ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" липня 2020 р. Справа№ 910/15803/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Пальчик М.М.(ордер серія СВ №1002638 від 28.02.20)

від відповідача-1: Курильченко К.О. (довіреність №209 від 03.12.19)

Лопатнікова А.В. (довіреність №1180-К-Н-О від 05.03.20)

від відповідача-2: не з`явились

від третьої особи-1: не з`явились

від третьої особи-2: не з`явились

від третьої особи-3: Лисак Т.Л. (ордер серія КВ №373518 від 18.05.2020)

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕФ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 р.

у справі № 910/15803/19 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕФ"

до 1) Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардена"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

1) Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського

нотаріального округу Крючкової Тамари Віталіївни

2) Державного реєстратора філії Комунального підприємства

Київської обласної ради "Готово" міста Києва Бондаренко

Ангеліни Віталіївни

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс"

про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішень

про державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 у справі №910/15803/19 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕФ" з вимогами до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ардена" про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішень про державну реєстрацію відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЕФ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 у справі №910/15803/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2020 апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "АЕФ" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі № 910/15803/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 у справі №910/15803/19.

07.04.2020 року через відділ управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 року розгляд справи №910/15803/19 призначено на 27.05.2020 року.

Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Артіс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 у справі №910/15803/19 скасувати, а у справі прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕФ" задовольнити у повному обсязі. Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Артіс" просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2020 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 року задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 у справі №910/15803/19 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Артіс" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 у справі №910/15803/19. Об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕФ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс" в одне провадження, розгляд справи призначено на 27.05.2020 року.

26.05.2020 року через відділ управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи №910/15803/19.

27.05.2020 року через відділ управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшла заява про зміну адреси для листування.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 року було оголошено перерву в судовому засіданні до 08.07.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 року було оголошено перерву в судовому засіданні до 09.07.2020.

09.07.2020 року представником АТ КБ «Приватбанк» було подано заяву про накладення арешту в порядку частини 5 статті 1057-1.

Суд, розглянувши зазначену заяву АТ КБ «Приватбанк» зазначає наступне.

Статтею 1057-1 ЦК України визначено правові наслідки недійсності кредитного договору.

Вказаною нормою передбачено повноваження суду забезпечити виконання прийнятих ним судових рішень у спорах про визнання недійсними кредитних договорів та договорів застави до них, відповідно до яких у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов`язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

Визнаючи недійсним кредитний договір, у якому виконання зобов`язання позичальника забезпечено заставою майна позичальника або поручителя, суд за заявою кредитодавця накладає на таке майно арешт, який у подальшому підлягає зняттю після виконання зобов`язання повернути кредитодавцю кошти у розмірі, визначеному судом.

Визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов`язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним - після виконання зобов`язання повернути кредитодавцю кошти в розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Вимоги щодо змісту судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті встановлено ст. 238 ГПК України, частинами п`ятою та шостою якої визначено вимоги щодо змісту резолютивної частини рішення.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині рішення вказується про забезпечення виконання рішення.

Частиною 12 ст. 238 ГПК України встановлено що у разі визнання судом недійсним кредитного договору, в якому виконання зобов`язання позичальника забезпечено заставою майна, а також у разі визнання недійсним договору застави, яким забезпечується виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, суд накладає на таке майно арешт.

Правовий аналіз зазначених вище положень ст. 1057-1 ЦК України, ч. 12 ст. 238 та ст. 239 ГПК України, дає підстави для висновку про те, що вказані норми перебувають у системному зв`язку між собою, при цьому процесуальною нормою визначається повноваження та порядок застосування господарським судом механізму забезпечення виконання судового рішення у вигляді накладення арешту на майно, що є предметом застави, у спорах про визнання недійсними кредитного договору, а також у разі визнання недійсним договору застави, яким забезпечується виконання позичальником своїх зобов`язань.

В той же час, на підставі ч. 2 ст. 239 ГПК України забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову, який, як вказувалось вище врегульовано положеннями ст.ст. 138 та 139 ГПК України.

Суд зауважує, що накладення арешту відповідно до приписів ст. 137 ГПК України, віднесено саме до заходів забезпечення позову, застосування яких передбачено порядком, що встановлений у ст. 138-139 ГПК України і сплата судового збору за подання відповідної заяви є обов`язковою, а заявником судовий збір не сплачений.

Окрім того, суд враховує, що АТ КБ «Приватбанк» брало участь під час розгляду справи в суді першої інстанції, було присутнім під час судових засідань. Разом з тим, до моменту розгляду справи № 910/15803/18 по суті судом першої інстанції з такою заявою не звернулось. Натомість, заяву про накладення арешту було подано після прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 у справі № 910/15803/18 на завершальному етапі розгляду справи судом апеляційної інстанції без зазначення підстав звернення з такою заявою саме до суду апеляційної інстанції.

Суд також враховує, що за умовами ст. ст. 1057-1 ЦК України арешт накладається при визнанні недійсним договору застави при забезпеченні виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором.

Відповідна норма ст. 1057-1 Цивільного кодексу України підлягає застосуванню в нерозривному зв`язку з дослідженням обставин щодо чинності зобов`язань за кредитним договором, а з огляду на зміст п. 3.12. Постанови Пленум Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» визначені 1057-1 ЦК України наслідки застосовуються у разі визнання недійсним кредитного договору, в якому виконання зобов`язання позичальника забезпечено заставою майна, а також у разі визнання недійсним договору застави, яким забезпечується виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором. Тобто коли позичальник і заставодавець поєднуються в одній особі і одночасно досліджуються обставини щодо чинності зобов`язань за кредитним договором.

Предметом спору у справі є вимога про визнання недійсним Договору іпотеки яке не належало позичальнику, подана АТ КБ «Приватбанк» заява не містить жодних обґрунтувань (не викладено обставин) щодо чинності самого кредитного договору, строків та стану його виконання, а також наявності інших забезпечувальних зобов`язань та чи відбувалось погашення боргу через такі зобов`язання. З урахуванням наведеного, суд позбавлений можливості повно та всебічно дослідити обставини, які мають значення для вирішення питання про накладення арешту на предмет іпотеки.

Тобто, в межах даної справи питання про дослідження обставин, що стосується основного зобов`язання - кредитного договору, який забезпечується іпотекою, наявність заборгованості, дійсну суму заборгованості, тощо взагалі не встановлювалося. А тому задоволення такої заяви, в рамках даної справи, суперечило б, крім іншого, положеннями ст. 1 Протоколу першого до Конвенції про захист право людини та основоположних свобод.

За таких обставин суд приходить до висновку що заява АТ КБ «Приватбанк» про накладення арешту була подана з порушенням вимог ст.ст. 139-140 ГПК України, а тому суд повертає зазначену заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 139-140 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про накладення арешту повернути заявнику.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець