ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020м. ДніпроСправа № 904/2104/19 (904/497/20)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВГУМА" (07403, Київська область, м. Бровари, вулиця Кутузова (Онікієнка), 127; )

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вулиця Соборна, 18-б; )

про стягнення заборгованості у розмірі 215 665,04грн. та судовий збір 3 234,98грн.

Суддя Владимиренко І.В.

Представники:

від позивача представник Марченко Л.Є. дов. № 17юр-20 від 03.01.20р.

від відповідача представник Захарченко О.В. дов. № 82 від 02.01.20р.

СУТЬ СПОРУ:

25.01.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВГУМА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення заборгованості у розмірі 279 754,71 грн., з яких 207 805,44грн. - основний борг, 25 147,30грн. - пеня, 41 561,09грн. - штраф, 2 442,43грн. - 3% річних, 2 798,45грн. - інфляційні втрати, а також судовий збір у розмірі 4 196,32 грн.

Ухвалою суду від 03.02.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 03.03.2020р.

03.03.2020р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відновити строк для подання відзиву; відмовити у задоволенні позовних вимог; у разі задоволення позову відстрочити виконання рішення на 6 місяців.

У судовому засіданні 03.03.2020р. господарським судом оголошено перерву до 18.03.2020р.

17.03.2020р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Судом відповідь прийнято до відома.

17.03.2020р. до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 215 665,04грн., з яких основний борг у розмірі 207 805,44грн., 3% річних у розмірі 3 911,29грн., інфляційні втрати у розмірі 3 948,31грн. та судовий збір у розмірі 3 234,98грн. Судом заява прийнята до розгляду.

17.03.2020р. до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Судом заперечення прийнято до відома.

17.03.2020р. до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку із неможливістю прибуття у судове засідання через запровадження в Україні карантину з 12.03.2020р. до 03.04.2020р. Судом клопотання прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 18.03.2020р. клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу відзиву на позовну заяву задоволено. Поновлено відповідачу строк для подання відзиву. Клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено. Продовжено підготовче провадження на 30 днів, до 04.05.2020р. включно. Відкладено підготовче засідання на 20.04.2020р. о 12:00 год.

Ухвалою суду від 01.04.2020р. повідомлено учасників справи, що судове засідання у справі № 904/2104/19(904/497/20) призначене на 20.04.2020 о 12:00 год. не відбулось через запровадження карантинних заходів. Після усунення вказаних обставин розгляд справи буде призначено у судовому засіданні ухвалою суду, про що сторони будуть повідомлені в передбаченому ГПК України порядку.

Ухвалою суду від 04.05.2020р. підготовче судове засідання призначено на 01.06.2020р. о 12:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні не з`явився, направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача надав заяву №017/МС-530 від 27.05.20р., у якій просить суд закрити провадження у справі щодо стягнення основної заборгованості на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору та відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Судом заява прийнята до розгляду.

Ухвалою суду від 01.06.2020р. клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено. Відкладено підготовче судове засідання на 18.06.2020р.

Ухвалою суду від 18.06.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.07.2020р. об 11:45год.

16.07.2020р. до суду від позивача надійшла заява № б/н від б/д, в якій просить суд вирішити питання про судові витрати в частині витрат позивача на надання професійної правничої (правової) допомоги після ухвалення рішення по суті позовних вимог; зобов`язується протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати докази щодо розміру судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката, пов`язану зі справою. Судом заяву прийнято до розгляду.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази з урахуванням заяви про зменшення, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 16.07.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2019 р. між ТОВ «Київгума» (Продавець) та ПАТ Дніпровський металургійний комбінат (Замовник) (Покупець) був укладений Договір № 19-0789-02.

Відповідно до п. 1.1. Договору, «Продавець» зобов`язується поставити, а «Покупець» прийняти й оплатити продукцію, іменовану надалі товар. Кількість, номенклатура, ціна, строки поставки товару, умови поставки (відповідно до ІНКОТЕРМС - правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати в редакції 2010 року) та умови оплати визначені в Специфікаціях, прикладених до даного договору, що становлять його невід`ємну частину.

«Продавець» гарантує, що на момент поставки він має законне право власності на зазначений товар і надає товар «Покупцю» вільний від яких-небудь прав застави, вимог або обтяжень. (п.1.2.Договору).

Згідно п.2.1. Договору, ціна товару встановлюється в гривнях, на умовах поставки зазначених у Специфікаціях, прикладених до договору, що становлять його невід`ємну частину.

Відповідно до п.2.2. Договору, сума договору на момент підписання згідно, Специфікації №1, становить 415610,88 грн. із ПДВ і буде змінена на суму кожної наступної Специфікації, що підписується обома сторонами.

Згідно п.3.1. Договору, датою переходу права власності та датою поставки автомобільним транспортом вважається дата, зазначена «Покупцем» у видатковій накладній, що іменована далі товаросупроводжувальна накладна.

У випадку поставки «Продавцем» товару неналежної якості і/або товару, що відрізняється по яких-небудь параметрах від замовленого, а також як товару, що має недоліки або невідповідність умовам договору «Покупець» приймає його на відповідальне зберігання на строк не більше 1 (одного) місяця для визначення правових наслідків у відповідності зі ст. 678 Цивільного кодексу України. При подальшому знаходженні товару на зберіганні (понад 1-ин місяць) і не вирішенні питання про розпорядження своїм товаром, «Продавець» зобов`язаний оплатити «Покупцю» 1% від суми поставки за кожний наступний день зберігання товару до рішення питання. (п.3.3.Договору)

Відповідно до п.4.1. Договору, розрахунки за даним Договором здійснюється в національній валюті Украйні шляхом перерахування коштів на поточний рахунок «Продавця».

Згідно п.4.2. Договору, розрахунок за товар здійснюється на підставі рахунка, на умовах, зазначених в Специфікаціях.

Відповідно до п.8.3. Договору, за несвоєчасну оплату отриманого товару, Покупець

сплачує на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу за весь період прострочення.

Відповідно до п.8.4. Договору, за прострочення оплати товару більше, ніж 10 календарних днів, Покупець додатково сплачує Продавцю штраф у розмірі 10 % від вартості поставленого, але не оплаченого товару.

10 квітня 2019 року між Сторонами підписана Специфікація № 1 до Договору № 19-0789-02 від 08.04.2019р. на суму 415 610,88грн.

29.07.19р. була виставлена рахунок-фактура № 3469 на суму 415 610,88грн.

Поставка товару відбулася 29.07.2019 року, про що свідчить підпис представника Покупця у видатковій накладній № 3469.

27.09.2019р. відповідач частково сплатив суму за товар у розмірі 207 805,44грн.

Позивач на адресу відповідача направив лист-претензію № 01пр-80 від 5 грудня 2019р. з проханням погасити частину заборгованості за поставлений товар у розмірі 207 805,44грн.

Позивач нарахував пеню за прострочення виконання грошового

зобов`язання відповідачем за період з 11.09.2019р. по 15.01.2020р. у розмірі 25 147,30грн., штраф за прострочення оплати товару у розмірі 41 561,09грн., 3 % річних за прострочення оплати товару за період з 11.09.2019р. по 15.01.2020р. у розмірі 2 442,43грн., інфляційні втрати за прострочення оплати товару за період з 11.09.2019р. по 31.12.2019р. у розмірі 2 798,45грн..

Загальна сума нарахованих санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем за Договором № 19-0789-02 від 18.04.2019р. становить 71 949,27грн.

17.03.2020р. до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 215 665,04грн., з яких основний борг у розмірі 207 805,44грн., інфляційні втрати у розмірі 3 948,31грн., 3 % річних у розмірі 3 911,29грн. та судовий збір у розмірі 3 234,98грн.

01.06.2020р. до суду від відповідача надійшла заява № 017/МС-530 від 27.05.20, в якій просить суд закрити провадження у справі щодо стягнення основної заборгованості на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору та відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

До заяви відповідач надав докази сплати часткової заборгованості у розмірі 207 805,44грн., про що свідчить копія платіжного доручення № 3036 від 20.05.2020р.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Таким чином, господарський суд дослідивши наявні документальні докази, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за Договором № 19-0789-02 від 08.04.2019 у розмірі 207 805,44грн. підлягають закриттю за відсутністю предмету спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносину сфері господарювання.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо конання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надавати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору, вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Згідно з приписами ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору з урахуванням зменшення позовних вимог покладаються повністю у розмірі 3 234,98грн. на відповідача, оскільки спір виник з вини останнього.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, додав до заяви копію Акту про якість (комплектність) продукції від 01.08.2019р. № 416/04, з зазначенням в пункті «розрахункові документи», що розрахункові документи на момент складання акту відсутні. Вважає безпідставно нарахування 3 % річних та інфляційних втрат у зв`язку з недоведеністю моменту початку нарахування.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов`язань відповідача за період з 29.08.2019р. по 18.03.2020 позивачем була нараховано 3 % річних у розмірі 3 911,29грн. та інфляційні втрати за період з 01.09.2019р. по 29.02.2020р. на суму 3 948,31грн.

Перевіркою зазначених сум судом порушень вимог законодавства та арифметичних помилок не виявлено.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми за Договором № 19-0789-02 від 18.04.2019р. в розмірі 3 911,29грн. та інфляційні втрати за несвоєчасну оплату за Договором № 19-0789-02 від 18.04.2019р. на суму 3 948,31грн. підлягають задоволенню.

Також, 03.03.2020р. відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, а у разі задоволення позову відстрочити виконання рішення на 6 місяців, мотивуючи дану заяву тим, що на даний час стосовно відповідача порушено провадження у справі про банкрутство.

Крім того, на даний час відповідач перебуває у погіршеному фінансовому стані, що пов`язано з кризою на ринку металопродукції, зменшення планові завдання виробництва та часткового простою підприємства.

Позивач заперечує щодо розстрочення виконання рішення у справі строком на 6 місяців, посилаючиьс на ч.ч.3, 4 ст.331 Господарського процесулаьного кодексу України.

Крім того, відповідачем не надано жодного документального доказу стосовно викладених у заяві про розстрочення обставин.

Проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду з огляду на наступне.

За змістом наведених норм відстрочення та розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Так, згідно зі ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, при вирішенні питання про відстрочку/розстрочку виконання рішення суд враховує не тільки можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але й такі ж наслідки для стягувача при затримці виконання рішення.

Мотивуючи заяву про розстрочення виконання рішення відповідач посилається на те, що на даний час відповідач перебуває у погіршеному фінансовому стані, що пов`язано з кризою на ринку металопродукції, зменшення планові завдання виробництва та часткового простою підприємства.

На підтвердження викладених у заяві обставин відповідач по справі надав копії балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2018р. та Звіт про фінансові результат (Звіт про сукупний дохід) на 2018 рік.

Проаналізувавши подані заявником документи суд встановив, що відповідач не подав до суду доказів щодо неможливості відповідача після винесення судом рішенням виконати його.

За встановлених обставин, враховуючи, що:

- посилання заявника на скрутне фінансове становище у зв`язку зі зростанням вартості сировини, енергетичних ресурсів та падінням світових цін на ринку металопродукції не є винятковою обставиною в розумінні частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за наявності якої можливе надання розстрочки виконання рішення;

- скрутне фінансово-економічне становище заявника утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об`єктивних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;

- заявником не наведено конкретних поважних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;

- надання за вищезазначених обставин боржникові можливості розстрочити виконання рішення буде порушенням права власності позивача у розумінні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не знаходить підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення у справі строком на 6 місяців у справі № 904/2104/19(904/497/20).

Суд зазначає, що для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Разом з тим, заявляючи про розстрочення виконання судового рішення на строк 6 місяців, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження здатності виконати ним боргові зобов`язання протягом указаного строку, не надано суду інформації щодо джерел його фінансових надходжень у період одинадцяти місяців розстрочення для покриття боргу перед позивачем (прибуток від господарської діяльності, продаж активів, кредитні кошти тощо). А тому відповідач не довів, що його заява обґрунтована реальними намірами виконати рішення суду, а не зумовлена бажанням ухилитися від його виконання.

Таким чином, наведені відповідачем обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають поточну господарську діяльність заявника, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" у заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим. При цьому, фінансове становище Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" є результатом його власної господарської діяльності, в ході якої відповідач мав планувати свої видатки на погашення заборгованості за Договором № 19-0789-02 від 08.04.2019, оскільки був обізнаний про строк настання її погашення.

При цьому, при вирішенні питання про надання розстрочення виконання рішення необхідно врахувати, що спір у цій справі виник саме з вини Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" через невиконання зобов`язань за Договором № 19-0789-02 від 08.04.2019.

Враховуючи вищевикладене та те, що обставини, на які посилається боржник, не є винятковими у розумінні статті 331 ГПК України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, неможливість перекладення ризиків відповідача на позивача, суд вважає, що відзив Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" № 017/МС-254 від 02.03.20р. в частині відстрочення виконання рішення у справі строком на 6 місяців задоволенню не підлягає.

Розглянувши в судовому засіданні 16.07.2020р. заяву позивача № б/н від б/д, в якій просить суд вирішити питання про судові витрати в частині витрат позивача на надання професійної правничої (правової) допомоги після ухвалення рішення по суті позовних вимог, суд прийшов до висновку про задоволення заяви позивача та призначення судового засідання для розгляду заяви позивача в судовому засіданні.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про закриття Провадження в частині стягнення основної заборгованості за Договором № 19-0789-02 від 08.04.2019 у розмірі 207 805,44грн., стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, 18-б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВГУМА" (07403, Київська область, м. Бровари, вулиця Кутузова (Онікієнка), 127; ) 3 % річних у розмірі 3 911 (три тисячі дев`ятсот одинадцять) гривень 29 копійок, інфляційні втрати у розмірі 3 948 (три тисячі дев`ятсот сорок вісім) гривень 31 копійка, та судовий збір у розмірі 3 234 (три тисячі двісті тридцять чотири) гривні 98 копійок, задоволення заяви позивача № б/н від б/д про розгляд в судовому засіданні витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката та призначення її для розгляду в судовому засіданні на 29.07.2020р. об 10:15год.

Керуючись ст.ст.2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 231, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Провадження в частині стягнення основної заборгованості за Договором № 19-0789-02 від 08.04.2019 у розмірі 207 805,44грн. - закрити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, 18-б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВГУМА" (07403, Київська область, м. Бровари, вулиця Кутузова (Онікієнка), 127; ) 3 % річних у розмірі 3 911 (три тисячі дев`ятсот одинадцять) гривень 29 копійок, інфляційні втрати у розмірі 3 948 (три тисячі дев`ятсот сорок вісім) гривень 31 копійка, та судовий збір у розмірі 3 234 (три тисячі двісті тридцять чотири) гривні 98 копійок, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Заяву позивача № б/н від б/д про розгляд в судовому засіданні витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката - задовольнити.

Призначити судове засідання для розгляду заяви позивача № б/н від б/д про розгляд в судовому засіданні витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката на 29.07.2020р. об 10:15год.

Засідання суду відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання (кабінеті) № 2-201 за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

Зобов`язати:

позивача - надати суду докази щодо розміру судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката, пов`язану зі справою.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.07.2020

Суддя І.В. Владимиренко