ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2020 р. Справа№ 910/10440/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Пашкіної С.А.

при секретарі судового засідання Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін

позивача Столярчук І.В.

відповідача Леськов В.П.

Третя особа не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.05.2020

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс"

про скасування заходів забезпечення позову

у справі №910/10440/19 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані"

про скасування запису та відновлення реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

Вищий навчальний заклад "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс", в якому просить суд (у редакції заяви про зміну предмету позову):

- скасувати запис №23311264 від 10.11.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. "Н", блок "А", загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс", внесений Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Дідичуком Ігорем Анатолійовичем.

- відновити реєстрацію (зареєструвати) права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. "Н", блок "А", загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1 за Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" () на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер 21752426, виданого 16.05.2014 року, видавник: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані".

28 лютого 2020 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 задоволено заяву про забезпечення позову.

11 березня 2020 року через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову по справі №910/10440/19.

При винесенні зазначеної ухвали, місцевий господарський суд виходив з того, що за час вирішення даного спору існує ймовірність порушення прав позивача, потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин не відпала. Також, суд зазначив, що відповідачем не наведено обґрунтованих пояснень про зміну обставин, які спричинили вжиття заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 скасувати, постановити нове рішення, яким заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки запереченням відповідача. Крім того, судом не враховано того, що ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" набуло право власності на спірну будівлю 12.10.2017, а не на підставі оскаржуваного реєстраційного запису №23311264 від 10.11.2017.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2020 по справі №910/10440/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Буравльов С.І. Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 08.07.2020.

08 липня 2020 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 24.06.2020 представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржувану ухвалу. Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляцій скарзі та просив залишити без змін оскаржувану ухвалу. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів зазначає, що згідно з п. 11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи та беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника третьої особи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи зазначену заяву позивач зазначив, що предметом спору у даній справі є скасування запису про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. "Н", блок "А", загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс", а також відновлення реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна".

В той же час, позивач стверджує, що відносно спірного об`єкту нерухомого майна відповідачем та третіми особами вчиняються протиправні дії, направлені на його подальше відчуження, які мають на меті істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та /або ускладнити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, який вважає себе єдиним та законним власником спірного нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо будівлі літ. "Н", блок "А", загальною площею 3 495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

Зазначена ухвала винесена з метою забезпечення позивачу ефективного судового захисту та реального відновлення прав та законних інтересів у випадку задоволення позову.

В подальшому відповідач звернувся до місцевого господарського суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову мотивоване тим, що заходи забезпечення позову вжиті передчасно, без достатніх підстав, з порушенням ст.ст. 136, 137, п.13 ч.1 ст. 20 та п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, без встановлення зв`язку між вжитими заходами забезпечення та предметом позовних вимог, без з`ясування змісту та характеру (майнового/немайнового) предмету позовних вимог, а також забезпечено непідвідомчі господарським судам позовні вимоги.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної заяви суд першої інстанції зазначив, що достатніх обставин для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 02.03.2020 заявником не наведено, належних доказів в підтвердження наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову суду не надано.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2, 4 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частинами 5-7, 11 ст. 137 ГПК України передбачені випадки, в яких не допускається забезпечення позову.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, з метою забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, своєю чергою, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, відповідно до ст. 74 ГПК України позивач зобов`язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 ГПК України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19 тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову, зокрема за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Слід зазначити, що при скасуванні заходів забезпечення позову, господарський суд не вирішує спір по суті та не надає оцінку заявленим позовним вимогам, так як дослідженню підлягають виключно обставини, які можуть свідчити про наявність підстав для скасування вжитих судом заходів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що норми Господарського процесуального кодексу України надають можливість учаснику справи, який не згодний із прийнятим судовим рішенням про вжиття заходів забезпечення позову, як оскаржити ухвалу про забезпечення позову в апеляційному порядку, так і подати мотивоване клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

При цьому ст. 145 ГПК України не містить критеріїв вмотивованості клопотання про скасування заходів забезпечення позову, отже доводи, покладені в його основу можуть бути пов`язані і з відсутністю у суду підстав для вжиття таких заходів раніше.

Предметом спору у даній справі є скасування запису №23311264 від 10.11.2017 про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. "Н", блок "А", загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс"

В той же час, відповідачем до заяви про скасування заходів забезпечення позову надано копію постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2019 по справі№910/10111/19.

Так, Північним апеляційним господарським судом у справі №910/10111/19 встановлено, що 12.10.2017 на підставі іпотечного застереження, передбаченого у розділі 4 Договору іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 (в редакції Додатку №9 від 25.03.2015) та ст. 37 Закону України «Про іпотеку», ТОВ «Офіс Сервіс Люкс», як іпотекодержатель та кредитор Університету «України» звернув стягнення на будівлю, як предмет іпотеки, шляхом визнання права власності.

12 жовтня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нотари О.І. зареєстрував право власності за ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» (номер запису про право власності 22807479), видавши позивачеві Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копія якого додана до позовної заяви.

Таким чином, оскарження Університетом «Україна» записів державного реєстратора Дідичука І.А. за 10.11.2017, що є предметом розгляду у справі №910/2360/19, не впливає на підстави набуття права власності ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» на будівлю, оскільки в силу наведених правових норм останній набув право власності на таку будівлю 12.10.2017.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги у справі №910/10440/19 позивач зазначає, що рішення державного реєстратора від 10.11.2017 прийняте з порушенням норм чинного законодавства у сфері державної реєстрації, а саме: статей 10, 16, 18, 22, 24, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 7, 10, 12, 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року , ст.35, 37 Закону України "Про іпотеку".

Оскаржувана реєстраційна дія, на думку позивача, порушує його право власності на спірне нерухоме майно.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем не обґрунтовано належним чином як обрані заходи до забезпечення позову відповідають предмету позову, з огляду на те, що скасування запису №23311264 від 10.11.2017 не впливає на підстави набуття права власності ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» на спірну будівлю.

Таким чином, відсутній зв`язок між предметом позову та вжитими заходами забезпечення позову.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 18.02.2020 право власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. "Н", блок "А", загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані" (третя особа у справі).

В той же час, ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» набув право власності на спірну будівлю 12.10.2017, а відтак позивачем не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчинення реєстраційних дій, ускладнить виконання рішення про скасування запису №23311264 від 10.11.2017.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що судом першої інстанції прийнято ухвалу за відсутності належної оцінки наведених відповідачем доводів стосовно відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову, а також передчасних висновків про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, в ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, 271, 272, п.2 ч.1 ст. 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 у справі №910/10440/19 задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 у справі №910/10440/19 скасувати.

3.Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/10440/19.

4.Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/10440/19

5.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 у справі №910/10440/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

С.А. Пашкіна