СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2020 р. справа №922/3189/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий Попков Д.О.,
судді Пушай В.І., Стойка О.В.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
від позивача Жилка С.Е. (головний спеціаліст-юрисконсульт сектору правової роботи відділу з питань земельних відносин, п.8.1 відповідного Положення);
від відповідача Чурсіна В .В. (юрисконсульт, п.10.3 відповідного Положення)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал», м.Харків
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену 27.05.2020р. (повний текст підписано 01.06.2020р.) у м. Харкові
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал», м.Харків
про перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. за нововиявленими обставинами
у справі №922/3189/18 (суддя Чистякова І.О.)
за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал», м.Харків
про стягнення 245605,92грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції:

1. 28.04.2020р. до Господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал» про перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами, відповідно до якої останнє просить суд скасувати означене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

2. Означена заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал» вмотивована наявністю істотних для розглядуваної справи №922/3189/18 обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі Відповідачу під час розгляду означеної справи, та полягають в позиції Верховного суду, викладеній в постанові від 16.03.2020р. з аналогічної справи №922/1658/19. Із змісту вказаної постанови вбачається, що касаційний суд дійшов іншого, ніж в розглядуваній справі висновку про застосування норми права щодо індексації нормативної грошової оцінки та орендної плати за землю.

3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.05.2020р. (повний текст підписано 01.06.2020р.) у справі №922/3189/18 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. в цій справі, а рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. у справі №922/3189/18 залишено без змін.

4. Ухвала суду обґрунтована не доведеністю заявником належними та допустимими доказами існування передбачених п.1 ч.2 ст.320 Господарського процесуального кодексу України нововиявлених обставин, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення у справі №922/3189/18. Місцевий суд зазначив, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Крім того, зміна правової позиції касаційного суду також не може вважатися нововиявленою обставиною, а тому висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.03.2020р. у справі №922/1658/19 щодо питання розрахунку орендної плати виключно з урахуванням інфляції, не є підставою для перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. у справі №922/3189/19. Окрім того, суд зазначив, що заявник фактично ставить під сумнів рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. у справі №922/3189/18, яке набрало законної сили та залишено в силі апеляційною та касаційною інстанціями, та заявляє вимоги, спрямовані на повторний розгляд справи та винесення іншого судового рішення, проте зміна правової практики не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це є порушенням принципу верховенства права та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал», не погодившись з прийнятою ухвалою суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.05.2020р. у справі №922/3189/18 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. в означеній справі за нововиявленими обставинами, скасувавши таке рішення суду.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник визначає:

6.1. не дослідження місцевим судом факту наявності спільності правовідносин по даним справам та не надання йому належної правової оцінки і не врахування, що розглядувана справа №922/3189/18 є однією із справ, які слухались між тими ж сторонами з одним і тим же предметом та підставою, а саме стягнення заборгованості за договором оренди землі від 23.03.2007р. за користування земельною ділянкою загальною площею 8,1555 га по вул.Магнітогорській, 1, м. Харкова, лише за різні періоди дії цього договору;

6.2. не надання оцінки тому, що на відміну від судових рішень, на які є посилання в оскаржуваній ухвалі, після задоволення частини позовів у Позивача не могло бути законних сподівань на те, що його інтереси є остаточно захищеними по договору оренди землі від 23.03.2007р., що вважаємо є суттєвим при розгляді заяви Відповідача про перегляд судового рішення від 09.01.2019р. у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами, але судом ця обставина не була досліджена під час судових засідань, тоді як в оскаржуваній ухвалі лише застосовані норми національного та європейського законодавства не в повному обсязі та без урахування фактичних обставин;

6.3. не врахування місцевим судом того, що Верховним Судом неодноразово досліджувались спірні правовідносини по різних справах, та приймаючи остаточні рішення по частині взаємопов`язаних правовідносин, які не є та не можуть бути відірваними від спірних правовідносин в цілому, залишали поза увагою принцип правової визначеності та випадки відходу від нього, про що йдеться, зокрема, в Огляді практики застосування суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду рішень Європейського суду з прав людини при прийнятті постанов за 2018р. Так, у справі №922/3189/18 Скаржник вважає, що є судова помилка, що підлягає виправленню у спосіб, визначений вищою судовою інстанцією, з якою, зокрема, погодився Позивач, зменшуючи позовні вимоги по справам, які на теперішній час слухаються в Господарському суді Харківської області та Східному апеляційному господарському суді, тобто мають місце виняткові, особливі та непереборні обставини, які вимагають перегляду судового рішення, яке набуло чинності.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Харківською міською радою в межах передбаченого строку надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого остання проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду, зазначає, що підставою позовних вимог у справі №922/3189/18 слугувала сплата Відповідачем орендної плати за договором оренди землі від 23.03.2007р. (зареєстрований за №45 від 01.08.2007р.) в розмірі, що не відповідав означеному договору (з урахуванням додаткової угоди, визнаної укладеною рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2016р. у справі №922/1558/16). Задовольняючи позов у справі №922/3189/18 суди всіх інстанції зазначили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (індексу споживчих цін), за формулою, вказаною у ст.289 Податкового кодексу України. Відтак, суди досліджували питання інфляції орендної плати та індексації нормативної грошової оцінки шляхом оцінки всіх необхідних для вирішення справи доказів, а висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.03.2020р. у справі №922/1658/19, стосовно питання розрахунку орендної плати виключно з урахуванням інфляції, не є підставою для перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами та не узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо остаточності судового рішення.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 19.06.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. і Пушай В.І.

9. Ухвалою від 23.06.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/3189/18, а ухвалою від 01.07.2020р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал» у судовому засіданні на 13.07.2020р. о 10:30 з повідомленням учасників справи.

10. Враховуючи викладене в п.п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Пушай В.І. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

12. У судовому засіданні 13.07.2020р. уповноважений представник Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені у апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду.

Представник Позивача у судове засідання 13.07.2020р. також з`явився, проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

13. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

14. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Харківська міська рада, м. Харків (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал», м. Харків (далі - Відповідач) з вимогами про стягнення 245605,92грн. заборгованості зі сплати орендної плати, нарахованої за період з 28.12.2016р. по 06.01.2017р., за користування земельною ділянкою площею 8,1555 га по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові відповідно до договору оренди землі від 23.03.2007р., з урахуванням додаткової угоди, визнаної укладеною рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2016р. у справі №922/1558/16.

15. Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. у справі №922/3189/18 (а.с.а.с.206-212 т.1), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2019р. (а.с.а.с.8-16 т.2) та постановою Верховного Суду від 24.06.2019р. (а.с.а.с.64-74 т.2), позовні вимоги Харківської міської ради були задоволені в повному обсязі.

16. Судами під час розгляду справи №922/3189/18 встановлено, що 23.03.2007р. між Харківською міською радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал» (Орендар) укладено договір оренди землі (зареєстрований за №45 від 01.08.2007р.) (договір з додатками - а.с.а.с.12-17 т.1), за умовами п.п.1, 2 якого Орендодавець на підставі рішення ХХVІІ сесії Харківської міської ради ІV скликання від 24.11.2004р. №198/04 «Про припинення та надання в користування земельних юридичним та фізичним особам» надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, яка знаходиться м. Харків, вул. Магнітогорська, 1. загальною площею 8,1555 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 34954295,00грн. (п.5 договору).

Відповідно до п.п.9, 10 договору, орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку згідно з довідкою №165/06 від 11.12.2016р. становить 84793,29грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

У п.13 договору сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання, передбачених договором;

б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів;

в) внаслідок інфляції щорічно;

г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

д) в інших випадках, передбачених законом.

16.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2016р. у справі №922/1558/16 (а.с.а.с.29-35 т.1), залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016р. (а.с.а.с.36-38 т.1), з урахуванням ухвали Верховного Суду від 22.11.2018р., було внесено зміни до договору оренди землі №45 від 01.08.2007р. шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору в редакції, що викладена в резолютивній частині рішення, а саме: внесено зміни до п.5, п.9 договору оренди землі №45 від 01.08.2007р. у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8,1555 га у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013р. Доповнено договір оренди землі внесенням кадастрового номеру земельної ділянки.

Відповідно до рішення суду у справі №922/1558/16, розмір орендної плати за користування Відповідачем означеною земельною ділянкою згідно із розрахунком №71/14 від 03.10.2013р. на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 6284850,15грн., або в місяць - 523737,51грн.

16.2. Також судами під час розгляду справи №922/3189/18 встановлено, що Департаментом земельних відносин Харківської міської ради листом №5217/0/225-18 від 30.07.2018р. (а.с.а.с.26, 27 т.1) повідомлено, що розмір орендної плати за користування Відповідачем земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 загальною площею 8,1555га відповідно до договору оренди землі від №45 від 01.08.2007р., витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №880 від 24.09.2013р. складає за 2016р. - 11248731,64грн. (розмір орендної плати в рік) та 937394,30грн. (розмір орендної плати в місяць).

Листом Департаменту земельних відносин Харківської міської ради №6906/0/225-18 від 09.10.2018р. (а.с.25 т.1) повідомлено, що розмір орендної плати за користування Відповідачем земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1, загальною площею 8,1555га відповідно договору оренди №45 від 01.08.2007р., витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №880 від 24.09.2013р. складає за 2017р. - 11923655,54грн. (розмір орендної плати в рік) та 993637,96грн. (розмір орендної плати в місяць).

16.3. Згідно з розрахунком, наведеним Харківською міською радою у позовній заяві (а.с.а.с.13, 14 т.1), Товариством з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал» за період з 28.12.2016р. по 06.01.2017р. мало бути сплачено орендної плати в сумі 313271,16грн., тоді як фактично сплачено лише 67665,24грн.

17. Рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. про задоволення позовних вимог Харківської міської ради у справі №922/3189/18 було обґрунтоване тим, що з дня набрання чинності рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2016р. у справі №922/1558/16, а саме з 28.12.2016р., у Позивача виникло право вимагати у Відповідача сплату орендної плати саме у збільшеному розмірі, тоді як Відповідач не виконав обов`язку зі сплати орендної плати, встановленої рішенням суду, та сплачував орендну плату без врахування відповідного рішення суду, а відтак вимоги Харківської міської ради та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал» заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 8,1555 га по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові за період з 28.12.2016р. по 06.01.2017р. в сумі 245605,92грн. є обґрунтованими.

18. Звертаючись із заявою про перегляд рішенням Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами на підставі п.1 ч.2 ст.320 Господарського процесуального кодексу України, заявник посилається на постанову Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020р. у справі №922/1658/19 (а.с.а.с.87-90 т.2).

В означеній постанові Верховний Суд, серед іншого, зазначив, що нормами ст.21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень ст.21 Закону України «Про оренду землі» та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.

19. Відносно означених обставин місцевий суд розглянув спірні питання в контексті приписів ст.320, 325 Господарського процесуального кодексу України.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

20. Відповідно до ч.1 ст.320 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду, якими закінчено розгляд справи та які набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно з п.1 ч.2 цієї статті, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

21. Відтак, виходячи зі змісту п.1 ч.2 ст.320 Господарського процесуального кодексу України, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. При цьому, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

22. Своєю чергою, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, у розумінні ч.4 ст.320 цього Кодексу:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

23. Розглянувши заяву Відповідача про перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами в контексті доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

23.1. Викладена в межах справи №922/1658/19 правова позиція Верховного Суду відносно застосування норм матеріального права за своєю правовою природою не є фактичною обставиною - це виключно аспект розуміння та застосування норми права, який, на відміну від фактів, які підлягають доказуванню сторонами, не встановлюється судом у судовому рішенні, а є підставою для визначення (оцінки) обґрунтованості вимог та заперечень. Розмежування між фактичними обставинами та застосовуваними нормами права (а правова позиція Верховного Суду в силу ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України має враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права і стосується саме цього елементу змісту рішення суду) безпосередньо вбачається зі співставлення п.п.1-3 ч.4 ст.238 та п.п.7, 8 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України відповідно. В цьому контексті заява Відповідача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами фактично опосередковує переоцінку встановлених/наявних і відомих суду та учасникам справи обставин у світлі іншого бачення застосування норми матеріального права, сформовано Верховним судом під час розгляду іншої справи.

23.2. Апеляційний суд зауважує, що в межах справи №922/3189/18 в переглядуваному заявником рішенні Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. місцевим судом при визначенні належного до застосування до спірного періоду з 28.12.2016р. по 06.01.2017р. розміру орендної плати керувався преюдиціальними у розумінні ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставинами, встановленими рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2016р. у справі №922/1558/16. Саме в межах означеної справи безпосередньо вирішувалось питання про належний до стягнення розмір орендної плати та застосування ст.21 Закону України «Про оренду землі».

23.3. Судові рішення у справі №922/1558/16, на яких ґрунтується рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. в розглядуваній справі, наразі не скасовані, а чинне процесуальне законодавство не передбачає автоматичної втрати преюдиціальності у розумінні ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставинам, встановленим в означених рішеннях, в залежності від рішення Верховного Суду, яке вступило в силу та подальшого розвитку практики застосування/розуміння ним норм матеріального права при розгляді інших, хоча і подібних справ, рівно як і не передбачає такі правові позиції самостійними підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

23.4. Апеляційний господарський суд відмічає, що рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. було об`єктом як апеляційного, так і касаційного перегляду. Наразі, Скаржником не обґрунтовано процесуальних переваг висновків Верховного суду, викладених у постанові від 16.03.2020р. у справі №922/1658/19 перед висновками Верховного суду у постанові від 24.06.2019р. в цій справі.

24. Судова колегія зазначає, що позиція заявника (Скаржника) не сумісна з такими елементами верховенства права (ст.8 Конституції України) як принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» - принципу остаточності рішення суду. Відповідно до цього принципу жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії»). Отже, колегія суддів погоджується із слушними запереченнями Позивача.

Своєю чергою, апеляційним судом не вбачається, а Скаржником не доведено наявності підстав для необхідності відходу в розглядуваному випадку від принципу правової визначеності, тоді як посилання останнього на Огляд практики застосування суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду рішень Європейського суду з прав людини при прийнятті постанов за 2018р. означеного висновку суду не спростовує, враховуючи також, що сам по собі такий «огляд» не підлягає застосуванню судом у розумінні приписів ст.236 Господарського процесуального кодексу України - адже у даному випадку мова не йде про ухвалення рішення по суті позовних вимог.

25. Зважаючи на викладені в п.п.20-24 цієї постанови міркування, судова колегія апеляційної інстанції зазначає про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Харківської області від 27.05.2020р. у справі №922/3189/18, що за змістом ст.276 Господарського процесуального кодексу України зумовлює залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал» без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін, враховуючи також, що підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було.

26. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269-271, 273, 275-277, 281-284, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал», м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.05.2020р. (повний текст підписано 01.06.2020р.) у справі №922/3189/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.05.2020р. (повний текст підписано 01.06.2020р.) у справі №922/3189/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал», м. Харків.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13.07.2020р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 14.07.2020р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР - 14.07.2020р.