ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/537/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, ) в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) (67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81, )

до Приватного підприємства Стивідорна компанія Сенат (67772, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, буд. 1, )

про стягнення заборгованості за Договором про надання послуг від 01.03.2016 № 5-П-БДФ-16 у розмірі 72 366,29 грн., з якої 54 502,56 грн. сума основного боргу, 4 669,85 грн. 3 % річних, 13 193,88 грн. інфляційні втрати

Представники:

Від позивача Бойко С.В. (довіреність від 07.10.2019);

Від відповідача Гуртієва Т.М. (довіреність від 13.03.2020).

Суть спору:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Приватного підприємства Стивідорна компанія Сенат (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про надання послуг від 01.03.2016 № 5-П-БДФ-16 у розмірі 72 366,29 грн., з якої 54 502,56 грн. сума основного боргу, 4 669,85 грн. 3 % річних, 13 193,88 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 27.03.2020.

Ухвалою від 19.03.2020 судове засідання призначено на 15.04.2020.

Протокольною ухвалою від 15.04.2020 відкладено судове засідання на 15.05.2020.

Судове засідання призначене на 15.05.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному з 06.05.2020, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 09.06.2020 призначено судове засідання на 30.06.2020.

Протокольною ухвалою від 30.06.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 13.07.2020.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Позовні вимоги із посиланням на статті 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 549, 612, 625 Цивільного кодексу України, статті 173, 193, 218 Господарського кодексу України, обґрунтуванні неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про надання послуг від 01.03.2016 № 5-П-БДФ-16 в частині оплати наданих послуг.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. На адресу суду 25.03.2020 надійшов Відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3 % річних за договором № 5-П-БДФ-16 від 01.03.2016 (вх. № 7696/20 від 25.03.2020), в якому Відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» відмовити повністю, оскільки послуги за які виставлені рахунки від 28.02.2017 № 342, від 31.03.2017 № 636, від 30.04.2017 № 852 та від 28.02.2017 № 376 ПП «Стивідорна компанія Сенат» не отримувались та не замовлялись /а.с. 189-193/.

Також відносно рахунку від 31.03.2017 № 641, який було надано за послуги зі зберігання вантажів, Відповідач зазначає, що він звернувся із листом від 11.04.2017 № 76 до Позивача з проханням помилково перераховані кошти по платіжному дорученню від 13.03.2017 № 682 та від 13.03.2017 № 683 на загальну суму 22 685,86 грн. вважати оплатою за послуги зі зберігання вантажів згідно рахунку від 31.03.2017 № 641.

31.03.2020 на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача від 23.03.2020 за № 17 на позовну заяву про стягнення основної заборгованості, інфляційних втрат та 3 % річних за договором № 5-П-БДФ-16 від 01.03.2016 (вх. № 8144/20 від 31.03.2020) /а.с. 213-215/.

25.06.2020 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від 22.06.2020 № 24 (вх. № 16548/20 від 25.06.2020) в яких Позивач зазначає, що між ним та Відповідачем не підписано та не існує узгодженого окремого порядку внесення змін до реквізиту «Призначення платежу» у платіжному дорученні після зарахування коштів на рахунок Позивача. В Договорі від 01.03.2016 № 5-П-БДФ-16 також не визначено такого порядку та не має обов`язку Позивача здійснювати зарахування на інший рахунок помилково оплачених коштів або коштів, що надійшли за іншим призначенням в рамках укладеного договору. Крім того Позивач зазначає, що кошти за платіжними дорученнями від 13.03.2017 № 682 та від 13.03.2017 № 683 на загальну суму 22 685,86 грн. не можна вважати помилково перерахованими та такими, що підлягають зарахуванню в рахунок оплати послуг зі зберігання вантажу по рахунку від 31.03.2017 № 641, оскільки вказаний рахунок було виставлено 31.03.2017, а кошти по платіжних дорученнях № 682 та № 683 було сплачено 13.03.2017, тобто раніше, ніж виставлено рахунок № 641 /а.с. 234-236/.

В судовому засіданні 13.07.2020 представник Позивача надала суду Відповідь на заперечення відповідача на відповідь на відзив від 22.06.2020 за № 24 на позовну заяву про стягнення основної заборгованості, інфляційних втрат та 3 % річних за договором № 5-П-БДФ-16 від 01.03.2016 (вх. № 18521/20 від 15.07.2020).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

01.03.2016 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про надання послуг № 5-П-БДФ-16 (далі Договір від 01.03.2016) /а.с. 68-70/.

Відповідно до пункту 1.1, підпункту 2.2.1 пункту 2.1 Договору вді 01.03.2016 адміністрація (Позивач) згідно заявок підприємства (Відповідача) надає послуги (буксиру, служби капітану морського порту, послуги пожежної команди та інше) за тарифами та переліком, що визначені у додатку № 1 до договору, що є невід`ємною частиною договору, а підприємство приймає і оплачує послуги адміністрації. Оплата послуг з використання контрольно-пропускної (охоронної системи) та використання контрольно-пропускної системи з урахуванням користування автошляхами здійснюється на підставі акту наданих послуг з наданням звіту про фактичне отримання послуг. Згідно із Додатком до Договору від 01.03.2016 № 5 сторонами узгоджено перелік послуг, що надаються БДФ ДП «АМПУ» /а.с. 71-73/.

В подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди до Договору від 01.03.2016, а саме: від 22.08.2016 щодо внесення змін в частині реквізитів «Адміністрації», від 30.12.2016 щодо продовження строку дії договору до 31.12.2017, від 30.04.2017 щодо продовження строку дії договору до 30.04.2017.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що Позивачем на підтвердження надання послуг Відповідачу за Договором від 01.03.2016 надано рахунки та Акти надання послуг на загальну суму 31 816,70 грн., які не були підписані ПП «Стивідорна компанія Сенат», а саме:

2 472,48 грн. Акт надання послуг від 28.02.2017 № 404, рахунок від 28.02.2017 № 342 (а.с. 78, 77);

13 400,80 грн. Акт надання послуг від 28.02.2017 № 433, рахунок від 28.02.2017 № 376 (а.с. 83, 82);

10 509,40 грн. Акт надання послуг від 31.03.2017 № 723, рахунок від 31.03.2017 № 636 (а.с. 86, 85);

5 434,02 грн. Акт надання послуг від 30.04.2017 № 959, рахунок від 30.04.2017 № 852 (а.с. 106, 105).

Слід зазначити, що у вказаних актах в переліку робіт зазначено «Інформаційні послуги при транспортно-експедиторському обслуговуванні за лютий 2017 року», «Перебування автотранспорту, що використовується для внутрішніх перевезень на території п/п Бугаз (вантажний автотранспорт з причепом/напівприцепом)», «Перебування автотранспорту, що використовується для внутрішніх перевезень на території п/п Бугаз (вантажний автотранспорт понад 5т)», «Перебування автотранспорту, що не використовується для внутрішніх перевезень на території п/п Бугаз (вантажний автотранспорт до 5т)», «Перебування автотранспорту, що не використовується для внутрішніх перевезень на території п/п Бугаз (вантажний автотранспорт понад 5т)», «Інформаційні послуги при транспортно-експедиторському обслуговуванні за березень 2017 року» та «Інформаційні послуги при транспортно-експедиторському обслуговуванні за квітень 2017 року». Проте, надання вищевказаних послуг не передбачено Договором від 01.03.2016 відповідно до додатку до нього /а.с. 71/.

Відповідно до пункту 1.2 Договору від 01.03.2016 у разі зміни тарифів за цим Договором, Адміністрація не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати зміни відправляє письмове повідомлення на адресу підприємства, із зазначенням запланованої дати зміни тарифів з відповідною додатковою угодою до цього Договору. У разі не підписання підприємством такої додаткової угоди, у якій зафіксовано нова вартість тарифу та/або не отримання підписаної додаткової угоди адміністрацією протягом 15 календарних днів з дня отримання вказаного письмового повідомлення та відповідної додаткової угоди підприємством, цей договір вважається таким, який припинив свою дію з першого числа наступного місяця за місяцем відправлення письмового повідомлення.

Позивачем на адресу Відповідача був направлений лист від 02.02.2017 № 12/09-23-198 з переліком послуг, що надаються Білгород-Дністровською філією ДП «АМПУ» за діючими тарифами станом на 01.02.2017 у табличному вигляді /а.с. 123-128/.

Суд наголошує, що надіслання вказаного листа не є вчиненням дій, що передбачені пунктом 1.2 Договору від 01.03.2016, а саме надісланням письмового повідомлення з відповідною додатковою угодою до цього договору.

Отже відсутні докази на підтвердження досягнення домовленості сторонами про надання/отримання та оплату послуг, зазначених в Акті надання послуг від 28.02.2017 № 404, рахунку від 28.02.2017 № 342, Акті надання послуг від 28.02.2017 № 433, рахунку від 28.02.2017 № 376, Акті надання послуг від 31.03.2017 № 723, рахунку від 31.03.2017 № 636, Акті надання послуг від 30.04.2017 № 959, рахунку від 30.04.2017 № 852.

А відтак, відсутні й підстави для задоволення позовних вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 31 816,70 грн., та нарахування на неї 3 % річних в розмірі 2 736,27 грн. та інфляційних втрат у розмірі 7 739,88 грн.

Позивачем на підтвердження надання послуг (зберігання вантажів на відкритих вантажних складах п/п Бугаз EFA-Метрополь, зберігання вантажів на відкритих вантажних складах п/п Бугаз EFA-Атлас, зберігання вантажів на відкритих вантажних складах п/п Бугаз YORK-Белюкс, зберігання вантажів на відкритих вантажних складах п/п Бугаз EFA-Белюкс) Відповідачу за Договором від 01.03.2016 надано Рахунок на оплату від 31.03.2017 № 641 (а.с. 98) та Акт надання послуг від 31.03.2017 № 726 на суму 36 408,85 грн. (а.с. 99), підписаний без зауважень повноважним представником ПП «Стивідорна компанія Сенат».

Відповідачем частково сплачено надані послуги за Актом від 31.03.2017 № 726 в сумі 13 722,99 грн. Отже вартість неоплачених послуг за Актом від 31.03.2017 № 726 та рахунком від 31.03.2017 № 641 складають суму в розмірі 22 685,86 грн. (36 408,85 13 722,99 = 22 685,86).

Суд не приймає довід Відповідача про зарахування коштів по платіжним дорученням від 13.03.2017 № 682 та від 13.03.2017 № 683 в рахунок погашення заборгованості за Актом від 31.03.2017 № 726 та рахунком від 31.03.2017 № 641 на загальну суму 22 685,86 грн., з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Відповідачем на адресу Позивача було направлено лист про повернення грошових коштів від 14.03.2017 № 50, в якому ПП «Стивідорна компанія Сенат» просило Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) повернути помилково перераховані грошові кошти по платіжним дорученням № 682 від 13.03.2017 на суму 6 915,70 грн. та № 683 від 13.03.2017 на суму 15 770,16 грн., а всього 22 685,86 грн.

Також Відповідачем на адресу Позивача було направлено лист від 11.04.2017 № 76, в якому ПП «Стивідорна компанія Сенат» просило Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) вважати перераховані грошові кошти по платіжному дорученню № 682 від 13.03.2017 на суму 6 915,70 грн. та № 683 від 13.03.2017 на суму 15 770,16 грн. частковою оплатою за послуги зберігання вантажів згідно рахунку № 641 від 31.03.2017 (Договір від 01.03.2016 № 5-П-БДФ-16).

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), яка регулює порядок здійснення безготівкових розрахунків, встановлено, що банки перевіряють відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів на відповідність вимогам пунктів 2.4 та 2.5 Інструкції та додатку 8 до неї.

Реквізит платіжного доручення "Призначення платежу" заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України і відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту лише за зовнішніми ознаками (пункт 3.8 Інструкції).

Відповідно до пункту 2.29 Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платник може змінити реквізит "Призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення.

Проте, Відповідачем не змінено реквізит «Призначення платежу» до списання коштів з його рахунку.

При цьому, Відповідачем не було погоджено з Позивачем зміну призначення платежів у платіжних дорученнях № 682 від 13.03.2017 на суму 6 915,70 грн. та № 683 від 13.03.2017 на суму 15 770,16 грн., а всього 22 685,86 грн.

А відтак, заборгованість Відповідача за Договором від 01.03.2016 складає суму в розмірі 22 685,86 грн. (36 408,85 13 722,99 = 22 685,86).

Докази оплати вартості наданих Позивачем послуг Відповідачу у вищезазначеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 01.03.2016 за періоди з 26.04.2017 по 26.02.2020 складає суму у розмірі 1 933,58 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
22 685.8626.04.2017 - 26.02.202010373 %1933.58

Судом встановлено, що інфляційні втрати за прострочення оплати за Договором від 01.03.2016 за періоди з травня 2017р. по січень 2020р. складають суму в розмірі 5 454,00 грн., яка розраховується наступним чином:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.05.2017 - 31.01.202022 685.861.2405 454.0028 139.86

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в частині позовні вимоги про стягнення з Відповідача 22 685,86 грн. суми основного боргу, 1 933,58 грн. 3 % річних та 5 454,00 грн. інфляційних втрат.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, частиною другою статті 625, статтею 629 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства Стивідорна компанія Сенат (67772, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, буд. 1, ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, ) в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) (67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81, ) 22 685,86 грн. (двадцять дві тисячі шістсот вісімдесят п`ять гривень 86 коп.) суму основного боргу, 1 933,58 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні 58 коп.) 3 % річних, 5 454,00 грн. (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору в розмірі 873,60 грн. (вісімсот сімдесят три гривні 60 коп.).

3. Відмовити у задоволенні позову Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) до Приватного підприємства Стивідорна компанія Сенат в частині стягнення 31 816,70 грн. суми основного боргу, 2 736,27 грн. 3 % річних, 7 739,88 грн. інфляційних втрат.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" цього кодексу.

Повний текст складено 20 липня 2020 р.

Суддя Ю.А. Шаратов