ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Справа №918/776/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А. ,

суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

за участю представників сторін:

- у Шостому апеляційному адміністративному суді

позивача: Ганченко М.О. (довіреність №1-2246 від 23.01.20);

- у Північно-західному апеляційному господарському суді

відповідача: Янкевич Л.Д. (довіреність №0072Др-18-0120 від 02.01.20);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Шостим апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Рівненської області від 15 травня 2020 року, суддя Заголдна Я.В., м. Рівне, повний текст складено 19 травня 2020 року, у справі

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"

про стягнення заборгованості в сумі 71 421 086,84 грн.

Судом роз`яснено представникам сторін права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Судове засідання проводиться в режимі відеоконференції з Шостим апеляційним адміністративним судом, запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2019 року, АТ "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до АТ "ОГС "Рівнегаз" про стягнення 71 421 086,84 грн. - заборгованості, з яких: 66 921 968,16 грн. - основний борг, 355 852,51 грн. - 3% річних, 4 143 266,17 грн. - пеня, з тих підстав, що відповідач не виконав свого зобов`язання щодо оплати рахунків за добові небаланси за березень-червень 2019 року, чим порушив умови пункту 2.6 Договору транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року.

15 травня 2020 року, рішенням господарського суду Рівненської області у задоволенні даного позову було відмовлено, з тих підстав, що між сторонами існував дійсний (не розірваний, не припинений) Договір на транспортування природного газу №, яким врегульовано правовідносини сторін на момент виникнення спірних правовідносин.

АТ "Укртрансгаз", у своїй апеляційній скарзі, просить рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задоволити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки у період березня-червня 2019 року, за відповідачем виявлялися остаточні обсяги добових небалансів про що складались акти приймання-передачі природного газу на ГРС та направлялись відповідачу і виставлялись рахунки на загальну суму 66 921 968,16 грн. за спірний період.

За п.2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, факт наявності небалансу є правовою підставою для застосування до оператора газорозподільної системи вимоги на оплату за добовий небаланс.

Вважає, що судом першої інстанції не було враховано положення розділу XIV Кодексу ГТС та не надано належної оцінки факту врегулювання законодавцем питання щодо порядку дій з врегулювання небалансів.

Зазначає, що в п.19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено порядок встановлення та оплати добових небалансів. Обсяги добових небалансів підтверджуються актами та довідками про добові небаланси, які складені позивачем, та відповідними актами приймання-передачі природного газу і у відповідача виник обов`язок оплатити виставлені позивачем рахунки за добові небаланси.

Також, апелянт зазначає, що до положень Інформаційної платформи, оператори ГТС самостійно та добровільно подають інформацію (шляхом завантаження файлів з ЄЦП) щодобово, а односторонній акт врегулювання щодобового небалансу автоматично формується платформою на підставі розрахункових небалансів.

АТ "ОГС "Рівнегаз", у своєму відзиві на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги посилання апелянта на те, що оператори газорозподільних систем мають обов`язок вносити інформацію до інформаційної платформи, оскільки такий обов`язок, передбачений п.5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС, виник після винесення постанови НКРЕКП №1437 від 27 грудня 2017 року, а Договір №,на підставі якого заявлено стягнення заборгованості, укладено лише 17 грудня 2015 року і в подальшому не було приведено у відповідність до вказаної норми.

Так, умовами Договору транспортування природного газу № не було врегульовано порядку документування та оплати добових небалансів, тому твердження позивача про те, що замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця наступного за звітним, не відповідає умовам укладеного Договору № та в порушення вимог п.17.3 Договору №, позивач не ініціював внесення змін в договір.

Безпідставним, також, вважає, посилання апелянта, в обґрунтування своїх вимог, на положення Кодексу ГТС, оскільки для врегулювання щодобових небалансів відповідача (Оператора ГРМ) та вимоги оплати за дисбаланс ГТС - повинна передувати певна послідовність дій, яка не дотримана позивачем.

25 червня 2020 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду АТ "Укртрансгаз" було поновлено строк на оскарження, відкрито апеляційне провадження за скаргою АТ "Укртрансгаз" та призначено її розгляд на 13 липня 2020 року.

09 липня 2020 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було задоволено клопотання АТ "Укртрансгаз" і вирішено провести розгляд справи в режимі відеоконференції з Шостим апеляційним адміністративним судом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просить її задоволити тому, що в матеріалах справи містяться всі належні та допустимі докази котрі підтверджують зобов`язання відповідача щодо оплати добових небалансів, розміри яких зазначені у направлених позивачем рахунках, оскільки відбулись зміни у законодавстві та існує чинний, ніким не припинений діючий Договір, то, відповідно, у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати добових небалансів, наявність яких підтверджується односторонніми актами.

Представник відповідача заперечила проти доводів, наведених у апеляційній скарзі, вважає її безпідставною та необґрунтованою, а тому просить відмовити в її задоволенні, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін, аргументуючи свої заперечення тим, що в договорі відсутні умови щодо стягнення вказаних сум, а з часу внесення відповідних змін щодо добових небалансів, позивачем не ініційовано укладення додаткових угод з цього приводу.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

30 вересня 2015 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) №2497 було затверджено типову форму договору транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Додатком до постанови НКРЕКП №2497 є типовий договір транспортування природного газу та додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

17 грудня 2015 року, між ПАТ "Укртрансгаз", як оператором, та ПАТ по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз", як замовником, було укладено Договір транспортування природного газу № (надалі - Договір №), що відповідає умовам Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП №2497 від 30 вересня 2015 року. (т.1 а.с.11-21)

Відповідно до п.2.1. Договору №, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором (п.2.2. Договору №).

Послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором (п.2.3. Договору №):

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Обсяг послуг, що надаються за цим договором (крім послуг балансування), визначається підписанням Додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) - (п.2.4. Договору №).

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п.2.5. Договору №).

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати ці послуги. (п.2.6. Договору №)

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів (п.2.7. Договору №).

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п.2.8. Договору №).

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору № визначено обсяг обов`язків та прав оператора, а пунктами 4.1. та 4.2. Договору - обов`язки та права замовника.

Сторони також узгодили Договором питання обліку, якості, забезпечення та розподіл потужностей, надання номінацій (реномінацій) - розділи V та VI (пункти 5.1.-5.5.; 6.1.-6.3. Договору №). При цьому оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з Додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності).

Окремими розділами сторони зазначили про тарифи розділ VII Договору та визначення вартості та порядок розрахунків за договірну потужність розділ VIII Договору №.

Питання вартості послуг балансування та порядок розрахунків за них узгоджено у розділі IX Договору № (пункти 9.1.-9.5. Договору №).

Сторони визначили, що у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за послуги балансування. Негативний місячний небаланс визначається відповідно до Кодексу. (п.9.1. Договору №)

Відповідно до пункту 9.2 Договору, вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про місячний небаланс Відповідача за формулою: Вбалансування = БЦГ х К х Qбг, де БЦГ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу відповідача; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природні газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1,0.

Базова ціна газу визначається позивачем відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10 числа місяця, наступного за газовим місяцем, розміщує її на своєму веб-сайті (п.9.3. Договору №).

Пунктом 9.4 Договору №, (в редакції Додаткової угоди №1 від 29 листопада 2017 року, (т.1 а.с.22-24) встановлено, що оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг вказаних у абзаці другому даного пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів. Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджету на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ №20 від 11 січня 2005 року, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Відповідно до п.13.1 Договору №, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань по Договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

У відповідності до п.17.3 Договору, у разі внесення та затвердження регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язуються протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору.

Наявні у матеріалах справи письмові докази не містять Додатків 1, 2 та 3 до Договору №, оскільки ні у момент підписання договору, ні у подальшому (у тому числі і шляхом укладення додаткової угоди), такі Додатки сторонами не укладалися.

26 травня 2016 року, замовник повідомив оператора про зміну даних свого місцезнаходження у зв`язку з перейменування вулиці Білякова на Івана Вишенського та вказав, що юридичною адресою замовника слід вважати: 33027, м. Рівне, вул. І. Вишенського, 4. (т.1 а.с.29)

28 листопада 2017 року, ПАТ "Укртрансгаз" направило до ПАТ по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз" лист-повідомлення №1001вих-17-6155, який є невід`ємною частиною Договору №, про зміну реквізитів розділу ХХІІ Договору №, де оператором вважати Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Оператор газотранспортної системи України". (т.1 а.с.26)

29 листопада 2017 року, між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №, якою викладено п.п.8.2., 8.4 розділу 8, п.9.4 розділу 9, п.п.10.4, 10.5 розділу 10 у новій редакції. (т.1 а.с.22-24)

14 червня 2018 року, АТ "Укртрансгаз" направило ПАТ по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз" лист-повідомлення №ТSOвих-18-1482, який є невід`ємною частиною Договору №, про зміну типу АТ "Укртрансгаз" з публічного на приватне та зміну назви ПАТ "Укртрансгаз" на Акціонерне товариство "Укртрансгаз". (т.1 а.с.26)

25 червня 2018 року, АТ "Укртрансгаз" направило до ПАТ по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз" лист-повідомлення №ТSOвих-18-1633, який є невід`ємною частиною Договору №, про зміну реквізитів розділу ХХІІ Договору, у зв`язку зі зміною найменування філії АТ "Укртрансгаз", та оператором вважати Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Оператор газотранспортної системи України" АТ "Укртрансгаз". (т.1 а.с.28)

27 травня 2019 року, ПАТ по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз", листом №33003.1-С-2776-0519 повідомило АТ "Укртрансгаз" про те, що з 22 травня 2019 року змінено тип та назву ПАТ по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз" на Акціонерне товариство " Оператор газотранспортної системи "Рівнегаз".(т.1 а.с.25)

Актами приймання-передачі природного газу за спірний період (березень-червень 2019 року), помісячно, відображено кількість передачі/приймання природного газу від АТ "Укртрансгаз" до АТ "Рівнегаз" у кількості:

- березень - 50 936 626 м3, у тому числі 0,0 м3 для власних потреб;

- квітень - 25 624 668 м3, у тому числі 0,0 м3 для власних потреб;

- травень - 14 574 926 м3, у тому числі 0,0 м3 для власних потреб;

- квітень - 11 334 438 м3, у т.ч. тому числі 0,0 м3 для власних потреб. (т.1 а.с.70-73)

Також, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що АТ ОГС "Рівнегаз" щодобово завантажувало до Інформаційної платформи файли по відбору та споживанню природного газу (носій цифрової інформації міститься у матеріалах справи у файлі і друкована версія - т.1 а.с.48-69, 77 - форми 2, 3, 4, 5).

АТ "Укртрансгаз", за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів АТ ОГС "Рівнегаз" природного газу до/з газотранспортної системи за березень-червень 2019 року, виявив наявність у АТ ОГС "Рівнегаз" небалансів, як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за березень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 3 174 250 м3 (32 853 488 кВт/год.) на загальну вартість 30 630 192,02 грн. (акт №03-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2019 року від 31 березня 2019 року, коригуючий акт №03-2019--05 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2019 року до акту №03-2019- від 31 березня 2019 року від 30 травня 2019 року);

- за квітень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 1 999 996 м3 (20 699 959 кВт/год.) на загальну вартість 17 517 828,98 грн. (акт №04-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць квітень 2019 року від 30 квітня 2019 року);

- за травень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 1 460 305,53 м3 (15 114 162 кВт/год.) на загальну вартість 12 006 796,71 грн. (акт №05-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць травень 2019 року від 31 травня 2019 року);

- за червень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 780 268 м3 (8 075 774 кВт/год.) на загальну вартість 6 767 150,45 грн. (акт №06-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць червень 2019 року від 30 червня 2019 року). (т.1 а.с.30-35);

Крім складених в односторонньому порядку актів врегулювання, небаланси за березень-червень 2019 року було зафіксовано АТ "Укртрансгаз" у - Довідках №1 Про добові небаланси АТ ОГС "Рівнегаз", що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат оператора газорозподільної системи, - Довідках №3 Про добові небаланси АТ ОГС "Рівнегаз". (т.1 а.с.40-47)

Наявність небалансів стали підставою для направлення АТ "Укртрансгаз" рахунків на здійснення оплати АТ "ОГС "Рівнегаз" за добовий небаланс за спірні газові місяці (за кожний окремо) у межах Договору транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року, шляхом їх завантаження до Інформаційної платформи, та встановлено строк оплати: до 20 числа місяця наступного за газовим, а саме:

- №03-2019- від 31 березня 2019 року на оплату за добовий небаланс за березень 2019 року на загальну суму 30 039 680,13 грн.;

- №04-2019- від 30 квітня 2019 року на оплату за добовий небаланс за квітень 2019 року на загальну суму 17 517 828,98 грн.;

- №05-2019- від 31 травня 2019 року на оплату за добовий небаланс за травень 2019 року на загальну суму 12 006 796,71 грн.;

- №06-2019- від 30 червня 2019 року на оплату за добовий небаланс за червень 2019 року на загальну суму 6 767 150,45 грн., а всього на загальну суму 66 921 968,16 грн. (т.1 а.с.36-39)

Представник відповідача не заперечив про їх існування.

05 листопада 2019 року, у зв`язку з тим, що вказані рахунки не були оплачені, АТ "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до АТ "ОГС "Рівнегаз" про стягнення заборгованості в сумі 71 421 086,84 грн., з яких 66 921 968,16 грн. - основного боргу, 355 852,51 грн. - 3% річних, 4 143 266,17 грн. - пеня.

22 січня 2020 року, ухвалою Господарського суду Рівненської області Національну комісію, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг було залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. (т.1 а.с.164-165)

15 травня 2020 року, рішенням господарського суду Рівненської області у задоволенні даного позову було відмовлено. (т.2 а.с.150-173)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Пунктами 7, 45 ч.1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

В силу приписів ч.ч.1, 2 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу", транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Згідно з абз.36 п.5 гл. 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи (надалі - Кодексу), договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

З матеріалів справи встановлено, що 17 грудня 2015 року, між ПАТ "Укртрансгаз", як оператором, та ПАТ по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз", як замовником, на підставі Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП №2497 від 30 вересня 2015 року, було укладено Договір транспортування природного газу №, що відповідно до умов якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість цих послуг.

За приписами ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ч.4 ст. 179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч.ч.1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Пунктом 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу, в редакції від 28 квітня 2017 року, встановлено, що алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці.

Обов`язок здійснення алокації по точках виходу з газотранспортної системи було покладено на АТ "Укртрансгаз".

Згідно п. 5 гл. 1 розділу І Кодексу, алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу ХІІ цього Кодексу.

Номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Так, п.2.3. Договору № сторони визначили, що предметом даного Договору є надання послуг, які включають в себе:

- послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, що подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування), які надаються оператором на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

Перелік цих послуг, які зазначені в пункті 2.3 Договору є вичерпним і вчинення дій щодо врегулювання дій відносно щодобових небалансів не передбачає.

В матеріалах справи відсутній, а позивачем не надано доказів на підтвердження внесення сторонами змін до існуючого Договору щодо врегулювання саме щодобових небалансів.

Тому, колегія суддів вважає, що посилання позивача на вищезазначений Договір в обґрунтування своїх позовних вимог щодо оплати за добові небаланси за діючим Договором є безпідставним.

Крім того, станом на 01 березня 2019 року постановою НКРЕКП №1437 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедури розробки, подання і затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років" від 27 грудня 2017 року відбулося запровадження добового балансування на ринку природного газу України.

Перехід на добове балансування передбачає, що взаємодія між оператором газотранспортної системи, постачальниками, операторами газорозподільних систем і споживачами здійснюється виключно через інформаційну платформу оператора ГТС.

Відповідачем не заперечується існування інформаційної платформи та внесення і надходження до неї відповідної інформації.

В той же час, п.11 вказаної постанови НКРЕКП №1437 від 27 грудня 2017 року, було передбачено обов`язок оператора газотранспортної системи з 01 серпня 2018 року надавати послуги транспортування природного газу на підставі договору транспортування природного газу, укладеного відповідно до Типового договору транспортування природного газу зі змінами, затвердженими цією постановою, в редакції якого передбачений, в тому числі, і порядок оплати добових небалансів.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими посилання позивача на умови діючого Договору як на підставу своїх позовних вимог, оскільки, при відсутності у ньому врегульованого питання щодо оплати щодобового небалансу, позовні вимоги що полягають у їх стягненні, суперечать умовам цього Договору.

Положеннями глави 6 розділу XIV Кодексу передбачено, що плату за добові небаланси може вносити і оператор ГТС і замовник (залежно від того обсяг небалансу є позитивним чи негативним).

В той же час, п.9.1 чинного Договору передбачає плату за послугу балансування, яку вносить лише відповідач.

Відповідно до пункту 6 глави 6 розділуКодексу, якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Проте, між сторонами відсутні врегульовані на договірному рівні умови, які б передбачали врегулювання щодобових небалансів та відсутня згода саме на придбання природного газу в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу.

Відсутність у діючому Договорі пункту чи розділу, котрий би передбачав строк та процедуру здійснення оплати вартості щодобових небалансів допущених оператором газорозподільної системи унеможливлює їх нарахування та, в подальшому, у разі невиконання обов`язку щодо такої оплати, - нарахування штрафних санкцій.

Посилання позивача на акти приймання-передачі природного газу, що підписані сторонами, які складалися у відповідності до вимог п.5 глави 1 розділу XII Кодексу, як на підтвердження позовних вимог, то колегія суддів дослідивши їх зазначає, що вони не маючи посилання на Договір № не врегульовують питання щодобових небалансів за спірні періоди та не змінюють умов діючого Договору.

Що ж стосується односторонніх коригуючих актів про надані послуги, то Верховний Суд у своїх постановах у справах №927/276/18 від 4 грудня 2018 року, № 924/447/18 від 10 квітня 2019 року, №920/344/18 від 12 червня 2019 року, №922/1382/18 від 9 жовтня 2019 року дійшов правового висновку про відсутність у позивача права складати такі акти.

Таким чином, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивачем не доведено, виходячи з існуючих умов Договору № та умов Кодексу ГТС, наявність договірних умов, якими б передбачався та регулювався порядок обчислення, нарахування та оплати щодобового небалансу обсягів природного газу, а тому заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 66 921 968,16 грн. - основного боргу є безпідставними і задоволенню не підлягають і в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 355 852,51 грн. - 3% річних та 4 143 266,17 грн. - пеня, оскільки ці вимоги є похідними від позовних вимог про стягнення основного боргу, в задоволенні яких відмовлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Інші заперечення, викладені у апеляційний скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час їх розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши об`єктивність прийняття рішення судом першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 15 травня 2020 року слід залишити без змін, а апеляційну скарга без задоволення.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Рівненської області від 15 травня 2020 року у справі №918/776/19 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали справи №918/776/19 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "15" липня 2020 року.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.