ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020р. Справа № 904/1131/20

За позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

До: Надеждівського житлово-комунального підприємства, с. Надеждівка

Про: стягнення 6 168, 37 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

АТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач) звернувся до суду з позовом до Надеждівського ЖКП ( відповідач ) про стягнення 6 168, 37 грн. ( в т.ч.: 5 746, 94 грн. пеня та 421,43 грн. - 3% річних) штрафних санкцій за порушення строків оплати поставленого позивачем газу за договором постачання природного газу №4272/16-БО-5 від 15.12.15р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою від 18.03.20р. було відкрите провадження у справі №904/1131/20 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

Надеждівське ЖКП (відповідач) у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що всю заборгованість перед позивачем було погашено до 18.05.16р. (що не заперечується позивачем); цю заборгованість було погашено до введення в дію ЗУ «Про заходи , спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», який був прийнятий 03.11.16р. Таким чином, згідно до ч.3.ст.3 цього Закону відповідача не було включено до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, оскільки заборгованості на дату набрання чинності цим Законом не існувало. А згідно ч.3. ст.7 цього Закону: на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування , проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

АТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач) свої правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

15.12.15р. між АТ «НАК «Нафтогаз» (постачальник) та Надеждівське ЖКП (споживач) укладено договір №4272/16-БО-5 постачання природного газу, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016р. природній газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору (п.1.1. )

Згідно п. 2.1. постачальник передає споживачу з 01. 01.16р. по 31.03.16р. (включно) газ обсягом до 78,3 тис.куб.м. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом відповідного місяця постачання газу в розмірі +/-5% від підтвердженого постачальником планового обсягу без узгодження сторін. (п. 2.1.3. ).

Пунктом 4.1 договору (з урахуванням внесених змін до нього додатковою угодою №1 від 30.12.15р., а.с. 19) встановлено, що кількість газу, яка продається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу у відповідності до вимог, встановлених Кодексом газорозподільних систем, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2494 та Кодексом газотранспортної системи, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2493.

Відповідно до п.5.1. договору (з урахуванням внесених змін до нього додатковою угодою №1 від 30.12.15р.) ціна на природній газ визначається відповідно до п.5.2. цього договору. В подальшому ціна на газ визначається шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до договору на підставі ціни, що розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. У раз зміни ціни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни.

Згідно до п.5.2. договору з урахуванням внесених змін до нього додатковою угодою №3 від 22.02.16р., а.с. 22), ціна за 1 000 куб.м. газу за цим договором з 01.03.16р. становить 6 255,00 грн., крім того податок на додану вартість 20%. До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ «Укртрансгаз», відповідно до території ліцензованої діяльності ПАТ «Криворіжгаз», - 454,40 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 545,28 грн. До сплати за 1 000 куб. м. природного газу 6 709,40 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 8051,28 грн.»

Згідно з п.6.1. договору з урахуванням внесених змін до нього додатковою угодою №1 від 30.12.15р.) остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Платежі за договором здійснюються на поточний рахунок постачальника з урахуванням вимог чинного законодавства щодо відкриття поточних рахунків із спеціальним режимом використання підприємствами, що виробляють теплову енергію. В платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначити номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата; за наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли вад покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоду по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості; кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як предоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором. (п.6.3. договору). У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені , штрафів , інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються , що грошова сума , яка надійшла від покупця , погашає вимоги продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу визначеного покупцем: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;3) у третю чергу погашається основана сума боргу. (п.6.4. договору).

Відповідно до пункту 8.2. договору: у разі невиконання споживачем умов п. 6.1. цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості; у разі невиконання споживачем п. 6.1. цього договору, зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. (а.с.11-18).

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 610 075,98 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі, які містяться в матеріалах справи (а.с.23-25).

Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.27) та заяви про усунення недоліків позовної заяви (а.с.52, зворотній бік) відповідач оплату за природний газ здійснив у повному обсязі (що підтверджується виписками з банку, а.с.28-42), а саме 09.02.16р. - сплачено 235 700, 62 грн., 17.03.16р. - сплачено 140 000, 00 грн., 08.04.16р. - сплачено 62 552, 99 грн., 14.04.16р. - сплачено 70 000, 00 грн. та 18.05.16р. - сплачено 101 822, 37 грн.; всього сплачено 610 075, 98 грн. Проте, така оплата була здійсненна з порушенням строків , передбачених п. 6.1 договору. У зв`язку з порушенням строків оплати за поставлений природний газ позивач ( відповідно до наданого ним розрахунку) вимагає стягнення 5 746,94 грн. пені та 421,43 грн. - 3% річних за період з 16.02.16р. по 15.04.16р.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

30.11.16р. набрав чинності Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (далі Закон), яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів статті 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі статтею 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93 затверджено «Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром» (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Так, відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.16р. заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Водночас, частиною третьою статті 7 Закону передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту наведених норм матеріального закону, слід дійти висновку, що частина третя статті 7 Закону є нормою прямої дії, застосування приписів якої не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом. Зокрема, виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Аналогічні висновки щодо застосування відповідної норми права, викладені в постанові Верховного Суду по справі № 927/1152/16 від 07.02.18 р.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що позовні вимоги у даній справі складаються з стягнення з відповідача пені, трьох процентів річних, нарахованих у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем вартості поставленого природного газу, який використовувався виключно для виробництва теплової енергії, і така заборгованість була погашена відповідачем до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», заявлені до стягнення нарахування підлягають списанню в силу приписів статті 7 названого Закону, а отже, у суду також відсутні підстави для задоволення заявлених цих вимог.

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178,191, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 13.07.2020р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв