ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" липня 2020 р. Cправа № 145/166/18

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (вул. 50-річчя Жовтня, 8, село Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)

про визнання незаконним наказу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" №1 від 13.05.2015 в частині відкликання з посади директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

На підставі ухвали Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №145/166/18 передано для продовження розгляду до Господарського суду Вінницької області вказану справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" про визнання незаконним наказу від 13.05.2015 №1 у частині відкликання з посади директора, стягнення 11194 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 14798,25 грн заборгованості із заробітної плати, 49313,06 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування 19 000 грн моральної шкоди.

07.04.2020 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу документообігу суду справу №145/166/18 розподілено судді Тварковському А.А.

Ухвалою суду від 13.04.2020 вказану справу прийнято до свого провадження визначеним складом суду, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.05.2020.

04.05.2020 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення у справі, заява про зміну предмету позову та клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 05.05.2020, проведеному у відсутності учасників справи, судом прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову з урахуванням приписів ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, оскільки фактичні обставини справи змінилися після закінчення підготовчого засідання при первісному розгляді справи та майнові вимоги погашено відповідачем з урахуванням постанови Вінницького апеляційного суду від 07.05.2019 у даній справі, тому останні втратили свою актуальність на момент розгляду справи господарським судом.

Таким чином, позивач просить визнати незаконним наказ Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" №1 від 13.05.2015 в частині відкликання з посади директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" ОСОБА_1 .

Виконавши завдання підготовчого провадження, строк якого ухвалою суду від 05.05.2020 продовжено на 30 днів, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 02.07.2020.

25.06.2020 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору за подання позову до господарського суду в сумі 397,28 грн, у якому заявник повідомляє про неможливість бути присутнім у судовому засіданні 02.07.2020 у зв`язку з перебуванням на відпочинку.

У судове засідання 02.07.2020 представники сторін не з`явилися. При цьому учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення відповідної ухвали суду.

У зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд дійшов висновку, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи. При цьому суд зазначає, що відзиву відповідача чи будь-яких пояснень Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" з актуалізацією власної процесуальної позиції щодо позову до Господарського суду Вінницької області не надходило.

Щодо обставин, які передували передачі матеріалів справи №145/166/18 для продовження розгляду Господарським судом Вінницької області судом встановлено таке.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Тиврівського районного суду Вінницької області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (далі - СТОВ "Поділля"), у якому після уточнення позовних вимог просив: визнати незаконним наказ СТОВ "Поділля" від 13.05.2015 № 1 у частині відкликання його з посади директора цього товариства; стягнути з відповідача 11 194,00 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 14.05.2015 року по 16.02.2016, 17 760,65 грн заборгованості із заробітної плати за період із січня по травень 2017 року та 61 206,21 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по березень 2018 року, а також стягнути 19 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 був учасником СТОВ "Поділля", а з 13.12.2002 по 25.05.2017 - директором цього товариства, за винятком періоду з 13.05.2015 по 06.01.2016, оскільки 13.05.2015 учасниками СТОВ "Поділля" були зареєстровані інші особи, що провели збори засновників, на яких прийняте рішення про відкликання його з посади директора цього товариства, оформлене протоколом № 1. На підставі вказаного протоколу видано наказ № 1 про відкликання ОСОБА_1 з посади, копія якого йому вручена не була.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 16.09.2015 в адміністративній справі № 802/1393/15-а, залишеною без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, визнав незаконними записи про державну реєстрацію змін до складу засновників та зміну відомостей про керівника СТОВ "Поділля", зобов`язав державного реєстратора скасувати ці записи.

Зазначене судове рішення було виконане 06.01.2016, проте фактично позивача було допущено до керівництва товариством 17.02.2016, що підтверджується ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.02.2016 у справі № 145/279/16-ц. Оскільки рішення власника про відкликання з посади директора СТОВ "Поділля", оформлене протоколом від 13.05.2015 № 1, прийняте особою, яка протиправно включена до складу учасників (засновників) цього товариства, ця особа не мала повноважень та правових підстав для прийняття відповідних рішень, то наказ про звільнення позивача від 13.05.2015 є незаконним. Із цих підстав період із 14.05.2015 по 16.02.2016 є вимушеним прогулом позивача, і відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України він має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Після фактичного поновлення на роботі з 17.02.2016 по 25.05.2017 року позивач працював на посаді директора СТОВ "Поділля", проте починаючи з лютого 2017 року йому не виплачувалася заробітна плата, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Порушення власником його трудових прав унаслідок незаконного звільнення, невиплати заробітної плати та непроведення розрахунку при звільненні заподіяло йому моральну шкоду, яка виявилася у відчутті матеріальної незабезпеченості та незахищеності, стресі, що призвів до загострення хвороби.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 05.02.2019 позов задоволено частково: стягнуто зі СТОВ "Поділля" на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у сумі 15 632,13 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 07.05.2019 рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 05.02.2019 скасовано, позов задоволено частково:

- визнано незаконним наказ СТОВ "Поділля" від 13.05.2015 року № 1 у частині відкликання з посади директора СТОВ "Поділля" ОСОБА_1 ;

- вирішено стягнути зі СТОВ "Поділля" на користь ОСОБА_1 : 11 252,00 грн (без утримання податків та обов`язкових платежів) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період із 14.05.2015 по 16.02.2016; 18 594,52 грн заборгованості із заробітної плати; 87 421,37 грн (без утримання податків та обов`язкових платежів) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; 1 500,00 грн відшкодування моральної шкоди;

- у задоволенні решти вимог відмовлено; вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць допущене до негайного виконання.

У червні 2019 року СТОВ "Поділля" подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 05.02.2019 і постанову Вінницького апеляційного суду від 07.05.2019, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення у справі - про відмову в задоволенні позову.

Зокрема, касаційна скарга обґрунтована тим, що на порушення норм процесуального права суди попередніх інстанцій не з`ясували природу правовідносин сторін спору, оскільки в цій справі існує виключно корпоративний спір, а тому він має розглядатись у порядку господарського судочинства.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.08.2019 справа передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною шостою статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції, чинній на час постановлення зазначеної ухвали.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 19.02.2020 касаційну скаргу СТОВ "Поділля" задовольнила частково, скасувала оскаржувані судові рішення, а провадження у справі закрила на підставі пункту 1 частини першої статті 255, частини першої статті 414 ЦПК України, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій помилково визначили предметну юрисдикцію спору та розглянули справу в порядку цивільного судочинства, тоді як розгляд цієї справи має відбуватися в порядку господарського судочинства.

25.03.2020 Великою Палатою Верховного Суду з урахуванням відповідної заяви представника позивача постановлено ухвалу про передачу справи №145/166/18 для продовження розгляду до Господарського суду Вінницької області.

Разом з тим, з урахуванням зміни предмету позову у даній справі судом розглядається вимога позивача про визнання незаконним наказу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" №1 від 13.05.2015 в частині відкликання з посади директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" ОСОБА_1 . При цьому позивач актуалізував свою позицію щодо позову, вказуючи, що особа, яка підписала оскаржуваний наказ про звільнення не мала на той час повноважень керівника СТОВ "Поділля", тобто вчинила незаконну дію.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 був призначений на посаду директора СТОВ "Поділля" з 01.03.2003 (підстава Протокол №1 від 13.12.2002), що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 28, т.1).

Рішенням зборів учасників СТОВ "Поділля" від 13.05.2015, оформленого протоколом №1, ОСОБА_1 відкликано з посади директора СТОВ "Поділля". Обрано ОСОБА_7 на посаду директора СТОВ "Поділля". Рішення зборів підписано головою зборів та єдиним присутнім учасником товариства ОСОБА_6 . , якій належало 100% Статутного капіталу товариства та секретарем зборів ОСОБА_7. (а.с. 145, т.1).

На підставі зазначеного рішення зборів, головою зборів ОСОБА_6. видано наказ №1 від 13.05.2015, про відкликання ОСОБА_1 з посади директора СТОВ "Поділля" з 13.05.2015 та призначення на посаду директора ОСОБА_7 (а.с. 144, т.1).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.09.2015, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.10.2015 та ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 26.01.2016 у адміністративний справі № 802/1393/15-а за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , СТОВ "Поділля", ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання протиправними та скасування записів встановлено, що 13.05.2015 державним реєстратором Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області Посвятенком В.С. на підставі звернення від імені СТОВ "Поділля" ОСОБА_6 та ОСОБА_7, внесені зміни до відомостей ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зокрема зміни відомостей про керівника СТОВ "Поділля" на ОСОБА_7 (реєстраційний запис № 2000207).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.09.2015 року справі №802/1393/15-а визнані протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області Посвятенка В.С., що полягають у видаленні з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису від 02.04.2015 про затвердження статуту СТОВ "Поділля" в новій редакції та у внесенні до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів щодо СТОВ "Поділля": № 1000207 від 13.05.2015 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи щодо зміни складу або інформації про засновників, № 3000207 від 13.05.2015 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи щодо зміни складу або інформації про засновників, № 2000207 від 13.05.2015 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах та зобов`язано державного реєстратора скасувати вказані записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За приписами ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Витягом з ЄДРЮОФОП №3 станом на 01.02.2016 (а.с.17-20, т.1) підтверджується, що судове рішення у адміністративній справі було виконано 06.01.2016, а ОСОБА_1 зазначений як керівник та підписант СТОВ "Поділля".

Отже, у ЄДРЮОФОП з 06.01.2016 поновлено запис про керівника (директора) СТОВ "Поділля" ОСОБА_1

Щодо законності видачі спірного наказу №1 від 13.05.2015 про відкликання з посади директора ОСОБА_1 суд враховує таке.

Як встановлено при розгляді господарської справи № 902/719/15 та не потребує доведення в силу приписів ч.4 ст. 75 ГПК України рішенням зборів засновників СТОВ "Поділля" від 25.03.2015, оформленого протоколом №89, вирішено передати всі права розпорядження та володіння часткою у Статутному капіталі кожного із засновників в розмірі 12,5 %, а разом 100 % Статутного капіталу, ОСОБА_6

В свою чергу, 02.04.2015 учасниками товариства проведено збори засновників СТОВ "Поділля", оформлені протоколом № 91, на яких прийнято рішення про припинення дії та скасування протоколу загальних зборів від 25.03.2015 № 89 про передачу всіх прав розпорядження та володіння у статутному капіталі СТОВ "Поділля" кожного із засновників в розмірі 12,5%, а разом 100% статутного капіталу ОСОБА_6 ; виключення із складу засновників із передачею права власності на частку у статутному капіталі підприємства засновників товариства ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 по 12.5 % кожного, а разом 50 % на користь юридичної особи СТОВ "Поділля"; внесено зміни та доповнення до Статуту товариства, а саме, викладено пункт 8.12 Статуту в новій редакції, та затверджено нову редакцію СТОВ "Поділля" (а.с. 216, т.1).

Того ж дня, 02.04.2015, затверджено нову редакцію Статуту із зміненим складом учасників та на підставі рішення загальних зборів, державним реєстратором внесено відповідні зміни до державного реєстру.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 у справі № 902/78/16 відмовлено в позові ОСОБА_6 до СТОВ "Поділля" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників СТОВ "Поділля" (), оформлених протоколом № 91 від 02.04.2015; про визнання недійсним Статуту СТОВ "Поділля" () у новій редакції, затвердженій рішенням загальних зборів учасників № 91 від 02.04.2015; про визнання за ОСОБА_6 права власності на частку у розмірі 100 % у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" () вартістю 136500,00 грн.

Як встановлено судом у цій справі, станом на 13.05.2015, на 11.01.2016, на 27.01.2016 року, на 28.01.2016 та на 01.02.2016, в період з дня складання всіма 8 учасниками і передачі їх керівництву (25.03.2015) заяв про вихід зі складу засновників та до складання заяв 31.03.2015 та 01.04.2015 про відкликання заяв про вихід зі складу засновників і проведення зборів 02.04.2015, збори для затвердження змін до установчих документів не скликалися, зміни у складі учасників СТОВ "Поділля" не пройшли державної реєстрації.

Будь-які договори про відчуження часток у статутному капіталі СТОВ "Поділля" між його учасниками та ОСОБА_6 не укладалися, частки в статутному капіталі учасниками ОСОБА_6 не передавалися.

Отже, рішення загальних зборів учасників СТОВ "Поділля", оформлені протоколом № 91 від 02.04.2015 в частині припинення дії та скасування протоколу загальних зборів від 25.03.2015 № 89 є чинним.

З огляду на викладене, на час проведення ОСОБА_6 загальних зборів учасників СТОВ "Поділля" 13.05.2015, остання не мала повноважень на прийняття рішень віднесених до компетенції Зборів засновників СТОВ "Поділля", зокрема відкликання з посади директора товариства, а тому наказ №1 від 13.05.2015 є незаконним.

Окрім того, щодо обставин вручення спірного наказу позивачу, суд звертає увагу на таке.

Довідкою вих.№2 від 23.01.2019 СТОВ "Поділля" підтверджується, що наказ №1 від 13.05.2015 про відкликання і призначення директора СТОВ "Поділля" в діловодстві вказаного товариства відсутній (а.с.143, т.1).

Запис про відкликання ОСОБА_1. з посади директора з 13.05.2015 відсутній і в трудовій книжці позивача, що підтверджується її копією (а.с.27-28, т.1).

Разом з тим, у матеріалах справи наявні копія спірного наказу №1 від 13.05.2015 без підпису ОСОБА_1 , засвідчена відповідачем (а.с.144, т.1) (дана копія подана до Тиврівського районного суду під час розгляду справи), а також незасвідчена світлокопія такого наказу №1 від 13.05.2015, на якій біля прізвища та ініціалів " ОСОБА_1 " вчинено підпис (а.с.48, т.2)(дану світлокопію додано відповідачем до касаційної скарги у справі). При цьому відповідачем не вказано походження доданої до касаційної скарги світлокопії наказу №1 від 13.05.2015, не засвідчено такої світлокопії, що не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.

Щодо твердження позивача, яке викладено в касаційній скарзі, що при вирішенні справи №145/817/15-ц за позовом СТОВ "Поділля" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні прав та обов`язків директора досліджувався наказ про відкликання ОСОБА_1 з посади директора, то встановлені рішенням суду від 26.06.2015 у вказаній справі обставини не вказують на факт вручення ОСОБА_1 копії спірного наказу.

Окремо слід зазначити, що дії сторони, яка діє всупереч своїй попередній поведінці, про що свідчить подання різних за змістом копій наказу №1 від 13.05.2015 (без підпису ОСОБА_1 та з вчиненим підписом, то такі дії є підставою для відмови стороні, що випливає з доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) (постанови ВС КГС від 17.11.2018 у справі №911/205/18 та від 09.04.2019 у справі №903/394/18).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача про те, копія спірного наказу ОСОБА_1 вручена не була. Тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 пропущено строк на звернення із відповідним позовом до суду.

Згідно із ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, врахувавши принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з мотивів наведених вище.

При винесенні даного рішення суд врахував висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

В силу приписів ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач при зверненні до господарського суду із позовною вимогою у 2018 році про визнання незаконним наказу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" №1 від 13.05.2015 в частині відкликання з посади директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" ОСОБА_1 мав сплачувати судовий збір як за немайнову вимогу, виходячи зі ставки судового збору станом на 01.01.2018.

За змістом п.п. 2.2 ч. 2 ст. 4 Закону (в редакції станом на дату подання позовної заяви при первісному зверненні до суду) за подання до господарського суду позовних заяв немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 грн.

Таким чином, позивач при зверненні до господарського суду мав сплачувати 1762 грн, при цьому матеріали справи містять докази сплати судового збору в сумі 397,28 грн, тобто позивачем не доплачено 1364,72 грн судового збору.

З огляду на задоволення позову в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з позивача 1364,72 грн недоплаченого судового збору в дохід Державного бюджету України та 1762 грн стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених останнім витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним наказ Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" №1 від 13 травня 2015 року в частині відкликання з посади директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" ОСОБА_1 .

3. Стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в дохід Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 1364,72 грн судового збору.

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (вул. 50-річчя Жовтня, 8, село Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 1762 грн витрат на сплату судового збору.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За приписами ч.4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України строки, зокрема, щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії карантину.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 13 липня 2020 р.

Суддя А.А.Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - АДРЕСА_1 ;

3 - відповідачу - вул. 50-річчя Жовтня, 8, село Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340.