ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
10.07.2020 Справа № 905/240/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., суддів Левшиної Г.В. та Зекунова Е.В., при секретарі судового засідання Лисих О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД б/н від 01.07.2020 про виправлення описки та заміну способу та порядку виконання рішення
про скасування рішення Маріупольської міської ради від 03.03.2017 №7/16-1250 Про поновлення строку оренди земельної ділянки по б.Шевченка в Центральному районі міста Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАКІ ЛТД та визнання поновленим договір оренди земельної ділянки по б.Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя від 22.05.2012, укладеного між ТОВ Лакі ЛТД, м.Маріуполь Донецької області, та Маріупольською міською радою, м.Маріуполь Донецької області, в редакції приведеній позивачем у позові, на підставі ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі, -
за участю представників сторін:
від позивача (заявника): не з`явився
від відповідача (боржника): не з`явився
В провадженні судової колегії у складі головуючого судді Бокової Ю.В., суддів Харакоза К.С. та Ніколієвої Л.В. знаходилась справа № 905/240/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД до Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, про скасування рішення Маріупольської міської ради від 03.03.2017р. №7/16-1250 Про поновлення строку оренди земельної ділянки по б. Шевченка в Центральному районі міста Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАКІ ЛТД та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки по б. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя від 22.05.2012р., укладеного між ТОВ Лакі ЛТД, м. Маріуполь Донецької області, та Маріупольською міською радою, м.Маріуполь Донецької області, в редакції позивача, викладеній у позовній заяві, на підставі ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі".
Рішенням господарського суду від 26.11.2019 по справі № 905/240/18 позовні вимоги задоволені частково.

Скасовано рішення Маріупольської міської ради від 03.03.2017 №7/16-1250 Про поновлення строку оренди земельної ділянки по б.Шевченка в Центральному районі міста Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАКІ ЛТД.

Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1762,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 рішення Господарського суду Донецької області від 26.11.2019 у справі №905/240/18 залишено без змін.

05.06.2020 на виконання рішення Господарського суду Донецької області видано відповідний наказ.

02.07.2020 на адресу суду від товариства з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД надійшло клопотання про виправлення описки та зміну способу виконання рішення по справі №905/240/18, в якому заявник просить суд виправити описку, допущену при ухваленні рішення від 26.11.2019 по справі № 905/240/18 та наказів від 05.06.2019 шляхом зазначення замість невірного найменування та реквізитів стягувача малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю Люкс (87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Металургів, будинок 47, приміщення 1, 2; ) вірного, а саме товариства з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД (87554, Донецька область, місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 295-А, ).

Також у вказаному клопотанні заявник просив змінити порядок та спосіб виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2019 по справі №905/240/18 в частині стягнення з боржника - Маріупольської міської ради судового збору в розмірі 1762,00 грн. з розпорядника бюджетних коштів - Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70, ).

В обґрунтування означених вимог заявник посилався на те, що відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011р. № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Проте, за твердженням заявника, Маріупольська міська рада в управлінні Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області не обслуговується, рахунки на її ім`я не відкрито. Разом із тим, згідно приписів ст. 11 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виконавчим органом боржника є виконавчий комітет Маріупольської міської ради (). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради. Тому, рахунки на ім`я Маріупольської міської ради () в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області не відкриті та розрахункове-касове обслуговування не здійснюється.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 06.07.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями по справі №905/240/18 у зв`язку із перебуванням судді Ніколаєвої Л.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020, для розгляду даного клопотання сформовано наступну колегію: головуючий суддя Бокова Ю.В., судді Харакоз К.С. та Зекунов Е.В.

Ухвалою суду від 06.07.2020 вищезазначену заяву призначено до розгляду на 10.07.2020.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 10.07.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями по справі №905/240/18 у зв`язку із перебуванням судді Харакоза К.С. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2020, для розгляду даного клопотання сформовано наступну колегію: головуючий суддя Бокова Ю.В., судді Левшина Г.В. та Зекунов Е.В.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши зазначене клопотання та додані до неї документи, господарським судом встановлено наступне.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ, імен, назв тощо.

Згідно з положеннями ст.ст.18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ст.327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про виконавче провадження у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно приписів ст. 15 Закону України Про виконавче провадження стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як встановлено судом, при виготовленні вступної та резолютивної частини, повного тексту рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2019, господарським судом Донецької області було допущено технічну описку у резолютивній частині, а саме невірно зазначено найменування та реквізити сторони, на користь якої ухвалено рішення від 26.11.2019 по справі № 905/240/18, а саме: замість вірного товариства з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД (87554, Донецька область, місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 295-А, ) помилково було зазначено «малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю Люкс (87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Металургів, будинок 47, приміщення 1, 2; )».

Частиною першою статті 243 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпляючи суті рішення.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ, імен, назв тощо.

Враховуючи характер допущеної описки, господарський суд вважає, що технічна помилка підлягає виправленню, оскільки таке виправлення не зачіпає суті рішення.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне внести відповідні виправлення до вступної та резолютивної частини, а також повного тексту рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2019 по справі №905/240/18.

Враховуючи, що наказ від 05.06.2020 був виданий на виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2019 по справі № 905/240/18, до якого судом вказаною ухвалою внесено відповідні зміни, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД в частині виправлення відповідної описки в даному наказі.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Конституційним Судом України зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №1 1-рп/2012. Відповідно до мотивувальної частини рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009 Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Згідно ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до змісту рішення від 20.07.2004 Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, лише за наявності обставин та в порядку, передбачених вищевказаними нормами, сторони виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні.

Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Заміна способу виконання судового рішення не повинна включати дослідження фактів, які входять в новий предмет дослідження, зокрема, встановлювати вартість цього товару, тощо.

Інститут зміни способу виконання судового рішення є інститутом процесуального права та його застосування не може змінювати матеріально-правові відносини між сторонами.

Згідно приписів Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, зокрема п. 7.1.3. під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

При розгляді заяви про зміну порядку та способу виконання судового рішення, суд має враховувати те, що принципом господарського судочинства є виконуваність рішення суду. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з ч.3 ст. 24 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 64 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Згідно п. 3 ч.2 ст. 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Відповідно до приписів ст. 48 Закону України Про виконавче провадження, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи встановлення судом факту неможливості виконання судового рішення внаслідок відсутності відкритих рахунків Маріупольської міської ради у органах Державної казначейської служби, а також з огляду на наявність відповідних відкритих рахунків виконавчого органу Маріупольської міської ради, суд дійшов висновку щодо можливості зміни порядку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.11.2019 по справі № 905/240/18 та наказу Господарського суду Донецької області від 05.06.2020 по справі № 905/240/18 шляхом стягнення з Маріупольської міської ради судового збору в розмірі 1762,00 грн. за рахунок розпорядника бюджетних коштів м. Маріуполя - Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області (87500 м. Маріуполь, пр. Миру, буд.70, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД.

Керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 243, 328, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД б/н від 01.07.2020 про виправлення описки та заміну способу та порядку виконання рішення - задовольнити.

Виправити допущену технічну описку у вступній та резолютивній частині рішення, а також повному тексті судового рішення Господарського суду Донецької області від 26.11.2019 по справі №905/240/18.

Викласти абзац 2 вступної та резолютивної частини рішення, а також повного тексту рішення Господарського суду Донецької області від 26.11.2019 у справі № 905/240/18 в наступній редакції:

Стягнути з Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Мира, будинок 70; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД (87554, Донецька область, місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 295-А, ) судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Зазначити стягувачем за наказом Господарського суду Донецької області від 05.06.2020 по справі № 905/240/18 товариство з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД (87554, Донецька область, місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 295-А, ).

Змінити порядок виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.11.2019 по справі № 905/240/18 та наказу Господарського суду Донецької області від 05.06.2020 по справі № 905/240/18 шляхом стягнення з Маріупольської міської ради судового збору в розмірі 1762,00 грн. за рахунок розпорядника бюджетних коштів м. Маріуполя - Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області (87500 м. Маріуполь, пр. Миру, буд.70, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Лакі ЛТД (87554, Донецька область, місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 295-А, )

Виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.11.2019 по справі № 905/240/18 та наказу Господарського суду Донецької області від 05.06.2020 по справі №905/240/18 здійснювати з урахуванням цієї ухвали без видачі нового наказу.

Дану ухвалу вважати невід`ємною частиною наказу господарського суду Донецької області від 05.06.2020 по справі № 905/240/18.

У судовому засіданні 10.07.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.07.2020.

Ухвала набрала законної сили в день її винесення судом 10.07.2020.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Ю.В. Бокова

Суддя Г.В. Левшина

Суддя Е.В. Зекунов