурора прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13726/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 31 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року підготовче судове засідання відкладено на 21 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року строк підготовчого провадження у даній справі було продовжено на 30 днів, а розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено на 12 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 16 січня 2020 року.

У судовому засіданні 16 січня 2020 року оголошувалася перерва до 6 лютого 2020 року.

До початку призначеного судового засідання через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання Товариства від 6 лютого 2020 року, в якому останнє просило суд залишити поданий Прокурором позов без розгляду в зв`язку з відсутністю в останнього повноважень на звернення до суду з наведеними вимогами в інтересах держави в особі КМУ та Міністерства у порядку частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

У зв`язку з необхідністю встановлення обґрунтованості доводів Товариства, викладених у вищенаведеному клопотанні, у судових засіданнях 6 лютого 2020 року, 13 лютого 2020 року та 13 березня 2020 року оголошувалися перерви до 13 лютого 2020 року, 13 березня 2020 року та 2 квітня 2020 року відповідно з метою надання Прокурору та позивачам можливості подати заперечення проти цього клопотання та докази на підтвердження таких заперечень.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року № 211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16 березня 2020 року 9/рс-186/20, судове засідання у справі № 910/13726/19, призначене на 2 квітня 2020 року, було знято з розгляду, про що прокурора та учасників справи було завчасно повідомлено на офіційній вебсторінці Господарського суду міста Києва.

Враховуючи послаблення постановами Кабінету Міністрів України від 4 травня 2020 року № 343 та від 14 травня 2020 року № 377 протиепідеміологічних карантинних заходів, підготовче судове засідання у справі № 910/13726/19, з урахуванням положень частини 4 статті 120 ГПК України, було призначено на 9 липня 2020 року, про що її учасників було повідомлено відповідними ухвалами від 29 травня 2020 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Аналогічна за змістом правова норма закріплена у статті 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції Закону України від 19 вересня 2019 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", чинній на момент звернення Прокурора до суду з даним позовом) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Представництво в суді інтересів держави в особі, зокрема, Кабінету Міністрів України, може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Відповідно до частини 4 цієї статті Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Зі змісту вищенаведених законодавчих положень вбачається, що Прокурор вправі звертатися до суду з позовом в інтересах держави в особі органу державної влади виключно у випадку, якщо такий орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів держави самостійно. Крім того, представництво в суді інтересів держави в особі, зокрема, КМУ, може здійснюватися Прокурором виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника .

7 липня 2020 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання Прокурора від 7 липня 2020 року № 05/2-231вих-20, до якого останнім було долучено адресований начальнику управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України лист військової прокуратури Центрального регіону України від 27 вересня 2019 року № 05/2-439вих-19 з проханням погодити пред`явлення позовів в інтересах держави в особі КМУ та Міністерства до Підприємства і Товариства. Крім того, до вказаного клопотання було долучено лист військової прокуратури Центрального регіону України від 14 травня 2020 року № 05/2-121вих-20, в якому остання просила Департамент представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора України підтвердити її повноваження (право) щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Зі змісту наявного в матеріалах справи листа-відповіді Офісу Генерального прокурора України від 15 червня 2020 року № 15/3-13вих-20 вбачається, що за результатами розгляду листа військової прокуратури Центрального регіону України від 14 травня 2020 року № 05/2-121вих-20 останній було доручено пред`явлення вказаного позову відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

У судовому засіданні 9 липня 2020 року прокурор пояснив, що військовою прокуратурою Центрального регіону України у встановленому законом порядку було отримано відповідь управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України на лист Прокурора від 27 вересня 2019 року № 05/2-439вих-19 з відповідною вказівкою на представництво в суді інтересів держави в особі КМУ та Міністерства у даній справі. Крім того, аналогічна за змістом вказівка була повторно отримана Прокурором у листі-відповіді Офісу Генерального прокурора України від 15 червня 2020 року № 15/3-13вих-20.

Проте Прокурором у порушення вищенаведених законодавчих приписів не було надано суду жодних доказів, які підтверджують отримання останнім письмової вказівки чи наказу Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника на представництво в суді інтересів держави в особі, зокрема, КМУ в даній справі на момент звернення до суду з цим позовом - 2 жовтня 2019 року, а також не надано документа, який містить таку вказівку. У той же час подана Прокурором копія листа Офісу Генерального прокурора України від 15 червня 2020 року № 15/3-13вих-20 не підтверджує наявність у Прокурора законних підстав для представництва інтересів держави в особі, зокрема, КМУ, на час подання позову в цій справі, оскільки така вказівка була отримана Прокурором після відкриття провадження у справі № 910/13726/19 та закінчення стадії підготовчого провадження.

Крім того, суд звертає увагу на те, що встановлення наявності чи відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді в особі певного органу державної влади віднесено законодавцем до виключної компетенції суду, який в кожному конкретному випадку досліджує та встановлює відповідні обставини.

У судовому засіданні 9 липня 2020 року представник КМУ підтримав пред`явлені Прокурором позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Разом із тим, представник КМУ повідомив, що про подання Прокурором вказаного позову до суду КМУ стало відомо зі змісту направленої йому Прокурором позовної заяви у цій справі.

У той же час представники КМУ в судових засіданнях 13 березня 2020 року та 9 липня 2020 року заперечили факт нездійснення чи неналежного здійснення КМУ захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, а також повідомили про те, що даний позивач самостійно не вчиняв будь-яких дій, направлених на захист державних інтересів, у зв`язку зі зверненням Прокурора з наведеним позовом до суду.

Суд звертає увагу на те, що нездійснення захисту має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

У той же час у матеріалах справи відсутні належні докази, які свідчать про неналежне виконання КМУ повноважень щодо захисту державних інтересів у спірних правовідносинах.

Враховуючи те, що Прокурором в порушення приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру" не було належними і допустимими доказами доведено факту нездійснення чи неналежного здійснення КМУ захисту державних інтересів у спірних правовідносинах, а також не доведено факту отримання Прокурором письмової вказівки чи наказу Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника до моменту подання наведеного позову, суд дійшов висновку про те, що наведений позов у частині вимог, пред`явлених в інтересах держави в особі КМУ, підписано особою, яка не мала права на його підписання.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Слід також зазначити, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 587/430/16-ц та 13 лютого 2019 року в справі № 826/13768/16, а також постановах Верховного Суду від 6 лютого 2019 року в справі № 927/246/18 і від 18 липня 2019 року в справі № 826/15794/17.

За таких обставин позов Прокурора в інтересах держави в особі КМУ та Міністерства до Підприємства та Товариства про визнання додаткового договору недійсним в частині вимог, пред`явлених в інтересах держави в особі КМУ, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 226, 233-234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позов заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України до державного підприємства "Управління капітального будівництва та інвестицій" та товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Новатех" про визнання додаткового договору недійсним в частині вимог, пред`явлених в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту: 14 липня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко