ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1295/20

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Ашихмін І.М, довіреність № 44/21/12, дата видачі : 21.12.19;

Від відповідача : не з`явився;

розглянувши справу №916/1295/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СКАТ про стягнення 680,03 грн., -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №1335/20) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СКАТ про стягнення 37 399,79грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.05.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначення до розгляду по суті на "11" червня 2020 р. о 10:30 год.

10.06.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 11.06.2020 року заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, було задоволено.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2020р. №239 Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України установлено з 12.03.2020р. до 24.04.2020р. на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020р. Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України установлено термін дії карантину до 11.05.2020р. на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2020р. Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України установлено термін дії карантину до 22.06.2020р. на усій території України.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020р. №540-IХ розділ Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України доповнено п. 4 такого змісту: Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.06.2020р. було відкладено судове засідання на "07" липня 2020 р. о 09:45 год.

07.07.2020 року у судовому засіданні представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі в частині стягнення основної суми заборгованості. Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія на підтвердження виконання відповідачем умов договору та оплати основної заборгованості на загальну суму 10 729,76 грн. надає до суду банківські виписки від 26.06.2020 року на суму 1200,00 грн., від 30.06.2020 року на суму 2000,00 грн., від 01.07.2020 року на суму 5000,00 грн., від 01.07.2020 року на суму 2 529,76 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2020р. провадження у справі №916/1295/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СКАТ про стягнення 11 409,79 грн. в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 10729,76 грн. було закрито.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СКАТ в судові засідання по справі не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 165 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області були направлені за належною адресою відповідача, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення, а тому за приписами ч.7 ст.120ГПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про відкриття провадження у справі.

За приписами ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано жодного клопотання про відкладення розгляду справи, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, однак надав усі необхідні документи, що не позбавляє суд можливості прийняти рішення за наявними матерілами справи.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

07.07.2020р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

П.1.2.8. ПРРЕЕ передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг не основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилам і порядку.

Публічний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних

послуг та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, які мають право на універсальну послугу викладені ТОВ ООЕК на офіційному веб-сайті та розміщені в газеті Одеські вісті № 99 від 29.12.2018р.

Крім того, п. 3.1.7. ПРРЕЕ визначено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не маж права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається в паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються сторонами у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «СКАТ» приєдналося до умов публічного договору про постачання електричної енергії шляхом фактичного споживання електричної енергії, що підтверджується довідкою наданою АТ «Одесаобленерго» щодо обсягів електричної енергії по ТОВ «СКАТ» за договором №6762.

Отже, між Сторонами укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг із комерційною пропозицією № 2/1-УП.

Умовами вказаного Договору передбачено, що ТОВ «ООЕК» продає електричну енергію ТОВ «СКАТ» для забезпечення потреб електроустановок останнього, а відповідач оплачує ТОВ «ООЕК» вартість використаної (купленої-) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до абз. 3 п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп. 6.1 та пп. 6.8 п. 6 розділу XII «Кодексу комерційного обліку», що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППKO), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 11 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме - АТ «Одесаобленерго».

За розрахунковий період січень-квітень 2020 р. ТОВ «ООЕК» від АТ «Одесаобленерго», як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії Відповідачем за ці розрахункові періоди.

З отриманих даних вбачається, що за договором та особовим рахунком №6762 у період січень-квітень 2020 р. ТОВ «СКАТ» було спожито 21 857 кВт./год. електричної енергії.

Постановою НКРЕКП № 2714 від 10.12.2019p. TOB «ООЕК» встановлено тариф на послуги постачальника універсальних послуг. Ціна на універсальні послуги ТОВ «ООЕК» розрахована та опублікована відповідно до «Порядку формування цін на універсальні послуги», що затверджені постановою НКРЕКП № 1177 від 05.10.2018р., з урахуванням Постанови НКРЕКП № 220 від 26.02.2015р.

На підставі вищезазначених даних, ТОВ «ООЕК» було виписано відповідачу та отримано представником останнього, рахунки:№01-6762/1 від 29.01.20 р., №01-6762/1 від 27.02.20 р., № 01-6762/1 від 27.03.20 р., № 01-6762/1 від 29.04.20 р. за спожиту електричну енергію у січні-квітні 2020 р.

Загальна вартість спожитої електричної енергії у січні-квітні 2020 р. становить 36 719,76 грн. у т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.5.10 публічного договору, оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем, у строки визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції.

Однак, заборгованість за спожиту електричну енергію не була оплачена Відповідачем, тому заборгованість складає 274 923,11 грн.

Таким чином, враховуючи не виконання Відповідачем умов договору в частині своєчасної та повної оплати за спожиту активну електричну енергію, ТОВ «ООЕК» на умовах п. 6. Публічної комерційної пропозиції 2/1-УП та ст. 625 ЦК України, станом на 11.05.2020 р., нарахувало Споживачу пеню у розмірі 340,59грн., 3% річних в сумі 164,54 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 174,90 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведених підстав, Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю СКАТ про стягнення 37 399,79 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем було повністю сплачено заборгованість за спожиту активну електричну енергію у загальному розмірі 36 719,76грн., а саме: 14.05.2020р. 6 800,00грн., 15.05.2020р. 2 190,00грн., 22.05.2020р. 2 000,00грн., 26.05.2020р. 6 950,00грн., 29.05.2020р. 3 500,00грн., 01.06.2020р. 4 550,00грн., 26.06.2020 року на суму 1200,00 грн., від 30.06.2020 року на суму 2000,00 грн., від 01.07.2020 року на суму 5000,00 грн., від 01.07.2020 року на суму 2 529,76 грн., також позивач зазначив, що грошові кошти в рахунок погашення нарахованих штрафних санкцій не перераховувались.

Приймаючи до уваги вище викладене, а саме те, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.06.2020р. було задоволено заяву про зменшення розміру позовних вимог та ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2020р. було закрито провадження у справі в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію, тому позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 340,59грн., 3% річних у розмірі 164,54грн. та інфляційні нарахування у розмірі 174,90грн.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 199 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положенні про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору і постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися на підставі укладеного між ними Договору №6762 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджене постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (скорочено ПРРЕЕ) передбачено, що електрична енергія (активна) енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Пункт 1.2.1. ПРРЕЕ передбачає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до пункту 4.21. ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Пунктом 5.2.1. ПРРЕЕ передбачено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному отриманні коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 5.5.5. ПРРЕЕ визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з рахунків за спожиту електричну енергію у січні квітні 2020 року, підписані обома сторонами, договірні зобов`язання щодо оплати за спожиту активну електричну енергію на суму 36 719,76грн. були виконані повністю, що підтверджується банківськими виписками, а саме: 14.05.2020р. 6 800,00грн., 15.05.2020р. 2 190,00грн., 22.05.2020р. 2 000,00грн., 26.05.2020р. 6 950,00грн., 29.05.2020р. 3 500,00грн., 01.06.2020р. 4 550,00грн., 26.06.2020 року на суму 1200,00 грн., від 30.06.2020 року на суму 2000,00 грн., від 01.07.2020 року на суму 5000,00 грн., від 01.07.2020 року на суму 2 529,76 грн.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суму пені у розмірі 340,59грн., суму 3 % річних у розмірі 164,54 грн. та суму інфляційних втрат у розмірі 174,90грн.

Пунктом 5.11 Публічного Договору встановлено, що у разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує пеню за вимогою постачальника у розмірі, що зазначається в комерційній пропозиції.

Відповідно до ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суми пені, 3 % річних та інфляційних втрат наданий позивачем, суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано, в судове засідання відповідач не з`явився хоча заздалегідь був повідомлений про дату час та місце судового засідання.

Враховуючи те, що при поданні позовної заяви до суду позивачем було сплачено мінімальну ставку судового збору з урахуванням розміру позовних вимог, суд дійшов до висновку, що судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача становить 2 102,00грн.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СКАТ про стягнення 680,03 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СКАТ (65070, Одеська область, м. Одеса, вул. Варненська, будинок 26; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88; ) пеню у розмірі 340 / триста сорок / грн. 59 коп., 3% річних у розмірі 164 /сто шістдесят чотири/ грн. 54 коп., інфляційні втрати у розмірі 174 /сто сімдесят чотири/ грн. 90 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102/ дві тисячі сто дві / грн. 00коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст складено 13 липня 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут