ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/13243/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О. М. - головуючий, Стратієнко Л.В., Студенець В. І.,

за участю секретаря Низенко В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс»

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Шкурдової Л.М.

від 28.05.2019

та постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Дикунської С.Я., Мальченко А.О., Жук Г.А.

від 19.11.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Оферта» (до заміни позивача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс»

про стягнення 146 053 283,47 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс»

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича

про визнання права на припинення зобов?язання та визнання припиненим зобов?язання

за участю представників:

від позивача: Зимненко Є.В.

від відповідача: не з?явився.

від позивача за зустрічним позовом: не з?явився.

від відповідача за зустрічним позовом: не з?явився.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - ПАТ «Дельта Банк», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» (далі - ТОВ «Классік-Ассістанс», відповідач) про стягнення 146 053 283,47 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначило, що 27.09.2013 відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» відступлено ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до ТОВ «Классік-Ассістанс» (позичальника) за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2008, за умовами якого позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти не пізніше 06.08.2014 включно, однак свої зобов`язання не виконав, відтак у нього утворилась заборгованість по кредиту та процентам, яку позивач просив стягнути в судовому порядку, а саме, 79 999 903,68 грн заборгованості за простроченим кредитом та 66 053 379,79 грн заборгованості за простроченими процентами.

Верховний Суд ухвалою від 16.07.2020 здійснив заміну позивача за первісним позовом у справі № 910/13243/17 - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова оферта».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання права на припинення зобов`язання та визнання припиненим зобов`язання, мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «Классік-Ассістанс» є кредитором ПАТ «Дельта Банк» у зв`язку з укладенням Договору відступлення права вимоги №4/1-ВС від 07.08.2015, за яким ТОВ «Классік-Ассістанс» отримало право вимоги до ПАТ «Дельта Банк» на загальну суму 463 246 008,00 грн, а в подальшому відступило частину придбаних прав вимоги до ПАТ «Дельта Банк» на користь ТОВ «Український фінансовий альянс», відтак на момент початку ліквідаційної процедури ПАТ «Дельта Банк» ТОВ «Классік-Ассістанс» належало право вимоги до ПАТ «Дельта Банк» на загальну суму 167 956 674,67 грн. Крім цього, позивач за зустрічним позовом зазначив, що про наявність кредиторських вимог на загальну суму 167 956 674,67 грн. ТОВ «Классік-Ассістанс» подало уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» заяву вих. №30 від 06.11.2015 про визнання кредиторських грошових вимог ТОВ «Классік-Ассістанс» до ПАТ «Дельта Банк» на суму 167 956 674,67 грн та заяву №7 від 15.09.2017 про зарахування зустрічних однорідних вимог. Відтак, на переконання позивача за зустрічним позовом, зобов`язання сторін були припиненими шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, а тому він просив суд визнати право ТОВ «Классік-Ассістанс» на припинення зобов`язання перед ПАТ «Дельта Банк» за Кредитним договором №49.8.2/05.2008-КЛТ від 11.02.2008 та визнати припиненими зобов`язання ТОВ «Классік-Ассістанс» перед ПАТ «Дельта Банк» за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2008 та визнати припиненими кредиторські вимоги на суму вимог ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Классік-Ассістанс».

Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій

11.02.2008 між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» (позичальник) було укладено Кредитний договір №49.8.2/05/2008-КЛТ з подальшими змінами та доповненнями (Кредитний договір).

Відповідно до Кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 80 000 000,00 грн під 18,5 процентів річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 06.08.2014 включно, який позичальник зобов`язався своєчасно повернути, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші зобов`язання за Кредитним договором.

ПАТ «Кредитпромбанк» належним чином виконано умови Кредитного договору та надано позичальнику кредит на умовах, визначених Кредитним договором. Факт надання ПАТ «Кредитпромбанк» кредитних коштів відповідачу підтверджується наявними в матеріалах виписками по особовим рахункам та меморіальним ордерам від первинного кредитора ПАТ «Кредитпромбанк».

Доказів сплати позичальником кредитних коштів та процентів по кредиту у строки та розміри, визначені Кредитним договором, матеріали справи не містять.

27.09.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, за умовами якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за Договорами, перелік та купівельна ціна яких визначені у Додатку до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013.

В судовому засіданні першої інстанції 28.05.2019 було оглянуто оригінал Договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 із наданим до нього Додатком та встановлено, що ПАТ «Кредитпромбанк» відступлено ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до позичальника ТОВ «Классік-Ассістанс» за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2008 в розмірі 146 053 283,47 грн.

ТОВ «Классік-Ассістанс» було повідомлено про відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, про що свідчить зміст листа №2/01-17/10601 від 11.10.2013, отримання якого відповідачем підтверджено (т.2 а. с.99).

Обізнаність про відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 підтверджується також заявою ТОВ «Классік-Ассістанс» №7 від 15.09.2017 про зарахування зустрічних однорідних вимог, тобто ТОВ «Классік-Ассістанс» було відомо про здійснення заміни кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором.

Таким чином, до позивача за первісним позовом перейшло право вимоги до відповідача в розмірі 146 053 283,47 грн за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2008, з яких 79 999 903,68 грн заборгованості за простроченим кредитом та 66 053 379,79 грн заборгованості за простроченими процентами за Кредитним договором.

Розмір заборгованості підтверджено висновком експерта за результатами проведеної судово-економічної експертизи від 31.01.2019 №1620/18-45/2761ч2763/19-72, згідно якого фактична заборгованість ТОВ «Классік-Ассістанс» перед ПАТ «Кредитпромбанк» за основною сумою кредиту згідно Кредитного договору, яка відповідає розміру основної суми кредиту, що передавалась ПАТ «Дельта Банк» за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 документально підтверджується у сумі 79 999 903,68 грн, розмір суми нарахованих, але не сплачених процентів за Кредитним договором документально підтверджується у сумі 66 053 379,79 грн.

Щодо зустрічного позову, то судами встановлено, що за договором про відступлення прав вимоги №4/1-ВС від 07.08.2015 ТОВ «Классік-Ассістанс» отримало право вимоги до ПАТ «Дельта Банк» за ощадними депозитними сертифікатами на пред`явника, виданими ПАТ «Дельта Банк» 25.07.2012, за Договорами банківського вкладу №003-28810-130215 від 13.02.2015, №018-28810-150115 від 15.01.2015, №019-28810-150115 від 15.01.2015, №001-28810-160215 від 16.02.2015, №001-28810-210814 від 21.08.2014, за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною від 25.07.2012, укладеним між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ПАТ «Дельта Банк».

Зазначене право вимоги за Договором про відступлення прав вимоги №4/1-ВС від 07.08.2015 належало первісному кредитору на підставі договорів про відступлення права вимоги, укладених Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Всесвіт, а саме: договору про відступлення права вимоги №1/1-ВФ від 04.08.2015; договору про відступлення права вимоги №2/1-ВФ від 04.08.2015, договору про відступлення права вимоги №3/1-ВФ від 06.08.2015.

ТОВ «Вердикт Фінанс» отримало право вимоги за Договорами банківського вкладу №003-28810-130215 від 13.02.2015, №018-28810-150115 від 15.01.2015, №019-28810-150115 від 15.01.2015 за Договором відступлення права вимоги №01/1-Х від 03.08.2015, а право вимоги за Договорами банківського вкладу №001-28810-160215 від 16.02.2015, №001-28810-210814 від 21.08.2014 на підставі Договору відступлення права вимоги №02/1-Х від 03.08.2015.

На підставі Договору про відступлення прав вимоги №4/1-ВС від 07.08.2015, укладеного між ТОВ «Классік-Ассістанс» та ТОВ «Компанія з управління активами «Всесвіт», ТОВ «Классік-Ассістанс» отримало право вимоги до ПАТ «Дельта Банк» на суму 463 246 008,00 грн. У подальшому ТОВ «Классік-Ассістанс» відступило частину придбаних прав вимоги до ПАТ «Дельта Банк» на користь ТОВ «Український фінансовий альянс».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» від 02.03.2015 №150 прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» №51 від 02.03.2015, на підставі якого з 03.03.2015 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» від 08.04.2015 №71 до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 внесено зміни, відповідно до яких тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» від 03.08.2015 №147 строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015 включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банку», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 №181 «Про початок ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що зобов`язання сторін за Кредитним договором припинилися, шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Зазначає, що він звернувся із заявою від 06.11.2015 вих.№30 про визнання кредиторських грошових вимог ТОВ «Классік-Ассістанс» до ПАТ «Дельта Банк» на суму 167 956 674,67 грн та заявою №7 від 15.09.2017 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Однак судами попередніх інстанцій встановлено, що в реєстрі акцептованих кредиторів ТОВ «Классік-Ассістанс» відсутнє.

ПАТ «Дельта Банк» листом за № 05-3180857 від 19.11.2015 повідомив ТОВ «Классік-Ассістанс» про відсутність правових підстав для задоволення його заяви № 31 від 19.11.2015 та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку кредиторських вимог ТОВ «Классік-Ассістанс», з тих підстав, що кредитори банку мали можливість заявити свої вимоги до Банку з 08.10.2015 по 09.11.2015.

Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

Господарський суд міста Києва рішенням від 28.05.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019, Первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 79 999 903,68 грн заборгованості за простроченим кредитом, 66 053 379,79 грн заборгованості за простроченими процентами та 240 000,00 грн витрат по сплаті судового збору. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що ТОВ «Классік-Ассістанс» було відомо про здійснення заміни кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2008. При цьому, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, наслідком неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні є лише ризик нового кредитора у разі виникнення несприятливих для нього наслідків щодо виконання боржником свого обов`язку на користь первісного кредитора, в той час як доказів виконання відповідачем свого зобов`язання за Кредитним договором ані на користь нового кредитора, ані на користь первісного кредитора не надано.

Матеріалами справи підтверджено, що до позивача за первісним позовом перейшло право вимоги до відповідача в розмірі 146 053 283,47 грн за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2008, з яких заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 79 999 903,68 грн та заборгованість за простроченими процентами в розмірі 66 053 379,79 грн.

Також зазначено, що зарахування зустрічних однорідних вимог можливе виключно у разі дійсної наявності таких вимог у кожного з учасників правовідносин по відношенню один до одного.

Позивачем за зустрічним позовом доказів наявності невиконаного зобов`язання за договорами, за яким ТОВ «Классік-Ассістанс» було відступлено право вимоги за Договором №4/1-ВС від 07.08.2015, суду не надано.

А також ТОВ «Классік-Ассістанс» не надано доказів внесення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк», а тому у нього відсутнє право вимоги належного виконання грошових зобов`язань ПАТ «Дельта Банк» на суму 167 956 674, 67 грн, відповідно й зарахування зустрічних однорідних вимог в даному випадку є неможливим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

ТОВ «Классік-Ассістанс» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 у справі № 910/13243/17, в якій просило скасувати зазначені судові рішення в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Підставами касаційного оскарження зазначено пункти 1, 3 абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень заявник зазначив, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях обґрунтовуючи неможливість проведення зарахування зустрічних однорідних вимог між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Классік-Ассістанс», не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.05.2018 у справі № 910/12608/17 та у постанові від 31.05.2018 у справі № 910/4413/17 за позовом Державної іпотечної установи до ПАТ «Дельта Банк» (що є стороною у цій справі) стосовно права боржника на припинення зобов?язання та визнання припиненим зобов?язання за кредиторськими вимогами банку, що знаходиться в стані ліквідації, на припинення зобов?язань за такими кредиторськими вимогами зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

А також, що суди всупереч положенням статтей 514, 517, 654 Цивільного кодексу України, щодо яких відсутній висновок Верховного Суду про застосування у подібних правовідносинах, дійшли помилкових висновків про наявність правових підстав для стягнення з ТОВ «Классік-Ассістанс» на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу за простроченим кредитом та відсотків за користування кредитними коштами.

В касаційній скарзі скаржник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, зазначає, що висновки оскаржуваних рішення та постанови не відповідають обставинам справи, а визнані встановленими обставини не доведені.

Зокрема, вказує, що наявність заборгованості ТОВ «Классік-Ассістанс» за кредитним договором перед ПАТ «Дельта Банк» встановлено на підставі неналежних доказів; проігноровано наявні в матеріалах справи докази стосовно документально підтвердженої суми вимог ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Классік-Ассістанс»; викривлено висновки судово-економічної експертизи, яка не підтвердила заборгованість ТОВ «Классік-Ассістанс» перед ПАТ «Дельта Банк»; не надано оцінки висновкам судово-економічної експертизи в частині відсутності перевірки правильності нарахування процентів за плаваючими відсотковими ставками; проігноровано факти порушення кредиторами зобов?язань про за кредитним договором та документально підтвердженої наявності прострочення кредитора; не надано належної оцінки обставинам і змісту повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором; не надано оцінки обставинам ігнорування ПАТ «Дельта Банк» поданих ТОВ «Классік-Ассістанс» заяв про визнання його кредитором та протиправного невключення до реєстру кредиторів ПАТ «Дельта Банк», як банка-банкрута; не надано оцінки факту ненадання ПТ «Дельта Банк» інформації щодо наявності або припинення його зобов?язань за вимогами, заявленими ТОВ «Классік-Ассістанс». Вказує на порушення судами попередніх інстанцій вимог процесуального закону, зокрема, в частині доказування у господарському судочинстві.

Позивач за первісним позовом правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду судових рішень в касаційному порядку.

Склад суду у даній справі визначений згідно з витягами з протоколу розподілу судової справи від 16.03.2020 та 06.04.2020, які наявні в матеріалах справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

ТОВ «Классік-Ассістанс» оспорюється відмова в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання права на припинення зобов`язання та визнання припиненим зобов`язання з підстав не врахування висновків Верховного Суду викладених у постанові від 29.05.2018 у справі № 910/12608/17 та у постанові від 31.05.2018 у справі № 910/4413/17 за позовом Державної іпотечної установи до ПАТ «Дельта Банк» (що є стороною у цій справі) стосовно права боржника на припинення зобов?язання та визнання припиненим зобов?язання за кредиторськими вимогами банку, що знаходиться в стані ліквідації, на припинення зобов?язань за такими кредиторськими вимогами зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також не застосування положень статтей 514, 517, 654 Цивільного кодексу України за відсутності висновку Верховного Суду про їх застосування у подібних правовідносинах.

Рішення судів попередніх інстанцій у частині задоволення первісного позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 79 999 903,68 грн заборгованості за простроченим кредитом, 66 053 379,79 грн заборгованості за простроченими процентами та 240 000,00 грн витрат по сплаті судового збору не оскаржуються, тому відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України у касаційному порядку не переглядаються.

Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з статтею 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних однорідних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Аналогічні положення містить частина третя статті 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Статтею 602 Цивільного кодексу України визначено, що не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 41) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, зарахування зустрічних вимог за зобов?язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, не допускається за винятками випадків, установлених законом.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку, питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банку регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

За змістом статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду.

Фонд зобов`язаний у 60-денний строк з дня початку процедури ліквідації банку надіслати повідомлення всім клієнтам, які користуються послугами відповідального зберігання, про необхідність вилучити свої цінності протягом одного місяця з дня повідомлення. Матеріальні цінності, що перебували на відповідальному зберіганні банку і не були вилучені власниками в зазначений у повідомленні строк, вважаються фондами, на які не можуть претендувати кредитори банку. Такі цінності переходять у розпорядження Фонду для повернення законним власникам.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що визнається і скаржником, що кредиторські вимоги вкладників ПАТ «Дельта Банк» приймалися з 08.10.2015 до 09.11.2015 включно.

Позивач за зустрічним позовом зазначив, що він звертався із заявою до ПАТ «Дельта Банк» від 06.11.2015 вих.№30 про визнання кредиторських грошових вимог ТОВ «Классік-Ассістанс» на суму 167 956 674,67 грн.

Однак судами попередніх інстанцій встановлено, що таких доказів до матеріалів справи відповідачем не надано, в реєстрі акцептованих кредиторів ТОВ «Классік-Ассістанс» відсутнє.

З листа ПАТ «Дельта Банк» № 05-3180857 від 19.11.2015 вбачається, що банк повідомив ТОВ «Классік-Ассістанс» про відсутність правових підстав для задоволення його заяви № 31 від 19.11.2015, а не № 30 від 06.11.2015 як зазначає відповідач, та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку кредиторських вимог ТОВ «Классік-Ассістанс», з тих підстав, що кредитори банку мали можливість заявити свої вимоги до Банку з 08.10.2015 по 09.11.2015.

Питання про застосування приписів пункту 8 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неодноразово було предметом дослідження Верховного Суду.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 29.05.2018 у справі № 910/12608/17 та від 31.05.2018 у справі № 910/4413/17, на незастосування яких вказує ТОВ «Классік-Ассістанс» в касаційній скарзі, пунктом 8 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено можливість здійснення зарахування зустрічних вимог за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, в процедурі ліквідації останнього за наявності певних спеціальних умов, необхідних для здійснення такого зарахування.

Згідно з пунктом 4.30 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 року № 2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за №1581/21893 у разі необхідності Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог, зокрема, на підставі клопотання Фонду в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) про зменшення вимог кредитора(ів) в результаті зарахування зустрічних однорідних вимог, передбачених статтею 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Верховним Судом зроблено висновок, що пункт 8 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» так як і пункт 4.30 Положення, надають можливість зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії ліквідації, а внесення відповідних змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів не ставиться в залежність від стану формування ліквідаційної маси неплатоспроможного банку.

У той же час підставою для висновку про наявність передбачених законом умов для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог у постановах Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 910/12608/17 та від 31.05.2018 у справі № 910/4413/17 стало встановлення судами фактичних обставин щодо існування однорідних вимог за Договором банківського рахунку та зобов?язаннями Державної іпотечної установи перед ПАТ «Дельта Банк» щодо сплати відсоткового доходу за облігаціями Державної іпотечної установи, а також прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про затвердження реєстру вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» згідно якого вимоги позивача були акцептовані на загальну суму 3 332 921 190,01 грн та включені до сьомої черги погашення.

У той час як у справі № 910/13243/17 обставини включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку кредиторських вимог ТОВ «Классік-Ассістанс» свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до частин 4 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Доказів того, що позивач за зустрічним позовом скористався своїм правом оскаржити рішення Фонду щодо не включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку кредиторських вимог ТОВ «Классік-Ассістанс» суду не надано.

Відповідно до частини 5 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Тобто така інформація є загальнодоступною.

Тобто наведені відповідачем у касаційній скарзі постанови Верховного Суду були прийняті за іншого матеріально-правового та процесуально-правового регулювання спірних правовідносин, та/або іншого предмета і підстав заявлених позовних вимог, та/або іншої фактично-доказової бази (обставин справи та зібраних у ній доказів), ніж у даній справі № 910/13243/17, тобто зазначені справи і ця справа є відмінними за істотними правовими ознаками, що свідчить про неподібність правовідносин у них.

Колегія суддів не вважає за доцільне закриття касаційного провадження в цій частині на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, оскільки касаційна скарга крім цього мотивована також наявністю підстав передбачених пунктом 3 абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, і наведені відповідачем аргументи тісно пов?язані між собою.

Так, відповідачем у касаційній скарзі також зазначено про неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статтей 514, 517, 654 Цивільного кодексу України внаслідок чого на його думку суди дійшли помилкових висновків про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у заявленому розмірі, так як фактичний розмір зобов?язань ТОВ «Классік-Ассістанс» за кредитним договором, переданих ПАТ «Дельта Банк» за договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, становить 0,00 грн, однак висновок Верховного Суду щодо питання застосування цих норм права у подібних відносинах відсутній.

Колегія суддів відхиляє наведені відповідачем доводи з тих підстав, що встановлення розміру зобов?язань ТОВ «Классік-Ассістанс» за кредитним договором № 49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2008, переданих ПАТ «Кредитпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» за договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, здійснено судами попередніх інстанцій під час вирішення первісного позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 79 999 903,68 грн заборгованості за простроченим кредитом, 66 053 379,79 грн заборгованості за простроченими процентами. Судові рішення в частині задоволення первісного позову ТОВ «Классік-Ассістанс» не оскаржує, а тому у суду касаційної інстанції відсутні підстави для їх касаційного перегляду.

Крім того, подання ТОВ «Классік-Ассістанс» зустрічного позову до ПАТ «Дельта Банк», який містить вимогу про припинення зобов?язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, свідчить про визнання відповідачем права позивача за первісним позовом вимагати погашення заборгованості за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КЛТ від 11.02.2008 в розмірі 146 053 283,47 грн, з яких заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 79 999 903,68 грн та заборгованість за простроченими процентами в розмірі 66 053 379,79 грн.

Інші аргументи, наведені у касаційній скарзі, не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, а також стосуються висновків судів, зроблених за результатами розгляду первісного позову, тобто в частині, яка не є предметом касаційного перегляду.

З огляду на те, що судами попередніх інстанцій встановлено існування у ТОВ «Классік-Ассістанс» заборгованості за кредитним договором та її розмір, яка була відступлена ПАТ «Дельта Банк» у передбаченому законом порядку, та судові рішення в цій частині ТОВ «Классік-Ассістанс» не оскаржує, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для формування висновку щодо застосування положень статтей 514, 517, 654 Цивільного кодексу України при визначенні розміру заборгованості ТОВ «Классік-Ассістанс».

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої та постанову апеляційної інстанцій - без змін.

Судові витрати

Судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 у справі № 910/13243/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець