ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

13 липня 2020 року Справа № 923/87/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А., при секретарі судового засідання Короткій Ю.А.

за участю представників судового процесу:

від позивача - Костроміна О.М., уповноважений представник,

від відповідача - Іванов Р.А., адвокат,

розглянувши заяву Приватної виробничо-комерційної фірми "Пані Крістіна" за вх.№1362/20 від 02.07.2020 про розстрочення виконання рішення господарського суду Херсонської області від 09.06.2020 у справі

за позовом: Фермерського господарства з відокремленою садибою "ЗАПІЛЬНЕ",

с. Чулаківка, Голопристанський район, Херсонська область

до відповідача: Приватної виробничо-комерційної фірми "Пані Крістіна", м. Херсон

про стягнення 277 379,92 грн.

Описова частина ухвали із зазначенням позиції сторін по справі, заяв, клопотань, процесуальних дій суду.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 09.06.2020 позовні вимоги Фермерського господарства з відокремленою садибою "ЗАПІЛЬНЕ" (надалі по тексту ухвали позивач, стягувач, ФГ "ЗАПІЛЬНЕ") задоволено частково. Постановлено стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми "Пані Крістіна" (надалі по тексту ухвали відповідач, боржник, ПВКФ "Пані Крістіна") на користь Фермерського господарства з відокремленою садибою "ЗАПІЛЬНЕ" 121550,37грн пені, 1823,25грн компенсації по сплаті судового збору, 3379,50грн компенсації на оплату правової допомоги. У стягненні 58283,39грн пені відмовлено.

02.07.2020 до суду надійшла заява ПВКФ "Пані Крістіна" про розстрочення виконання рішення суду.

В означеній заяві відповідач просив розстрочити виконання рішення суду за наведеним ним графіком:

липень 2020 - 10562,76грн;

серпень 2020 - 10562,76грн;

вересень 2020 - 10562,76грн;

жовтень 2020 - 10562,76грн;

листопад 2020 - 10562,76грн;

грудень 2020 - 10562,76грн;

січень 2021 - 10562,76грн;

лютий 2021 - 10562,76грн;

березень 2021 - 10562,76грн;

квітень 2021 - 10562,76грн;

травень 2021 - 10562,76грн;

червень 2021 - 10562,76грн;

Розпорядженням керівника апарату суду № 60 від 02.07.2020 у зв`язку з перебуванням судді Соловйова К.В. у відпустці справу призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020 справу розподілено судді Павленко Н.А.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.07.2020 заява ПВКФ "Пані Крістіна" про розстрочення виконання рішення суду передана на розгляд судді Павленко Н.А.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 03.07.2020 справ №923/87/20 прийнята до провадження судді Павленко Н.А., а заява ПВКФ "Пані Крістіна" про розстрочення виконання рішення суду прийнята до розгляду. Розгляд означеної заяви призначено в судовому засіданні на 13.07.2020.

Явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

10.07.2020 за вх.№5155 від позивача надійшли заперечення проти заяви про розстрочення виконання рішення суду, за якими позивач просить відмовити в задоволенні заяви ПВКФ "Пані Крістіна" про розстрочення виконання рішення суду.

В судовому засіданні ПВКФ "Пані Крістіна" було підтримано вимоги про розстрочення виконання рішення суду викладенні в поданій заяві. Окрім того, представник відповідача зазначив, що зважаючи на погашення основної суми заборгованості та задля нормального функціонування підприємства, вбачаються підстави для розстрочення виконання рішення суду, щодо стягнення суми пені.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ПВКФ "Пані Крістіна" про розстрочення виконання рішення суду з підстав викадених у запереченнях наданих до суду. Окрім того, представник позивача зазначив, що із звіту про фінансові результати, який поданий відповідачем до заяви, вбачається, що відповідачем у першому кварталі 2020 були здійсненні значні витрати на збут та адміністративні витрати мають значний розмір. За твердженнями представника позивача, означені витрати не є обов`язковими, а отже їх здійснення свідчить про платоспроможність відповідача та можливість виконати рішення суду без розстрочення.

В судовому засіданні 13.07.2020 судом відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Правова позиція боржника (відповідача).

В заяві про розстрочення виконання рішення суду боржником ПВКФ "Пані Крістіна" зазначено, що враховуючи те, що на підприємстві працює близько 100 осіб і фонд оплати праці складає близько 500000грн на місяць, а також що у зв`язку з запровадженням карантину підприємство втратило можливість на отримання прибутку, у зв`язку із важким фінансовим становищем ПВКФ "Пані Крістіна", є необхідність розстрочити виконання судового рішення.

Заява обґрунтована положеннями 331 ГПК України.

В якості доказів в обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду, боржником надано:

- звіт про фінансові результати ПВКФ "Пані Крістіна" за І квартал 2020;

- бухгалтерську довідку підписану директором ПВКФ "Пані Крістіна".

Правова позиція стягувача (позивача).

В запереченнях проти заяви ПВКФ "Пані Крістіна" про розстрочення виконання рішення суду позивач зазначає, що відповідно витягу з ЄДР відповідач має сформований статутний фонд в розмірі 480000грн, що підтверджує стабільний стан підприємства. Позивач вказує, що у доданому до заяви звіті про фінансові результати валовий прибуток становить 512 тис. грн, а чистий фінансовий результат становить збиток лише 4тис. грн, що підтверджує можливість відповідача добровільно виконати рішення суду. На думку позивача, відповідачем не вказано на наявність причинно-наслідкового зв`язку між карантином та складнощами, що виникли на підприємстві у зв`язку з введенням карантину в Україні. Відсутні докази того, що у відповідача виникли форс-мажорні обставини, яки звільнили б підприємство від виконання взятих на себе зобов`язань перед контрагентами.

В якості доказів в обґрунтування запереченнь проти заяви ПВКФ "Пані Крістіна" про розстрочення виконання рішення суду, позивачем надано:

-витяг з ЄРПОУ від 09.07.2020 стосовно ПВКФ "Пані Крістіна".

Мотивувальна частина ухвали із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Відповідно до статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Тобто суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення лише за заявою сторони або стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом). При цьому суд повинен також врахувати: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо, що, у свою чергу, можливе за наявності поданих сторонами відповідних доказів.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Водночас, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Складне фінансове становище ПВКФ "Пані Крістіна", яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання розстрочки виконання судового рішення; при цьому, розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

ПВКФ "Пані Крістіна" посилаючись в обґрунтування заяви на запровадження карантину через спалах у світі короновірусної хвороби, жодним чином не обґрунтовую, як саме означенні обставини заважають боржнику виконати рішення суду. Твердження ПВКФ "Пані Крістіна" що у зв`язку із запровадження карантину, підприємство втратило можливість на отримання прибутку, не підтвердженні належними і допустимими доказами

Наведені відповідачем обставини, а саме фінансовий звіт ПВКФ "Пані Крістіна" за І квартал 2020 не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність заявника, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається ПВКФ "Пані Крістіна" у заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим. При цьому, фінансове становище ПВКФ "Пані Крістіна" є результатом його власної підприємницької діяльності, в ході якої відповідач мав планувати свої видатки.

Разом з цим, відповідачем не було подано до суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках.

Посилаючись на скрутне фінансове становище відповідачем поряд з цим не було надано доказів на підтвердження можливості у майбутньому виконати рішення суду.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, судом встановлено, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Висновки суду.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд прийшов до висновку про відсутність виключних обставин, які унеможливлюють своєчасне виконання рішення господарського суду з боку ПВКФ "Пані Крістіна" та підстав для задоволення заяви ПВКФ "Пані Крістіна" про розстрочення виконання рішення господарського суду.

Керуючись ст. 233-235, 254-255, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви Приватної виробничо-комерційної фірми "Пані Крістіна" (вх.№1362/20 від 02.07.2020) про розстрочення виконання рішення господарського суду Херсонської області від 09 червня 2020 року у справі № 923/87/20.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, із врахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020р. № 540-ІX.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.07.2020

Суддя Н.А. Павленко