ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 Справа № 917/528/20

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БГМ", 39625, м. Кременчук, Полтавська область, вул. генерала Манагарова, буд. 1, кв. 173

до відповідача Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажної фірми "Укртрансгаз", 36002, м. Полтава, вул. Кагамлика, 33-А

про стягнення 108778,52 грн. заборгованості

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: адвокат Жирний О.С.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "БГМ" звернулось до суду з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажної фірми "Укртрансгаз" про стягнення 108778,52 грн. заборгованості, з яких: 105100,07 грн. - основного боргу, 3678,45 грн. - пені.

За ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.04.2020р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15.05.2020р. відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. №5282 від 15.05.2020р.) та клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою суду від 16.06.2020р. суд задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін та призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 30.06.2020р.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що строк оплати не настав оскільки у пункті 4.2. договору сторони передбачили, що своєчасне ненадання постачальником податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушенням порядку заповнення, встановленого ПКУ, або надання податкової накладної з порушенням вимог електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПН в терміни передбачені ПКУ, є відкладальною обставиною для настання обов`язку покупця щодо здійснення оплати товарів за цим договором, до моменту одержання покупцем такої податкової накладної/розрахунку коригування та одержання інформації з ЄРПН про підтвердження факту здійснення такої реєстрації постачальником та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення та підписання.

24.06.2020р. відповідач також надав суду заперечення на позовну заяву (вхід. №6601 від 24.06.2020р.).

У судовому засіданні 30.06.2020р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.01.2019р. між акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (покупець, відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "БГМ" укладено договір про закупівлю товару №/195 (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у визначений цим Договором строк передати у власність покупцю гравій, пісок, щебінь і наповнювачі (щебінь), (далі - товари), зазначені в Специфікації, яка наведена в додатку 1 до договору та є його невідємною частиною (надалі - специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити ці товари (п. 1.1 договору).

Найменування, (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у Специфікації (п. 1.2. договору).

Відповідно до п.3.1. договору, сума цього договору становить 1 108 968,00 грн., у тому числі ПДВ - 184828,00 грн.

Ціна за одиницю товару зазначена в Специфікації (п. 3.3. договору).

Специфікацією до договору №/195 від 11.01.2019 сторони визначили загальну вартість товару на суму 924140,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п.5.1 договору сторони погодили термін поставки товарів - партіями в період, зазначений в пункті 1.1 розділу 1 цього договору, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів після надання покупцем письмової рознарядки на передачу кожної окремої партії товарів, в якій зазначається найменування, кількість товару та адреса місця доставки товару.

Згідно з п.4.2 договору покупець зобов`язаний оплатити вартість переданих товарів не раніше 35-ти та не пізніше 45-ти календарних днів з дати поставки, визначеної за правилами п. 5.8 Договору.

Крім того в п. 4.3 сторони погодили, що постачальник зобов`язаний надати Покупцю податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, з зазначенням обов`язкових реквізитів, відповідно до вимог Податкового кодексу України, з дотриманням умов щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та в строки, встановлені Податковим кодексом України.

Несвоєчасне надання Постачальником податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушеннями порядку заповнення, встановленого Податковим кодексом України, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, передбачені Податковим кодексом України, є відкладальною обставиною для настання обов`язку Покупця щодо здійснення оплати товарів за цим Договором, до моменту одержання Покупцем такої податкової накладної/розрахунку коригування та одержання інформації з Єдиного реєстру податкових накладних про підтвердження факту здійснення такої реєстрації Постачальником та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення та підписання.

Згідно п. 5.8 датою поставки Товарів за цим Договором є прийняття Покупцем товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.13. цього Договору та передача Постачальником Покупцю в повному обсязі наведених у даному пункті договору документів.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору, він здійснив відвантаження товару згідно видатковими накладними та супровідними документами згідно переліку нижче:

Видаткова накладна №37 від 14.02.2019 року, щебінь природний фракція 5-20 мм, кількість 30,59 м3, сума з ПДВ 24230,95 грн, у тому числі ПДВ 4038,49 грн, рахунок №34 від 14.02.2019 року. Товарно-транспортна накладна №Р37 від 14.02.2019 року, паспорт якості №40 від 14.02.2019 року;

Видаткова накладна №44 від 25.02.2019 року, щебінь природний фракція 5-20 мм, кількість 25,63 м3, сума з ПДВ 20302,03 грн., у тому числі ПДВ 3383,67 грн., рахунок №40 від 25.02.2019 року, товарно-транслортна накладна №Р44 від 25.02.2019 року, паспорт якості №55 від 25.02.2019 року;

Видаткова накладна №45 від 27.02.2019 року, щебінь природний фракція 5-20 мм, кількість 24,95 м3 сума з ПДВ 19763,40 грн., у тому числі ПДВ 3293,90 грн., рахунок №41 від 27.02.2019 року, товарно-транспортна накладна №Р45 від 27.02.2019 року, паспорт якості №57 від 27.02.2019 року;

Видаткова накладна №51 від 28.02.2019 року, щебінь природний фракція 5-20 мм, кількість 25,39 м3, сума з ПДВ 20111,93 грн., у тому числі ПДВ 3351,99 грн., рахунок №43 від 28.02.2019 року, товарно-транспортна накладна №Р51 від 28.02.2019 року, паспорт якості №60 від 28.02.2019 року;

Видаткова накладна №50 від 28.02.2019 року, щебінь природний фракція 5-20 мм, кількість 26,122 м3 сума з ПДВ 20691,76 грн., у тому числі ПДВ 3448,63 грн., рахунок №42 від 28.02.2019 року, товарно-транспортна накладна №Р50 від 28.02.2019 року, паспорт якості №60 від 28.02.2019 року;

Позивач вважає, що строк оплати згідно перелічених накладних настав та звернувся до суду із позовною заявою про стягнення 108778,52 грн. заборгованості, з яких: 105100,07 грн. - основного боргу, 3678,45 грн. - пені.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем, на виконання умов договору позивач згідно з видаткових накладних №37 від14.02.2019 р., № 44 від 25.02.2019 р., №45 від 27.02.2019 р., №51 від 28.02.2019 р., №50 від 28.02.2020 р. поставив відповідачу товар на загальну суму 105100,07 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний оплатити вартість переданих товарів не раніше 35-ти та не пізніше 45-ти календарних днів з дати поставки, визначеної за правилами п. 5.8 Договору.

Водночас, у пункті п. 4.3 сторони погодили, що постачальник зобов`язаний надати Покупцю податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, з зазначенням обов`язкових реквізитів, відповідно до вимог Податкового кодексу України, з дотриманням умов щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та в строки, встановлені Податковим кодексом України.

Несвоєчасне надання Постачальником податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушеннями порядку заповнення, встановленого Податковим кодексом України, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, передбачені Податковим кодексом України, є відкладальною обставиною для настання обов`язку Покупця щодо здійснення оплати товарів за цим Договором, до моменту одержання Покупцем такої податкової накладної/розрахунку коригування та одержання інформації з Єдиного реєстру податкових накладних про підтвердження факту здійснення такої реєстрації Постачальником та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення та підписання.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач прийняв товар, підписав усі супровідні документи. Претензій щодо якості та кількості Товару, що поставлявся, не надходило.

Судом встановлено, що на виконання вимог Податкового кодексу України та умов Договору, Позивач направив на реєстрацію податкові накладні датами виникнення податкових зобов`язань. Проте, реєстрація податкових накладних була зупинена органами Державної Фіскальної Служби України.

З метою розблокування податкових накладних Позивач згідно Податкового Кодексу України подав пояснення щодо податкових накладних, реєстрація яких була зупинена. Згодом, отримавши рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, Позивач оскаржив рішення податкового органу, проте вдруге отримав відмову з причини ненадання Відповідачем довіреності на особу, які підписала договір.

На підставі викладеного, беручи до уваги відкладальну обставину визначену в п. 4.3 Договору, суд встановив, що обов`язок відповідача здійснити оплату поставленого товару вартістю 105100,07 грн. на момент розгляду справи ще на розпочався.

Докази, які б свідчили про виконання позивачем п. 4.3 Договору на час розгляду справив матеріалах справи відсутні.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, витрати, пов`язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 07.07.2020р.

Суддя В.В. Паламарчук