ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.07.2020 Справа № 904/1614/20

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Теса-Групп»,

про стягнення 13260 грн.

Стислий виклад позицій сторін по справі.

Позивач 23.03.2020 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь збитки в розмірі 13260 грн, які завдані внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем невиконаний обов`язок складання податкової накладної за наслідками здійснення з позивачем господарських операцій за договором про надання послуг № 545-ЦД-ДЦ від 12.03.2018 (надалі Договір) та реєстрації їх у Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі ЄРПН). Внаслідок не реєстрації відповідачем податкової накладної на суму 13260 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач втратив право на включення цієї суми ПДВ до податкового кредиту. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги ст. 22 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

16.06.2020 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує.

Відповідач обґрунтовує відзив тим, що Договором взаємно погоджено існування можливих обставин, на які сторони договору не мають впливу та за які не настає відповідальність сторін. Позивач помилково вважає, що порушення умов Договору допущено саме відповідачем. Водночас, відповідач звертає увагу суду на існування заборгованості у позивача за отримані послуги та порушення умов Договору саме позивачем при недотриманні своєчасності здійснення розрахунків за умовами Договору. Умови Договору в частині надання послуг, які були прийняті позивачем, виконані відповідачем своєчасно і в повному обсязі. Крім того, реєстрація податкових накладних в ЄРПН не є господарським зобов`язанням. Тобто об`єкт дослідження не знаходиться в площині цивільно-правових (господарсько-правових відносин). Також, у відповідача не вийшов термін реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.3020 матеріали позовної заяви були передані за територіальною юрисдикцією до господарського суду Сумської області.

24.04.2020 матеріали позовної заяви надійшли до господарського суду Сумської області. Ухвалою суду від 12.05.2020 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

12.06.2020 судом було зроблено Витяг № з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно адреси відповідача, в тому числі електронної адреси, яка міститься у зазначеному реєстрі. Крім того, 12.06.2020 судом було відкладено розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами було укладено договір № 545-ЦД-ДЦ від 12.03.2018 на надання послуг з очистки вугільних бункерів. Вищезазначене підтверджується копією Договору (а.с.8-14).

Згідно акту приймання виконаних робіт № 01 від 25.10.2018 відповідач виконав роботи з очистки вугільних бункерів відповідно до умов Договору. Відповідно до зазначеного акту сума ПДВ складає 13260 грн. Вищезазначене підтверджується копією вказаного акту (а.с.15).

Згідно з ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Вказані вище обставини визнаються сторонами у позовній заяві та відзиві, а тому не підлягають доказуванню і є такими, що встановлені судом.

Відповідно до п. 4.2 Договору на дату виконання податкових зобов`язань виконавець складає податкову накладну в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виконавцем протягом 3-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань.

Внаслідок не реєстрації відповідачем податкової накладної на суму 13260 грн в ЄРПН, позивач втратив право на включення цієї суми ПДВ до податкового кредиту. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Щодо способу захисту порушеного права.

Позивач матеріально-правовою підставою позовних вимог визначає ст. 22 ЦК України.

Суд погоджується з доводами позивача, що належним способом захисту для позивача є звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, які завдані внаслідок порушення контрагентом за Договором обов`язку щодо складання те реєстрації податкових накладних.

Вищезазначена правова позиція міститься також в Повтанові Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17. Необхідність врахування висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах ВС, встановлена ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч.4 ст.236 ГПК України.

Тому суд вважає необгрунтованою правову позицію відповідача, що в даному випадку об`єкт дослідження не знаходиться в площині цивільно-правових (господарсько-правових відносин).

В той же час, відповідно до частини 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, в тому числі, відшкодування збитків.

Відповідно до частини 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управленною стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

На думку суду, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків з недобросовісного контрагента, який не здійснив реєстрацію податкових накладних у ЄРПН, необхідна наявність усіх елементів господарського правопорушення: неправомірної поведінки не реєстрації податкової накладної; шкідливого результату такої поведінки збитків у вигляді втраченого податкового кредиту; причинного зв`язку право на відображення податкового кредиту залежить від факту реєстрації податкової накладної; вини бездіяльність контрагента з виконання обов`язку реєстрації податкової накладної у ЄРПН. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Суд звертає увагу, що не реєстрація податкових накладних є не лише порушенням відповідачем норм податкового законодавства (податкові правовідносини між відповідачем та державою), але й порушенням умов Договору.

Щодо протиправної поведінки боржника.

Суд не погоджується з доводами відповідача, враховуючи п. 4.2 Договру, що з урахуванням положень Договору, який не встановлює граничних термінів реєстрації податкових накладних, у відповідача не вийшов термін реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В той же час, сам позивач посилається на п. 4.2 Договору, в якому йде мова про направлення відповідної претензії замовником (позивачем), однак доказів направлення такої претензії суду позивач не надає.

Позивачем суду не надано доказів невиконання відповідачем обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних (наприклад, звернення із відповідними листами до відповідача, копії сформованих у звітних періодах розшифровок податкового кредиту в розрізі контрагентів та інше).

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про певні обставини, в тому числі, що ним виконано вимоги Порядку щодо формування податкової накладної, накладення електронного цифрового підпису, шифрування податкової накладної та направлення її в ДФС, проте ГУ ДФС у Сумській області у реєстрації податкових накладних відмовлено. Однак відповідач не надає жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказані вище обставини, чим порушено ст.ст. 73-74 ГПК України.

Тому позивачем, на думку суду, не доведено факту протиправної поведінки боржника, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання щодо нереєстрації відповідних податкових накладних.

Що стосується наявності шкоди.

Збитками позивача може бути зайво сплачена ним до бюджету сума ПДВ. Така зайва сплата ПДВ повинна бути наслідком саме дії (бездіяльності) відповідача.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Суд погоджується з доводами відповідача, що умови Договору в частині надання послуг, які були прийняті позивачем, виконані відповідачем своєчасно і в повному обсязі.

Водночас, відповідач звертає увагу суду на існування заборгованості у позивача за отримані послуги та порушення умов Договору саме позивачем в частині своєчасності здійснення розрахунків за умовами Договору.

Позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів і перед судом не доведено, що надані по Договору послуги були оплачені на суму 79560 грн, в тому числі податок на додану вартість в розмірі 13260 грн.

Також, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів сплати ним ПДВ на суму, яка виявилася на 13260 грн у відповідному періоді більшою від тієї, що могла б бути сплачена за умови віднесення вказаної суми до складу податкового кредиту в цих же звітних періодах.

Тобто, позивач не зміг довести, що він не отримав доходів у вигляді суми ПДВ.

Тому позивачем перед судом належними та допустимими доказами не доведено наявність шкоди.

Що стосується причинного зв`язку.

Позивачем не надано доказів винних дій відповідача, наявності реальних збитків. Враховуючи зазначене вище, у даному випадку відсутня і така умова відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Оскільки, як вже зазначалось, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідна наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а у даному випадку наявність таких умов не доведена позивачем належними та допустимими доказами, то позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом у задоволенні позову відмовлено, то на позивача покладаються витрати із сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» ( вул. Київська, 1, м. Добропілля, Донецька область, 49600, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теса-Групп» (вул. Привокзальна, буд. 25, каб. 4, м. Суми, 40022, ) про стягнення 13260 грн відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн покласти на позивача - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ».

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 1 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 10.07.2020.

Суддя О.Ю. Резніченко