ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/261/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОУ СІДС" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 2, оф. 706, м. Вінниця, 21036; )

До відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" (вул. Нагірна, буд.3, с. Каїри, Лиманський район, Одеська область, 67514; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: Сніцаренко А.А. на підставі довіреності №08/01 від 08.01.2020р.;

Від відповідача: Нестеренко О.М. на підставі ордеру серії АЕ №1016740 від 25.02.2020р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: Сніцаренко А.А. на підставі довіреності №08/01 від 08.01.2020р.;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ГРОУ СІДС", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства (далі ПСП) "Україна" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2 352 893 грн 44 коп., яка складається з суми основного боргу, пені у розмірі 265 261 грн. 17 коп., штрафу у розмірі 412 002 грн. 59 коп., 30% річних у розмірі 249 475 грн. 89 коп., інфляційних втрат у розмірі 26 141 грн. 78 коп.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунках Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2020р. задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти, які містяться на розрахункових рахунках ПСП "Україна".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/261/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.02.2020р.

26 лютого 2020р. до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог у зв`язку із не зазначенням у позовній заяві розміру основного боргу, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 400 012 грн. 01 коп., пеню у розмірі 265 261 грн. 17 коп., штраф у розмірі 412 002 грн. 59 коп., 30% річних у розмірі 249 475 грн. 89 коп. та інфляційні втрати у розмірі 26 141 грн. 78 коп.

Протокольною ухвалою суду від 27.02.2020р. відкладено підготовче засідання на 12.03.2020р. Протокольною ухвалою суду від 12.03.2020р. відкладено підготовче засідання на 31 березня 2020 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.03.2020р. перенесено підготовче засідання на 09.04.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.04.2020р. відкладено підготовче засідання на 30.04.2020р. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.04.2020р. відкладено підготовче засідання на 19.05.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.05.2020р. закрито підготовче провадження у справі №916/261/20, призначено судове засідання по розгляду справи по суті на 16.06.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.06.2020р. відкладено судове засідання по розгляду справи по суті на 06.07.2020р.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях, що надійшли 08.04.2020р.

Відповідач заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов 12.03.2020р.

Позивач у справі зазначив, що 11 лютого 2019 року між ТОВ «ГРОУ СІДС» (Продавець) та ПСП «УКРАЇНА» (Покупець) було укладено Договір №11/02-4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу.

Відповідно до п 3.2. Договору товар вважається переданим покупцю з моменту підписання видаткових накладних.

Позивач вказує на те, що на виконання зобов`язань за Договором ТОВ «ГРОУ СІДС» передало ПСП «УКРАЇНА» товар на загальну суму 2 220 012 грн. 01 коп., який відповідач прийняв без жодних зауважень та претензій щодо кількості та/або якості товару, що підтверджується видатковими накладними №30 від 27.02.2019р. та №33 від 28.02.2019р., підписаними уповноваженими представниками обох сторін. Акт про виявлені недоліки продукції за участю представника позивача не складався та претензії у 3-денний строк з дня отримання відповідачем товару позивачу не надходили.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 5.5. Договору сторони визначили та погодили, що оплата товару згідно даного Договору проводиться наступним чином: 660 000 грн. 93 коп. оплачується Покупцем в строк до 01.03.2019р. та 1 560 012 грн. оплачується Покупцем в строк до 01.08.2019р.

Однак, відповідачем були порушені строки оплати товару за Договором №11/02-4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 11.02.2019р., а саме: станом на 27.06.2019р. відповідач сплатив 70 000 грн., 04.07.2019р. 30 000 грн., 17.07.2019р. 250 000 грн., 31.07.2019р. 70 000 грн., що в загалом становить 820 000 грн.

Таким чином, за розрахунком позивача, станом на липень 2019р. за ПСП «Україна» утворилась заборгованість у розмірі 1 400 012 грн. 01 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Позивач також зазначає, що 26.12.2019р. між сторонами було підписано Угоду, якою визначено порядок погашення заборгованості за Договором №11/02-4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 11.02.2019р., а саме із розстрочкою платежів п`ятьма платежами на загальну суму 1 800 000 грн., які відповідач повинен був здійснити у наступні терміни: 500 000 грн. у строк до 31.12.2019р.; 150 000 грн. у строк до 29.02.2020р.; 400 000 грн. у строк до 31.03.2020р.; 375 000 грн. у строк до 30.04.2020р. та 375 000 грн. у строк до 05.05.2020р. Таким чином, на думку позивача, підписанням вказаної Угоди відповідач визнав наявність заборгованості за Договором у розмірі 1 400 012 грн. 01 коп.

При цьому, надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву накладні №24 від 19.03.2019р. та №28 від 04.04.2019р., на думку позивача, не є доказами у справі так як вказані накладні не містять підпису уповноваженої особи позивача та його печатки.

Крім того, позивач зазначив, що протоколи лабораторних випробувань, надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, датовані 19.02.2020р., тобто через рік після поставки, не містять доказів того, що для дослідження надавалися зразки насіння, поставленого позивачем на виконання Договору №11/02-4 від 11.02.2019р.

Також, ТОВ "ГРОУ СІДС" зазначає, що відповідно до п. 8.2. Договору за прострочення виконання зобов`язання Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (діючої в період прострочення), від вартості несплаченого товару за кожен день прострочки.

Згідно п. 8.3. Договору сторони, відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить п`ять років з моменту підписання даного договору. Крім цього, сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за даним договором здійснюється протягом п`яти років з моменту підписання даного договору.

Керуючись зазначеними умовами Договору, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 265 261 грн. 17 коп., яку також просить суд стягнути з відповідача.

Пунктом 8.4. Договору передбачено, що Покупець, у випадку порушення умов оплати вартості товару, сплачує на користь Продавця штраф в розмірі 20% вартості неоплаченого товару. На підставі зазначеного пункту Договору позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 412 002 грн. 59 коп.

Також позивач зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом,

Згідно п. 8.6. Договору у разу невиконання чи неналежного виконання Покупцем грошових зобов`язань щодо сплати вартості отриманого товару, Покупець, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Продавця тридцять відсотків річних від простроченої суми основної заборгованості.

На підставі вищенаведеного, позивач нарахував відповідачу, 30% річних у розмірі 249 475 грн. 89 коп. та інфляційні втрати у розмірі 26 141 грн. 78 коп.

В обґрунтування позову позивач посилається на положення ст. 655 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач також зазначив, що ст. 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить стягнути на свою користь заборгованість за поставлений товар у розмірі 1 400 012 грн. 01 коп., пеню у розмірі 265 261 грн. 17 коп., штраф у розмірі 412 002 грн. 59 коп., 30% річних у розмірі 249 475 грн. 89 коп. та інфляційні втрати у розмірі 26 141 грн. 78 коп.

Відповідач заперечує проти позову в повному обсязі та зазначає, що дійсно між сторонами було укладено Договір №11/02-4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 11.02.2019р.

Відповідач зазначає, що п.5.5 Договору визначено порядок і строки оплати за поставлений товар. Разом із тим, положення Договору не містять порядку і строків поставки товару. Однак, враховуючи специфіку діяльності відповідача - сільськогосподарське виробництво - вирощування зернових культур (пшениця, соняшник), сторонами було узгоджено, що поставка добрива та насіння зернових культур буде здійснено позивачем до 1 березня 2019 року, окремими партіями , шляхом доставки на адресу відповідача оператором «Нова пошта» із підписанням накладних про отримання продукції.

Відповідач вважає, що позивачем зазначених умов договору щодо строків поставки добрива та насіння зернових культур не було дотримано. Так, перша поставка насіння соняшника РІМІ у кількості 150 мішків на суму 412 500 грн та гібриду соняшника НС СУМО 2017 у кількості 100 мішків на суму 275 000 грн, згідно накладної №14, була здійснена позивачем лише 19.03.2019р. та отримана відповідачем на складі оператора Нова пошта 22.03.2019р.

Також, відповідач зазначає, що поставлений позивачем товар, а саме гібрид соняшника РІМІ та гібрид соняшника НС СУМО 2017 за висновками Селекційно - генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення не відповідає еталонним зразкам цих зернових культур.

Поставка добрива «Фульвогумін» у кількості 800 літрів на суму 133 336 грн. згідно накладної №28 була здійснена позивачем лише 04.04.2019р. та отримана відповідачем на складі оператора «Нова пошта» 11.04.2019р.

З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що ТОВ «ГРОУ СІДС» порушено не тільки обов`язки щодо строків та обсягу поставки товару, а й обов`язки щодо асортименту та якості товару.

Крім того, ПСП "Україна" посилається на положення п.1 ч.2 ст.678 Цивільного кодексу України, відповідно до якого у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, виявлення недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

На підставі вищенаведеного відповідач заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, судом встановлено, що 11 лютого 2019 року між ТОВ «ГРОУ СІДС» (Продавець) та ПСП «УКРАЇНА» (Покупець) було укладено Договір №11/02-4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу, який визначає умови купівлі-продажу товару (насіння/добрива/ЗЗР) на умовах відстрочення платежу.

Зазначений Договір за своєю правовою природою є договором поставки, адже, відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Сторони за Договором домовилися, що він діє з моменту його підписання і скріплення печатками обома сторонами до повного виконання сторонами обов`язків по Договору.

Згідно п. 1.2 Договору предметом Договору є товар, який належить Продавцю на момент укладення Договору або буде набутий Продавцем у майбутньому.

За умовами п.2.1 Договору асортимент товару, його кількість, ціна визначаються у додатках до даного Договору, які е його невід`ємною частиною та/або накладних документах на відпуск товару (видаткових накладних).

Додатком №1 до Договору є узгоджений сторонами асортимент товару, його кількість, ціна за одиницю виміру у гривнях та доларах США, курс долара США станом на день підписання Договору, загальна вартість товару з ПДВ, та термін поставки. При цьому, у графі «термін поставки» сторонами зазначено термін поставки за узгодженням.

Відповідно до п 3.2. Договору товар вважається переданим покупцю з моменту підписання видаткових накладних.

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «ГРОУ СІДС» передало ПСП «УКРАЇНА» товар на загальну суму 2 220 012 грн. 01 коп., а саме: фульвогумін у кількості 3000 л загальною вартістю 500 010 грн., у т.ч. ПДВ; насіння соняшника НС Сумо 2017 у кількості 100 міш загальною вартістю 275 000 грн., у т.ч. ПДВ; насіння соняшника Рими у кількості 150 од загальною вартістю 412500,00 грн., у т.ч. ПДВ; гібрид соняшника НС Таурус (стандарт) у кількості 150 штук загальною вартістю 412 500 грн., у т.ч. ПДВ; кукурудза оржиця 237 МВ, ф. 1 у кількості 34 міш загальною вартістю 22 666 грн 78 коп., у т.ч. ПДВ; соняшник імпакт у кількості 6 міш загальною вартістю 21 999 грн 96 коп., у т.ч, ПДВ; кратос у кількості 40 л загальною вартістю 7 666 грн 80 коп., у т.ч. ПДВ; максі бор у кількості 220 кг загальною вартістю 33 000 грн., у т.ч. ПДВ; насіння соняшника Драган у кількості 5 міш загальною вартістю 9 583 грн 30 коп., у т.ч. ПДВ; трансол 15OK, гібрид соняшника у кількості 9 пак загальною вартістю 11 250 грн,, у т.ч. ПДВ; насіння соняшника Тітанік у кількості 5 міш загальною вартістю 8750,00 грн,, у т.ч. ПДВ; соняшник PSF 4639 у кількості 14 міш загальною вартістю 26 833 грн 24 коп., у т.ч. ПДВ; франц, озима пшениця у кількості 3 т загальною вартістю 26 850 грн., у т.ч. ПДВ; чорний велетень, ріпак озимий у кількості 0,28 т загальною вартістю 7 233 грн 33 коп., у т.ч. ПДВ; насіння кукурудзи ТОР у кількості 15 міш загальною вартістю 45000,00 грн., у т.ч. ПДВ; петрол. гібрид озимого ріпаку у кількості 15 міш загальною вартістю 22 500 грн., у т.ч. ПДВ; тезис 5л у кількості 10 л загальною вартістю 6 666 грн 60 коп,, у т.ч. ПДВ.

Відповідач, в свою чергу, прийняв поставлений товар, про що свідчить видаткова накладна №30 від 27.02.2019р. на суму 1 395 012 грн. 01 коп. та видаткова накладна №33 від 28.02.2019р. на суму 825 000 грн., які підписані без зауважень представниками обох сторін.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно п.5.1 Договору Покупець здійснює оплату партії товару за ціною, вказаною в додатках та/або накладних документах на відпуск товару (видаткових накладних), що є невід`ємною частиною цього Договору із врахуванням положень п.2.4 та розділу 6 даного Договору.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що вартість товару оплачується на поточний рахунок Продавця в національній валюті згідно цін вказаних у відповідних додатках до Договору із врахуванням положень п.2.4 Договору та розділу 5 Договору.

Сторони у п.5.5 Договору погодили, що оплата товару згідно даного Договору проводиться наступним чином: 660 000 грн. 93 коп. оплачується Покупцем в строк до 01.03.2019р. та 1 560 012грн. оплачується Покупцем в строк до 01.08.2019р.

У відповідності до положень п.6.1 Договору Покупець зобов`язаний провести оплату за товар в строк та на умовах вказаних в розділі 5 Договору.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.ст.173,175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, визнається майново-господарським зобов`язанням. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Свої зобов`язання за Договором щодо оплати за отриманий товар ПСП «УКРАЇНА» виконало частково, 27.06.2019р. відповідач сплатив 70 000 грн., 04.07.2019р. 30 000 грн., 17.07.2019р. 250 000 грн., 31.07.2019р. 70 000 грн., що в загалом становить 820 000 грн.

Отже, розмір заборгованості склав 1 400 012 грн. 01 коп.

За матеріалами справи, 26.12.2019р. між ТОВ «ГРОУ СІДС» та ПСП «УКРАЇНА» було підписано Угоду, якою визначено порядок погашення заборгованості за Договором №11/02-4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 11.02.2019р., а саме із розстрочкою платежів п`ятьма платежами на загальну суму 1 800 000 грн., які відповідач повинен був здійснити у наступні терміни: 500 000 грн. у строк до 31.12.2019р.; 150 000 грн. у строк до 29.02.2020р.; 400 000 грн. у строк до 31.03.2020р.; 375 000 грн. у строк до 30.04.2020р. та 375 000 грн. у строк до 05.05.2020р.

Але, своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості у встановлені в Угоді строки ПСП «УКРАЇНА» не виконало .

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, на думку суду, правомірною та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача щодо стягнення з ПСП «УКРАЇНА» заборгованості за Договором у розмірі 1 400 012 грн. 01 коп.

Відповідно до п. 8.2. Договору за прострочення виконання зобов`язання Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (діючої в період прострочення), від вартості несплаченого товару за кожен день прострочки. Згідно п. 8.3. Договору сторони , відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить п`ять років з моменту підписання даного договору. Крім цього, сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за даним договором здійснюється протягом п`яти років з моменту підписання даного договору.

Також, п. 8.4. Договору передбачено, що Покупець, у випадку порушення умов оплати вартості товару, сплачує на користь Продавця штраф в розмірі 20% вартості неоплаченого товару.

Згідно п. 8.6. Договору у разу невиконання чи неналежного виконання Покупцем грошових зобов`язань щодо сплати вартості отриманого товару, Покупець, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Продавця тридцять відсотків річних від простроченої суми основної заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом,

Перевіривши розрахунок пені, штрафу, 30% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що він є вірним, тому позовні вимоги щодо стягнення на користь позивача пені у розмірі 265 261 грн. 17 коп., штрафу у розмірі 412 002 грн. 59 коп., 30% річних у розмірі 249 475 грн. 89 коп. та інфляційних втрат у розмірі 26 141 грн. 78 коп.

Щодо посилань відповідача про невідповідність товару, поставлено позивачем на виконання Договору, еталонним зразкам відповідних зернових культур, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Згідно п. 2.7. Договору підписання видаткових накладних, що виписані в період дії даного Договору, засвідчує факт передачі разом з товаром усієї необхідної документації, що його стосується, в тому числі сертифікату якості, інструкції щодо використання та застосування даного товару.

Відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 Договору приймання товару по кількості і якості проводиться покупцем в момент його передачі від продавця; покупець повинен перевірити якість товару, а також відсутність пошкоджень товару, а при їх виявленні терміново повідомити про це продавця.

Згідно п. 4.3 Договору у разі виявлення покупцем можливих недоліків, він має скласти відповідний акт та негайно повідомити про це продавця. Акт складається з обов`язковою присутністю представника Продавця.

Пунктом 4.4 Договору визначено, що якщо Продавцеві на протязі трьох робочих днів з дня отримання товару не надходить повідомлення про недоліки товару, він вважається прийнятим Покупцем, як такий, що відповідає вимогам.

Матеріали справи не містять актів чи претензій щодо якості товару, складених у відповідності до п.п. 4.3, 4.4 та 4.5 Договору.

Крім того, додані відповідачем до відзиву протоколи лабораторних випробувань, проведених Селекційно-генетичним інститутом Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення, датовані 19.02.2020р. Тобто, випробування було проведено через рік після поставки товару за Договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу №11/02-4 від 11.02.2019р., що не підтверджує той факт, що на момент поставки насіння, поставлене позивачем не відповідало зразкам відповідних зернових культур. Крім того, відповідачем не доведено, що випробування проводилося саме стосовно насіння, поставленого ТОВ «ГРОУ СІДС» .

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОУ СІДС" до Приватного сільськогосподарського підприємства "УКРІЇНА " про стягнення заборгованості у розмірі 1 400 012 грн. 01 коп., пені у розмірі 265 261 грн. 17 коп., штрафу у розмірі 412 002 грн. 59 коп., 30% річних у розмірі 249 475 грн. 89 коп., інфляційних втрат у розмірі 26 141 грн. 78 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" (вул. Нагірна, буд.3, с. Каїри, Лиманський район, Одеська область, 67514; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОУ СІДС" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 2, оф. 706, м. Вінниця, 21036; ) заборгованість у розмірі 1 400 012 грн. 01 коп., пеню у розмірі 265 261 грн. 17 коп., штраф у розмірі 412 002 грн. 59 коп., 30% річних у розмірі 249 475 грн. 89 коп., інфляційні втрати у розмірі 26 141 грн. 78 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 35 293 грн. 41 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 14 липня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога