ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" липня 2020 р. Справа № 924/300/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В. при секретарі судового засідання Маєвській Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницької міської ради м. Хмельницький

до фізичної особи - підприємця Гаврищишиної Марії Миколаївни м. Хмельницький

про стягнення 40382,57 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати

Представники сторін:

позивач: Демчук Л.Г. - за довіреністю №02-24+-234 від 12.02.2020р.

відповідач: Костик О.М. - адвокат згідно ордеру

Рішення виноситься 13.07.2020р., оскільки в судовому засіданні 01.07.2020р., оголошувалась перерва.

В судовому засіданні згідно зі ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

Хмельницька міська рада м. Хмельницький звернулася з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Гаврищишиної Марії Миколаївни м. Хмельницький про стягнення 40382,57 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Вінницьке шосе, 92 у м. Хмельницькому за період з 01.01.2015р. по 08.06.2017р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Гладію С. В.

Ухвалою суду від 30.03.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі для розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.04.2020р.

Судом у підготовчому засіданні 27.04.2020р. постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 21.05.2020р.

Ухвалою суду від 06.05.2020р. підготовче засідання у справі перепризначено на 27.04.2020р.

У підготовчому засіданні 27.05.2020р. постановлено ухвалу, якою прийнято збільшення позовних вимог, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 17.06.2020р.

Ухвалою суду від 17.06.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 924/300/20 до судового розгляду по суті на 01.07.2020р.

Судом у судовому засіданні 01.07.2020р. постановлено ухвалу про оголошення перерви на 13.07.2020р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що фізична особа-підприємець Гаврищишина Марія Миколаївна є власником приміщення магазину загальною площею 115,3 кв. м. та нежитлового приміщення 19,8 кв. м. по вул. Вінницьке шосе, 92, в м. Хмельницькому. Рішенням 11 сесії Хмельницької міської ради № 60 від 25.01.2017р. відповідачу було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку по вул. Вінницьке шосе, 92, площею 348 кв. м. в короткострокову оренду терміном на 10 років. 08.06.2017р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 348 кв. м. по вул. Вінницьке шосе, 92 для обслуговування нежитлового приміщення та приміщення магазину. Відповідач, з моменту набуття права власності на нерухоме майно по 2017р. право користування (оренди) даною земельною ділянкою не оформив і користувався без достатніх правових підстав, не вносив плату за користування нею. Плата за землю справляється відповідно до закону. Не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, відповідач зберігав кошти, а тому, вказує що позивачем, як потерпілим, втрачено належне йому майно (кошти від орендної плати). Отже, відповідно до статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, відповідач, на думку позивача, є особою, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, а тому зобов'язана повернути потерпілому це майно та відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечує, посилається на те, що при нарахування збитків не встановлено, площі земельної ділянки, яка фактично використовувалась відповідачем в період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., в тому числі не визначено площу земельної ділянки, на якій розташований об'єкт нерухомого майна, що в свою чергу впливає на можливий розмір збитків, оскільки площа земельної ділянки прямо впливає на розмір шкоди. Крім того, земельна ділянка сформована державним реєстратором лише 02.11.2016р., шляхом присвоєння земельній ділянці кадастрового номера :20:006:0020 із внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. 25.01.2017р. рішенням Хмельницької міської ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 348 кв. м. за кадастровим номером :20:006:0020 та передано в оренду відповідачу. Отже, відповідач вважає, що не міг використовувати земельну ділянку, площею 348 кв. м. в період з 01.01.2015р., оскільки остання сформована міською радою лише 02.11.2016р.

У відзиві на заяву про збільшення позовних вимог відповідач зазначає, що до моменту укладання договору оренди на земельну ділянку із Хмельницькою міською радою, тобто до 08.06.2017 року - Гаврищишена М. М. не використовувала земельну ділянку площею 348 кв. м., а тому є невірним стягнення безпідставно збережених коштів в рахунок орендної плати на усю площу земельної ділянки.

Звертає увагу суду на те, що факт передачі земельної ділянки в оренду, площею 348 кв. м., не може свідчити про її використання відповідачем в повному обсязі за попередні роки ( 2015 та 2017 рр.). Згідно план - схеми договору оренди землі із загальної площі 0,0348 га, площа земельної ділянки на якій розташований об'єкт нерухомості становить 0,0187 га, площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об'єкту нерухомості становить 0,0161 га. Таким чином при нарахуванні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою не встановлено, площі земельної ділянки яка фактично використовувалась відповідачем у період із 01.01.2015 року по 08.06.2017 року, в тому числі не визначено площі земельної ділянки, на якій розташований об'єкт нерухомого майна, що в свою чергу впливає на можливий розмір орендної плати, оскільки площа земельної ділянки прямо впливає на її розмір.

Зазначає також, що розмір орендної плати за використання земельної ділянки, площею 348 кв. м. являється надуманим, оскільки площа вказаної земельної ділянки, сформована державним реєстратором лише 0.11.2016 року, шляхом присвоєння земельній ділянці кадастрового номера :20:006:0020 із наступним внесенням відомостей до Державного земельного кадастру.

25 січня 2017 року рішенням Хмельницької міської ради затверджено «проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 348 кв. м. за кадастровим номером :20:006:0020 та передано в оренду відповідачу».

З посиланням на ст. 79-1 ЗК України вказує, що відповідач не міг використовувати, земельну ділянку, площею 348 кв. м. в період із 01.01.2015 року, оскільки остання сформована міською радою як об'єкт цивільних відносин лише 2 листопада 2016 року, а тому зб за використання даної земельної ділянки без правовстановлюючих документів являються надуманими.

Посилається також на те, що відсутні, будь-які матеріали адміністративного провадження, складенні державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - по факту використання відповідачем, земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що в свою чергу спростовує вину останнього, оскільки належним та допустимим доказом, який підтверджує факт порушення вимог земельного законодавства, являються матеріали адміністративного провадження.

Зазначає, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення безпідставно збережених коштів заподіяних внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільно - правової відповідальності, яка включає в себе - наявність майнової шкоди (збитків), протиправність поведінки (дія чи бездіяльність), вина та причинний зв'язок між протиправними діями та шкодою (збитками).

При цьому, виконавчим комітетом Хмельницької міської ради при затверджені збитків заподіяних використанням земельної ділянки, площею 348 кв. м. в м. Хмельницький по вул. Вінницьке шосе, 92 не з'ясовано (не встановлено) у чому полягає вина Гаврищишеної М.М., які протиправні дії відповідача стали наслідком заподіяння майнової шкоди та в чому полягає причино - наслідковий зв'язок між неправомірними діями та шкодою (збитками).

Звертає увагу суду на те, що у 2008 році позивач двічі звертався до Хмельницької міської ради із заявами про погодження Матеріалів щодо надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Хмельницький вул. Вінницьке шосе, 92 з метою отримати в оренду земельну ділянку для обслуговування об'єкту нерухомості.

Листами від 27.05.2008 року та 26.12.2008 року позивачу було відмовлено в надані земельної ділянки в оренду для обслуговування об'єкту нерухомості у зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка являлась прибудинковою територією гуртожитку.

Таким чином, позивач по справі зволікав в оформлені договору оренди земельної

ділянки необхідної для обслуговування об'єкту нерухомості.

Крім того вважає, що строк позовної давності визначений ст. 256 та ст. 257 ЦК України на протязі якого позивач вправі звернутись до суду сплив (пройшов).

На підставі наведеного просить в позові відмовити.

Позивач у відповіді на відзив зазначає що доводи відповідача є необґрунтованими та такими що не відповідають дійсним обставинам справи оскільки, рішенням 19-ої сесії міської ради від 29.08.2012 № 52 Гаврищишеній М. М. було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 348 кв. м по Вінницьке шосе, 92 для обслуговування нежитлового приміщення. Вказане рішення було прийнято на підставі звернення Гаврищишеної М.М., саме таку площу Відповідач визначила у своєму зверненні як достатню для користування та обслуговування належного їй на праві власності нерухомого майна. Проте, з 2012 до 2017 року Відповідач не подала до Хмельницької міської ради на затвердження проект землеустрою та належним чином не оформила права користування земельною ділянкою, а користувалась нею без укладення договору оренди та не вносила орендної плати.

Лише у 2017 році Відповідачем було подано для затвердження проект землеустрою та рішенням одинадцятої сесії Хмельницької міської ради № 60 від 25.01.2017 Відповідачу було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку по вул. Вінницьке шосе, 92 площею 348 кв. м. в оренду.

На підставі вказаного рішення між позивачем та відповідачем 08.06.2017 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 348 кв. м по вул. Вінницьке шосе, 92 для обслуговування нежитлового приміщення та приміщення магазину.

Користування Відповідачем земельною ділянкою площею 348 кв. м. по вул. Вінницьке шосе, 92 до моменту укладення договору оренди підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 04.05.2017 року (додано до матеріалів позовної заяви).

Оскільки, земельна ділянка площею 348 кв. м. по вул. Вінницьке шосе, 92 сформована, розрахунок безпідставно збережених Відповідачем коштів за використання земельної ділянки здійснювався саме на цю площу.

Присвоєння земельній ділянці кадастрового номера лише 02.11.2016 року не доводить того, що Відповідач до цього часу не користувалась земельною ділянкою площею 348 кв. м.

Вказує також на те, що заперечення вини Відповідача не є обґрунтованим, оскільки для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати вина не є обов'язковою умовою.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 по справі №629/4628/16-ц, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №922/3412/17, відповідно до яких вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові Великої палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 629/4628/16-ц, за змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов'язаннях. Натомість, для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Крім цього, даними рішеннями судів визначено, що до моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

Таким чином, використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів є кондикційними відносинами, а в такому випадку вина не є обов'язковою умовою у даних правовідносинах.

Твердження Відповідача про необхідність обов'язкової наявності матеріалів адміністративного провадження складених інспектором з контролю за використанням та охороною земель Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є безпідставним. Хмельницька міська рада не повинна доводити вину Відповідача, оскільки це не є обов'язковою умовою для нарахування неодержаного доходу в розмірі орендної плати за землю.

Щодо сплати Відповідачем податку за земельну ділянку в період з 01.01.2015 по 31.12.2016 роки, зазначає, що в доданих до матеріалів позовної заяви розрахунках розміру орендної плати враховані суми, які були сплачені Відповідачем за 2015-2017 роки. Розмір неодержаного доходу в розмірі орендної плати за землю за 2015 рік нараховано в сумі 15813,12 грн., сплачено Відповідачем - 647,23 грн., всього 15165,89 грн. За 2016 рік нараховано в сумі 22661,76 грн., сплачено - 927,45 грн., залишок - 21734,31 грн. За період з 01.01.2017 року по 08.06.2017 року нараховано в сумі 3910,82 грн., сплачено 428,45 грн., залишок складає 3482,37 грн. Всього з 01.01.2015 по 08.06.2017 року, з врахуванням внесених Відповідачем коштів земельного податку, сума неодержаного доходу становить 40382,57 грн. Саме таку суму Хмельницька міська рада просить стягнути з Відповідача як суму безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Щодо листування Хмельницької міської ради із відповідачем з приводу оформлення оренди земельної ділянки, то твердження Відповідача про ухилення та зволікання Хмельницької міської ради в оформленні договору оренди земельної ділянки необхідної для обслуговування об'єкту нерухомості є безпідставним, оскільки у клопотаннях Гаврищишеної М.М. не вказано, яку саме площу земельної ділянки Відповідач мала намір отримати в оренду.

У своїх листах Відповідач просить надати обґрунтовану відповідь чому управління архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів відмовляє їй в погоджені Матеріалів щодо надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки. На що було надано відповідь, що земельна ділянка на яку Гаврищишена М.М. просить надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки є прибудинковою територією житлового будинку і зазначає про можливість погодити земельну ділянку, яка зайнята під нерухомим майном, що належить Відповідачу на праві власності та необхідна для здійснення обслуговування цього нерухомого майна.

Проте, Відповідач не зверталась для погодження Матеріалів щодо надання дозволу на розробку проекту відведення такої земельної ділянки аж до 2012 року, а про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до 2017 року. Що свідчить про ухилення Відповідача від оформлення прав на земельну ділянку комунальної власності, якою вона користується.

Таким чином, вказані листи не можуть свідчити про ухилення Хмельницької міської ради від надання Відповідачу в оренду спірної земельної ділянки.

Щодо строку позовної давності, посилається на те, що позивачем в межах строку позовної давності визначеного ст. 257 ЦК України, було подано до Хмельницького міськрайонного суду позов про стягнення з Гаврищишеної Марії Миколаївни безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 348 кв.м по вул. Вінницьке шосе, 92 за період 2015-2016 роки. Проте, постановою Хмельницького апеляційного суду від 29.10.2019 року по справі № 686/16603/18 розгляд справи було віднесено до юрисдикції господарського суду. На той час ЦПК України не містив механізму передачі справи до суду іншої юрисдикції. У зв'язку із чим Хмельницькою міською радою було підготовлено та подано позов до Господарського суду Хмельницької області.

Таким чином, Хмельницькою міською радою не пропущено строк позовної давності.

На підставі наденеого просить позов задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує та просить в позові відмовити в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна фізична особа - підприємець Гаврищишина Марія Миколаївна є власником приміщення магазину площею 115,3 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Хмельницький, вул. Вінницьке шосе, 92, що зареєстроване за реєстраційним номер майна № 7028750 від 30.08.2004р. на підставі договору купівлі-продажу ВВК № 934796 від 18.08.2004р., та є власником нежитлового приміщення, загальною площею 19,8 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Хмельницький, вул. Вінницьке шосе, 92, яке зареєстроване за реєстраційним номером № 9963620 від 21.02.2005р. на підставі рішення господарського суду Хмельницької області від 10.02.2005р.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.07.2017р., Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою : м. Хмельницький, вулиця Вінницьке шосе, 92, кадастровий номер :20:006:0020, площею 0,0348 га, 02.11.2016р.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна: земельної ділянки, що розташована у місті Хмельницькому, вулиця Вінницьке шосе, 92, кадастровий номер :20:006:0020, площею 0,0348 га, державна реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку відбулась 11.07.2017р.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 533 від 22.06.2006 року надано дозвіл приватному підприємцю Гаврищишеній М. М. на розміщення та експлуатацію об'єкту торгівлі - магазину з кафетерієм «МІО» по торгівлі продовольчими товарами у власному приміщенні за адресою : Вінницьке шосе, 92, торговою площею 69,5 кв. м. (п. 1 Рішення).

За період з 2006р. по 2009р. фізична особа-підприємець неодноразово зверталась до Хмельницької міської ради з заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення магазину (листи від 01.12.2006р., від 07.04.2008р., від 10.12.2008р.).

На заяви фізичної особи підприємця Гаврищишиної М. М. надано відповіді від 26.12.2006р., від 27.05.2008р., від 26.12.2008р., за березень 2012р., згідно яких для винесення питання на розгляд виконавчого комітету про надання згоди на розробку проекту землеустрою необхідно подати додаткові документи та/або погодити надані документи немає можливості.

Рішенням 11-ї сесії Хмельницької міської ради № 60 від 25.01.2017р. фізичній особі підприємцю Гаврищишиній М. М. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку в оренду по вул. Вінницьке шосе, 92, кадастровий номер :20:006:0020, для обслуговування нежитлового приміщення та приміщення магазину, загальною площею 348 кв. м.

Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.04.2017р. за № 18-28-99.10-2336/0/15-17, управлінню земельних ресурсів департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради надано інформацію, в тому числі і про вартість одного метра квадратного земельної ділянки що розташована по вул. Вінницьке шосе, 92, кадастровий номер :20:006:0020, а саме: 2014р. - 455 грн., 2015р. - 568 грн., 2016р. - 814 грн. та 2017р. - 863 грн.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.04.2020року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки що розташована по вул. Вінницьке шосе, 92, кадастровий номер :20:006:0020 за 2017 рік складає 298914 грн.

Відповідно до інформації ДПІ у м. Хмельницькому за № 6081/9/22-25-12-03 від 05.05.2017р. наданої на запит департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, фізичною особою-підприємцем Гаврищишеною М. М. сплачено земельний податок за земельну ділянку розташовану в м. Хмельницькому, вул. Вінницьке шосе, 92 за 372 кв. м., в 2014р. - 581,20 грн., в 2015р. - 647,23 грн., в 2016р. - 924,45 грн., в 2017р. - 983,09 грн.

04.05.2017р. представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи було здійснено обстеження земельної ділянки по вул. Вінницьке шосе, 92, про що складено відповідний акт.

Актом обстеження встановлено, що Рішенням 19 сесії міської ради від 29.08.2012 року № 52 Гаврищишиній М. М. було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 348 кв. м. по вул. Вінницьке шосе, 92 для обслуговування нежилого приміщення. Рішенням міської ради від 25.01.2017 року за № 60 дана земельна ділянка передана в оренду Гаврищишеній М. М. терміном на 10 років для обслуговування нежилого приміщення та магазину. При обстеженні земельної ділянки встановлено, що дана ділянка не огороджена.

08.06.2017р. між Хмельницькою міською радою (Орендодавець) та ФОП Гаврищишиною М.М. (Орендар) укладено договір оренди землі №137/01, згідно якого Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення одинадцятої сесії міської ради № 60 від 25.01.2017р. із земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з кадастровим номером :20:006:0020, яка розташована в м. Хмельницькому, по вул. Вінницьке шосе, 92.(п.1 договору).

Згідно п. 2.1 Договору, в оренду передасться земельна ділянка загальною площею 348 кв.м.

На земельній ділянці розміщені об'єкти нерухомого майна - одноповерхова капітальна не житлова будівля, а також інші об'єкти інфраструктури - проїзди та площадки площею 161 кв.м. (п. 3 договору).

Відповідно до п. 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :20:006:0020, на дату укладання договору становить 298914,00грн.

Між сторонами складено та підписано акт передачі-прийому земельної ділянки, згідно якого фізична особі-підприємець Гаврищишина М. М. (Орендар) прийняла на підставі договору оренди землі № 137/01 від 08.06.2017р. та рішення одинадцятої сесії міської ради від 25.01.2017р. № 60 земельну ділянку площею 348 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Вінницьке шосе, 92, для обслуговування нежитлового приміщення та приміщення магазину.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна об'єкта нерухомого майна земельна ділянка, площею 348 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Вінницьке шосе,92, кадастровий номер :20:006:0020, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, вид використання земельної ділянки: для обслуговування нежитлового приміщення та приміщення магазину зареєстрована за реєстраційним номером 101 11.07.2017р., яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради, а також зареєстроване право оренди земельної ділянки за ФОП Гаврищишиною М. М. (номер запису про інше речове право: 21376435 від 11.07.2017р.) на підставі договору оренди землі №137/01 від 08.06.2017р..

Позивач посилаючись на те, що відповідач з моменту набуття права власності на нерухоме майно та до укладення договору оренди землі № 137/01 від 08.06.2017 року, використовує земельну ділянку по вул. Вінницьке шосе, 92 без правовстановлюючих документів, звернувся з позовом про стягнення з ФОП Гаврищишиної М. М. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 40382,57 грн. за період з 01.01.2015р. по 08.06.2017р.

Згідно наданого розрахунку, розмір орендної плати, визначався на підставі таких показників, як площа земельної ділянки (348 кв. м.), нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розмір річної орендної плати, розмір плати за місяць, період використання. Так, безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати, завдані за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. склала 15165,89 грн. , за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. склали 21734,31 грн., за період з 01.01.2017р. по 08.06.2017р. склали 3482,37 грн. Всього в сумі 40382,57 грн.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до статті 80 ЗК України, суб'єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статями 122, 123, 124 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір земельної ділянки, в якому згідно з частиною 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1 статті 96 ЗК України).

У даній справі предметом позову є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендною плати за період з 01.01.2015р. по 08.06.2017р.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Водночас за змістом статей 74, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Нормами статті 120 Земельного України та статті 377 Цивільного України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

З огляду на вищевказані законодавчі приписи, предметом доказування у даному спорі є, зокрема і обставини щодо земельної ділянки, площі, меж та кадастрового номеру земельної ділянки, право на яку перейшло до набувача будівлі.

Визначення земельної ділянки наведено в частині 1 статті 79 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.07.2017р., Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вулиця Вінницьке шосе, 92, кадастровий номер :20:006:0020, площею 0,0348 га, 02.11.2016р., а відповідно до рішення 11-ї сесії Хмельницької міської ради № 60 від 25.01.2017р. фізичній особі підприємцю Гаврищишиній М. М. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку в оренду по вул. Вінницьке шосе, 92, кадастровий номер :20:006:0020, для обслуговування нежитлового приміщення та приміщення магазину, загальною площею 348 кв.м.

При цьому, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна: земельної ділянки, що розташована у місті Хмельницькому, вулиця Вінницьке шосе, 92, кадастровий номер :20:006:0020, площею 0,0348 га, державна реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку відбулась 11.07.2017р.

Враховуючи наведене, формування земельної ділянки з визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру та державна реєстрація у Державному земельному кадастрі відбулася 02.11.2016р., при цьому, державна реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку відбулась лише 11.07.2017р.

Таким чином, посилання позивача на те що ним було здійснене нарахування безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 40382,57 грн. починаючи з 01.01.2015р. щодо земельної ділянки що розташована у місті Хмельницькому, вулиця Вінницьке шосе, 92, кадастровий номер :20:006:0020, площею 0,0348 га судом не приймається, оскільки земельну ділянку сформовано лише 02.11.2016р., а реєстрація зазначеної земельної ділянки за позивачем була здійснена 11.07.2017р.

Крім того, судом приймається до уваги, і довідка ДПІ у м. Хмельницькому за № 6081/9/22-25-12-03 від 05.05.2017р. надана на запит департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, згідно якої площа земельної ділянки за яку фізичною особою-підприємцем Гаврищишеною М. М. сплачувався земельний податок за період з 2014р. по 2017р. складає 372 кв. м., а не як зазначено позивачем 348 кв. м.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі», об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (ч. 1 ст. 21 названого Закону).

Отже, позивач у даній справі має надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об'єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі» у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів).

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №922/392/18, від 07.02.2019 у справі №922/3639/17, від 06.02.2018 у справі № 923/921/17.

Судом встановлено, що належна відповідачу нежитлова будівля знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :20:006:0020, яка є сформованим об'єктом цивільних прав з 02.11.2016р.

Проте заявлені в даній справі позовні вимоги стосуються стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою площею 348 кв. м., межі якої позивачем взагалі не визначені шляхом складання акта обстеження земельної ділянки.

Так, актом обстеження лише встановлено, що рішенням міської ради від 29.08.2012 року № 52 Гаврищишиній М. М. було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 348 кв. м., рішенням міської ради від 25.01.2017 року за № 60 дана земельна ділянка передана в оренду Гаврищишеній М. М. При обстеженні земельної ділянки встановлено, що дана ділянка не огороджена.

Відповідно, позивачем не доведено, та матеріали справи не містять доказів того , що спірна земельна ділянка існувала протягом зазначеного в позові періоду, як об'єкт цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, також не надано позивачем доказів які б підтверджували реальну можливість передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі» у зазначений період

Судом зазначається, що основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель», дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача безпідставно збережені коштів, набуті за рахунок використанням земельної ділянки без внесення орендної плати за період з 01.01.2015р. по 08.06.2017р.

При цьому, в обґрунтування посилається на повідомлення управління Держземагенства у Хмельницькій області за №18-28-99.10-2336/0/15-17 від 13.04.2017р., згідно якого, інформація про вартість 1 кв. м. земельної ділянки земельної ділянки по вул. Вінницьке шосе,92, кадастровий номер :20:006:0020, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07), становить за 2014р. - 455 грн., 2015р. - 568 грн., 2016р. - 814 грн. та 2017р. -863 грн.

Всупереч зазначеним нормам позивачами не надано в матеріали справи затвердженої документації щодо нормативної грошової оцінки, розробленої юридичними особами, відсутній також і витяг з технічної документації нормативної грошової оцінки земель, виданий відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів за період з 2015 року по 2017 рік.

Враховуючи положення статті 79-1 Земельного кодексу України та статей 20, 23 Закону України «Про оцінку земель», здійснений позивачем розрахунок суми втрат бюджету за користування земельною ділянкою площею 348 кв. м. є недоведеним, зокрема в частині застосування нормативної грошової оцінки, оскільки відповідна земельна ділянка не сформована як об'єкт цивільних прав, що виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р.

Враховуючи вищенаведене, а саме: визначення орендної плати без нормативно-грошової оцінки, яка не визначена згідно з вимогами чинного законодавства, без встановлення площі, меж та кадастрового номеру земельної ділянки, відсутністю в акті перевірки вищенаведених фактів, стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів є неправомірним.

На підставі наведеного, в позові належить відмовити.

Щодо строку позовної давності, судом зазначається, що згідно зі статтями 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (статті 281 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р.).

Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення коштів за період з 01.06.2015р. по 05.10.2015 р. є необґрунтованими, з огляду на встановлене вище, отже право або охоронюваний законом інтерес позивача в даному випадку не є порушеним, суд відмовляє в клопотанні відповідача щодо застосування позовної давності.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Хмельницької міської ради м. Хмельницький до фізичної особи - підприємця Гаврищишиної Марії Миколаївни м. Хмельницький про стягнення 40382,57 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням ч. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення".

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст складено 22.07.2020р.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна,3)(реком. з повід.)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)(реком. з повід.)