ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2020 справа № 914/2673/19

За позовом:Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА», м. Львів
до відповідача:Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів
про:відновлення становища, яке існувало до порушення права, шляхом відновлення постачання природного газу на підприємство
Суддя Крупник Р.В. Секретар Пришляк Ю.М.-В.
Представники сторін:
від позивача:не з`явився;
від відповідача:не з`явився.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про відновлення становища, яке існувало до порушення права, шляхом відновлення постачання природного газу на підприємство.

Ухвалою від 24.12.2019р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 11.01.2020р.

У підготовчих засіданнях 11.01.2020р. та 12.02.2020р. судом оголошувалися перерви.

У підготовчому засіданні 24.02.2020р. суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів, а також викликав у підготовче засідання, призначене на 12.03.2020р. представника позивача.

У підготовчому засіданні 12.03.2020р. суд оголосив перерву до 23.03.2020р.

Ухвалою від 23.03.2020р. суд відклав підготовче засідання на 27.04.2020р.

Ухвалою від 27.04.2020р. підготовче засідання було відкладено на 18.05.2020р. У підготовчому засіданні 18.05.2020р. суд оголосив перерву до 28.05.2020р.

В судовому засіданні 28.05.2020р. було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про виклик свідка, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 15.06.2020р.

В судовому засіданні 15.06.2020р. судом заслухано вступне слово сторін та оголошено перерву до 01.07.2020р.

Представник позивача та представник відповідача в судове засідання 01.07.2020р. не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце його розгляду.

КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

01.07.2020р. на електронну пошту суду представником відповідача було направлене клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину в Україні та неможливості надати витребувану судом інформацію.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає таке.

У зв`язку із запровадженням карантину на території України, з метою надання сторонам можливості подати всі наявні в них докази, та з метою забезпечення змагальності та рівності прав всіх сторін, розгляд вказаної справи суд неодноразово відкладав під час підготовчого провадження в ній. В підготовчому засіданні 28.05.2020р. всі сторони підтвердили ту обставину, що вони подали наявні в них докази, інших доказів по справі в них не має та погодилися з тим, що в даній справі можна закривати підготовче провадження та переходити до розгляду справи по суті. В судовому засіданні 15.06.2020р. позивачем та відповідачем було надано пояснення по справі. З наведеного вбачається, що сторонам було створено всі можливості, як подати відповідні докази, так і висловити свою позицію по справі.

Враховуючи наведене, а також те, що провадження в даній справі було відкрите ще 24.12.2019р. і її розгляд можна завершувати за відсутності запитуваної у відповідача інформації, беручи до уваги обізнаність відповідача про карантинні заходи станом на момент призначення її до розгляду, суд ухвалив у задоволенні клопотання відмовити.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 13.11.2019р. представником АТ «Львівгаз» було складено акт про пломбування лічильника газу №286 споживача ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» з метою здійснення повірки лічильника газу. На час повірки, пуск газу на підприємство позивача було призупинено. 21.11.2019р. метрологічною службою АТ «Львівгаз» був встановлений повірений лічильник на вузлі обліку газу позивача, проте газопостачання не було відновлено, запірні пристрої знято також не було, лічильник не було опломбовано належним чином. Як наслідок, на підприємстві не здійснюється газопостачання, що призводить до негативних наслідків та зриву виробництва. В той же час, на неодноразові прохання позивача до технічного директора та головного метролога відповідача про поновлення газопостачання у зв`язку з початком опалювального періоду, відповідач просить внести зміни в проектну документацію та замінити існуючі лічильники на ЗВТ іншої потужності. Однак позивач вважає, що така вимога не грунтується на нормах чинного законодавства з питань розподілу та постачання природного газу. Як стверджує позивач у позовній заяві, бездіяльність відповідача щодо відновлення постачання газу на його підприємстві може призвести до зриву виконання робіт за державним оборонним замовленням та соціальної напруги серед трудового колективу. Більше того, у зв`язку з відмовою відповідача щодо відновлення газопостачання, позивач, здійснює додаткові витрати на оплату електроенергії, оскільки опалення інженерно- технічних приміщень здійснюється за допомогою саме електроенергії. Також через відсутність газопостачання на підприємство відбувається затримка технологічних процесів, оскільки в позивача наявне обладнання, яке може працювати лише за певних температурних умов.

Аргументи відповідача.

Відповідач зазначає, що ним правомірно було відключено позивача від газопостачання, оскільки 16.05.2019р. позивач звернувся з листом про направлення представника відповідача на ДП «ЛДЗ «Лорта» для припинення подачі газу на літній період 2019 року. Згідно з Актом № Е827/19 від 24.05.2019р. було припинено газопостачання позивача.

Водночас відновлення газопостачання і експлуатація комерційного ВОГ позивача, що знаходиться на об`єкті котельня за адресою: м. Львів, вул. Патона, 1 є неможливою, оскільки в результаті технічної перевірки КВОГ позивача АТ «Львівгаз» було встановлено, що частина обладнання, передбаченого вищезазначеним проектом, а саме: один лічильник ЛГК-200 G-1600, два котли ТВГМ 30 та ковельське горно були демонтовані. Таким чином, позивачем самостійно проведено реконструкцію КВОГ та існуючої газової мережі без розроблення та погодження з Оператором ГРМ, яким є відповідач, проектної документації на реконструкцію комерційного вузла обліку газу. З урахуванням вимог абз. 2 п. 3 гл. 6 розділу Х Кодексу ГРМ експлуатація комерційного ВОГ та його складових без наявності визначених в главі 4 розділу Х Кодексу ГРМ документів, зоврема, проектної документації щодо організації комерційного вузла обліку (комерційного ВОГ), не допускається.

Крім цього, в результаті проведеної позивачем реконструкції КВОГ та існуючої газової мережі фактична максимальна витрата лічильника газу ЛГК-200 G-1600, зав. №4861 не відповідає вимогам абз. 3 п. 4 гл. 2 розділу Х Кодексу ГРМ, а саме: є більшою за максимальну витрату газоспоживаючого обладнання в 2,7 раза, тоді як абз. 6 п. 4 гл. 2 розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, що у випадку реконструкції існуючих газових мереж об`єктів споживачів фактична максимальна витрата лічильника газу не повинна бути більша в 1,6 раза за максимальну витрату газоспоживаючого обладнання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Між ДП «Лорта» (надалі Позивач) та ПАТ «Львівгаз» (надалі Відповідач) існують договірні відносини із розподілу природного газу. Вказане не заперечується жодною із сторін. 16.05.2019р. позивач надіслав відповідачу лист №533-806 від 15.05.2019р. в котрому попросив направити представника відповідача на ДП «ЛДЗ «Лорта», м. Львів, вул. Патона, 1 для припинення подачі газу на літній період 2019р.

24.05.2019р. газопостачання позивача було припинено, що підтверджується Актом на припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв № Е 827/19, котрий підписано представниками позивача та відповідача.

20.09.2019р. позивач звернувся до відповідача з листом №520-1596 від 18.09.2019р. в котрому просив відповідача направити інженера-метролога для розпломбування та для повірки лічильника газу ЛГ-К-200 1600 1:200 зав. № 4861, дата випуску 1998р.

26.09.2019р. відповідачем складено Акт №916 технічної перевірки комерційного ВОГ (вид акту зняття на чергову повірку) в якому зазначено, що комерційний ВОГ позивача складається з наступних ЗВТ та допоміжного обладнання: 1) лічильник газу ЛГ-200 G1600, заводський №4861; 2) коректор Універсал 02, заводський №6247; 3) перетворювач тиску Aрisens PC 28, заводський № 01086893; 4) перетворювач температури ПВТ-01, заводський №6841. Крім цього на підприємстві встановлено два котли Колбі-4000.

Як вбачається з Акту №916 від 26.09.2019р., примірник якого надано відповідачем (оригінал цього акту було оглянуто судом в засіданні) в ньому міститься два приписи для відновлення газопостачання позивача: 1) до пуску газу представити проектну документацію на ВОГ; 2) привести ВОГ до вимог Кодексу ГРМ в частині типорозміру лічильника.

Натомість позивачем було долучено до матеріалів справи наявний в нього примірник Акту технічної перевірки комерційного ВОГ (оригінал цього акту оглянуто судом). Відмінність між наявними в обидвох сторін актами полягає в тому, що примірник акту, який знаходиться в позивача є б/н та б/д, заводський номер перетворювача температури ПВТ-01 є №684, а не №6841 (як це зазначено в примірнику відповідача), а також в примірнику позивача відсутній припис про необхідність приведення ВОГ до вимог Кодексу ГРМ в частині типорозміру лічильника.

Як прослідковується з обидвох примірників актів, такі підписані зі сторони позивача головним інженером Костюком В., а зі сторони відповідача старшим інженером Сидоровим Я.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «Львівстандартметрологія» здійснило повірку лічильника газу ЛГ-К-200 1600 1:200 зав. № 4861, і такий було встановлено позивачу та опломбовано відповідачем, що підтверджується Актом про пломбування лічильника газу №286 від 13.11.2019р.

12.12.2019р. позивач направив відповідачу лист № 580-2212 в котрому просив невідкладно відновити газопостачання, оскільки його відсутність може призвести до зриву виконання робіт за Державним оборонним замовленням та соціальної напруги серед трудового колективу.

23.12.2019р. відповідач направив позивачу лист №790-Сл-12951-1219 від 20.12.2019р. в котрому повідомив останнього, що встановлене по факту газоспоживаюче обладнання (2 котли «Колві-4000», сумарна витрата 924 м3/год) не в повному обсязі відповідає погодженому робочому проекту (сумарна витрата згідно робочого проекту: 3062 м3/год). Все інше обладнання згідно погодженого проекту виведено з експлуатації (відрізано від газової мережі). Згідно проведених розрахунків по існуючому (ГСО) необхідний для КВГО лічильник G-400, замість існуючого ЛГ-К G-1600. ВОГ не прийнято як комерційний у зв`язку з невиконанням зауважень акту № 916 від 26.09.2019р., щодо приведення його до вимог «Кодексу ГРС» в частині типорозміру лічильника (Розділ Х, Глава 9, пункт 1, підпункт 1) та надання гарантійних зобов`язань щодо їх виконання.

У зв`язку із невідновленням газопостачання позивача, останній звернувся за захистом своїх прав із даним позовом.

ОЦІНКА СУДУ.

На момент виникнення спірних правовідносин взаємовідносини операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. (далі Кодекс ГРС).

Відповідно до п. 1 Глави 1 Розділу VI Кодексу ГРС суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Обов`язковою умовою для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ (п. 3 Глави 3 Розділу I Кодексу ГРС).

Згідно п. 2 Глави 3 Розділу I Кодексу ГРС оператор ГРМ не має права відмовити замовнику в доступі (приєднанні) до об`єктів газорозподільної системи, що на законних підставах перебувають в його власності чи користуванні (у тому числі експлуатації), за виключенням випадків, передбачених розділами V та VІ цього Кодексу.

За змістом п. 2 Глави 3 Розділу VI Кодексу ГРС оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема, у випадку подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання.

Як встановлено судом, на підставі листа позивача №533-806 від 15.05.2019р. відповідач припинив його газопостачання, що підтверджується Актом № Е 827/19 від 24.05.2019р.

Відповідно до п. 6 Глави 7 Розділу VI Кодексу ГРС відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Жодною із сторін не заперечувався той факт, що не зважаючи на звернення позивача про відновлення йому відповідачем газопостачання, останній його не відновив ні станом на момент подання позовної заяви, ні станом на момент розгляду справи в суді.

Відповідач, мотивуючи відмову у відновленні газопостачання, покликається на те, що відповідно до Проекту облатування вузла обліку газу, встановлення електронного коректора газу ЛДЗ «Лорта» РП 1.0044.Х.2007, копія якого долучена позивачем до позову (п.п. 1.1, 1.2) вихідними даними даного проекту є споживання природного газу газовикористовуючим обладнанням. В користуванні позивача знаходяться 2 котли ТВГМ 30 (Q=2600 м. куб./год), один котел в резерві, 2 котли Колві-4000 (Q=250-462 м.куб./год.), один котел в резерві та ковальське горно в ковальському цеху. Для обліку споживання газу передбачено два паралельно встановлені лічильники газу ЛГК-200/1600, які встановлені паралельно з максимальною робочою витратою Qmax=2500 м.куб. кожен. Однак, в результаті проведеної 26.09.2019р. технічної перевірки КВОГ позивача було встановлено, що частина обладнання, передбаченого вищезазначеним проектом, а саме: один лічильник ЛГК-200 G-1600, два котли ТВГМ 30 (Q=2600 м. куб./год) та ковальське горно були демонтовані.

Таким чином, на думку відповідача, позивачем було порушено вимоги проектної документації КВОГ та здійснено його самочинну реконструкцію. А тому, відповідно до абз. 2 п.3 Глави 6 Розділу Х Кодексу ГРС експлуатація комерційного ВОГ та його складових без наявності визначених в главі 4 цього розділу документів не допускається.

З цього приводу суд зазначає таке.

1. Щодо демонтажу позивачем двох котлів ТВГМ 30 та ковельського горна.

Відповідно до Проекту облаштування вузла обліку газу встановлення електронного корректора газу ЛДЗ «Лорта» м. Львів, вул. Патона, 1 РП 1.0044.Х.2007 від 2007 року його вихідними даними є споживання природного газу газовикористовуючим обладнанням. В використанні є 2 котли ТВГМ 30 (Q=2600 м. куб./год) один котел в резерві, 2 котли Колбі 4000 (Q=250-462 м.куб./год.) один котел в резерві та ковельське горно в ковальському цеху. Існуючі два лічильники газу ЛГК-200 G-1600, які встановлені паралельно. Робочий тиск газу Р=10000 мм.вод.ст.

Разом з тим, в 2008 році на замовлення позивача було розроблено та затверджено Робочий проект по капітальному ремонту в котельні ДП «ЛДЗ «Лорта» по вул. Патона, 1 у м. Львові із встановленням двох водогрійних котлів марки «Колві-4000» взамін парового котла ДКВР-10/13 у якому з метою економії енергоносіїв та зменшення експлуатаційних затрат передбачено заміну існуючого котла ДКВР-10/13 на два котли Колві-4000 з високим ККД.

У книзі 3 «Котельня. Газопостачання.» цього Робочого проекту передбачено, що в котельній встановлено водонагрійний і паровий котли: один водогрійний котел марки КВ-ГМ-50 (не введений в експлуатацію), два марки ТВГМ-30 та два парові котли марки ДКВР 10/13, які підлягають демонтажу. Крім цього, у книзі 3 «Котельня. Газопостачання.» передбачено, що в котельному залі встановлюються два водогрійні котли марки «Колві-4000» замість демонтованих котлів «ДКВР-10/13».

Як вбачається з робочих креслень котельні та схеми газопроводів, цими проектними кресленнями передбачено газопостачання котлів «Колві-4000» від газопроводу середнього тиску, прокладеного від ГРП, до якого раніше були підключені котли ТВГМ-30. Робочим кресленням котельні не передбачено підключення існуючих парових котлів ТВГМ-30 до газопроводу, а лише котлів «Колві-4000».

Відповідно до Висновку експертизи з питань охорони праці та промислової безпеки, експертиза проектної документації. за №1486.09.46.40.30.0/2139 від 04.03.200р. (вказаний висновок міститься в Робочому проекті) зазначено, що в котельні, що проектується, передбачено роботу двох котлів Колві-4000 (один робочий, один резервний) потужністю 4000 кВт кожний для покриття навантаження опалення. У висновку експертизи жодної інформації про наявність у котельні двох котлів марки ТВГМ-30 не відображено. Натомість, зазначено, що до установки прийнято два водогрійні котли «Колві-4000», які комплектуються блочними пальниками, що працюють на газі середнього тиску та автоматикою безпеки.

Аналогічна за змістом інформація відображена і у Експертному висновку №09В065 від 18.03.2009р. про відповідність об`єкта нормативним актам з енергозбереження, а також в заявці про прийняття газифікації від 27.04.2009р. та виконавчій документації №265 по газифікації від 27.04.2009р.: Акті про приймання закінченого будівництвом об`єкта системи газопостачання; будівельному паспорті внутрішньо будинкового (внутрішньо цехового) газообладнання.

Зокрема, у Будівельному паспорті внутрішньо будинкового (внутрішньо цехового) газообладнання в розділі «Характеристика газового обладнання» міститься інформація про газове обладнання, яке складається з двох котлів «Колві-4000», лічильника газу, клапана електромагнітного, труб сталевих та кранів кульових. В таблиці, яка міститься в будівельному паспорті, міститься перелік газифікованого обладнання два котли «Колві-4000». Інформація про котли марки ТВГМ-30 у вказаних документах не відображена.

В дозволі на початок експлуатації обладнання підвищеної небезпеки №358.09.46-32.20.1 від 23.10.2009р. зазначено, що дозволяється експлуатація обладнання підвищеної небезпеки: двох котлів типу Колві-4000.

Таким чином, жоден із перелічених вище документів, які датовані періодом 2008-2009 роки не передбачають на ДП «ЛДЗ «Лорта» в 2009 році такого газового обладнання як парові котли марки ТВГМ-30 та ковальське горно. Після реконструкції в ДП «ЛДЗ «Лорта» в 2009 році газові котли ТВГМ-30, як зазначає позивач, в експлуатацію не вводилися. Відповідачем доказів, які б спростовували відповідне твердження, суду не надано.

Суд відхиляє твердження відповідача, що долучені позивачем документи стосуються лише заміни існуючого котла ДКВР-10/13 на два котли Колві-4000 і ними не передбачалося виведення з експлуатації чи демонтаж двох котлів ТВГМ-30 та ковальського горна. Зокрема, з долучених позивачем дозвільних документів (Акт про приймання закінченого будівництвом об`єкта системи газопостачання, Будівельний паспорт внутрішньо будинкового (внутрішньо цехового) газообладнання, Дозвіл на початок експлуатації обладнання підвищеної небезпеки) вбачається, що в експлуатацію вводилася вся система газопостачання позивача, яка складається з двох котлів Колві-4000 і дозвіл на початок експлуатації надавався на обладнання підвищеної небезпеки, яке знаходиться в котельні позивача, котре, знову ж таки, складається з двох котлів Колві-4000.

Відтак, твердження відповідача про самочинну реконструкцію КВОГ та демонтаж двох котлів ТВГМ 30 та ковельського горна всупереч Кодексу ГРС не знайшли свого не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вся проектна та дозвільна документація, яка наявна у позивача, передбачає наявність на підприємстві, починаючи з 2009 року, газового обладнання двох газових котлів Колві-4000.

Суд бере до уваги також ту обставину, що з моменту введення в експлуатацію комерційного ВОГ позивача (2009 рік) і до моменту виникнення спірних відносин у 2019 році відповідач неодноразово, за твердженням позивача, проводив регулярні перевірки цього ВОГ і жодних зауважень щодо самочинної реконструкції не висловлював.

2. Щодо демонтажу позивачем одного лічильника ЛГК-200 G-1600.

З матеріалів справи вбачається, що лічильник ЛГК-200 G-1600 був демонтований не позивачем, а працівниками відповідача в ході проведення контрольного обліку вузла обліку газу 31.08.2017р. За результатами перевірки ПАТ «Львівгаз» було складено Акт про порушення №17-157/02 від 31.08.2017р. в котрому представники відповідача зазначили про несанкціоноване втручання в роботу лічильника. В Акті від 31.08.2017р. зазначено про необхідність демонтування лічильника та направлення його на експертизу для визначення несанкціонованого втручання в конструкцію лічильника з метою спотворення визначення об`ємів спожитого газу. Вказані обставини були предметом дослідження господарських судів у справі №914/2384/17 де ними було встановлено, що ДП «ЛДЗ «Лорта» не порушував правил, передбачених Кодексом ГРС і перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу є безпідставним.

Таким чином, наведене свідчить, що демонтаж лічильника ЛГК-200 G-1600 здійснив не позивач, а працівники відповідача.

Суд погоджується з доводами позивача, що відсутність одного лічильника ЛГК-200 G-1600 не має суттєвого значення при вирішенні питання правильного функціонування комерційного ВОГ, оскільки згідно Проекту облаштування вузла обліку газу встановлення електронного коректора газу ЛДЗ «Лорта» було передбачено встановлення двох існуючих паралельно лічильників газу типу ЛГ-К 200/1600 та в роботі тільки один з лічильників (п. 1.2 розділу «Загальні відомості» Проекту).

3. З приводу фактичної максимальної витрати лічильника газу ЛГК-200 G-1600.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що в результаті проведеної позивачем реконструкції КВОГ та існуючої газової мережі фактична максимальна витрата лічильника газу ЛГК-200 G-1600, зав. №4861 не відповідає вимогам абз. 3 п. 4 гл. 2 розділу Х Кодексу ГРС, а саме: є більшою за максимальну витрату газоспоживаючого обладнання в 2,7 раза, тоді як абз. 6 п. 4 гл. 2 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що у випадку реконструкції існуючих газових мереж об`єктів споживачів фактична максимальна витрата лічильника газу не повинна бути більша в 1,6 раза за максимальну витрату газоспоживаючого обладнання.

Суд відхиляє вказані доводи відповідача, так як положення абз. 6 п. 4 гл. 2 розділу Х Кодексу ГРС стосуються виключно випадків нового приєднання або реконструкції існуючих газових мереж об`єктів споживачів. Вказаними положеннями не передбачено вимоги про приведення раніше введеного в експлуатацію газового обладнання до положень абз. 6 п. 4 гл. 2 розділу Х Кодексу ГРС.

Водночас реконструкція позивачем ВОГ відбулася ще у 2009 році, тобто задовго до моменту надрання чинності Кодексу ГРС і проектною документацією на газове обладнання було закладено вказану різницю.

Підсумовуючи викладене, оскільки реконструкція у позивача відбулася ще у 2009 році і за чинності Кодексу ГРС позивач жодної реконструкції не здійснював, тому положення абз. 6 п. 4 Глави 2 Розділу Х Кодексу ГРС до нього не можуть застосовуватися.

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Цей спосіб захисту застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обов`язку виконати роботи чи надати послугу за відповідним договором.

Враховуючи те, що за змістом п. 6 Глави 7 Розділу VI Кодексу ГРС відповідач повинен був відновити газопостачання протягом двох робочих днів з моменту звернення позивача, однак необгрунтовано відмовився від виконання вказаного обов`язку, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1921,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, буд. 42; ) відновити постачання природного газу до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул. Патона, буд. 1; ) за адресою: м. Львів, вул. Патона, буд. 1.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, буд. 42; ) на користь Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул. Патона, буд. 1; ) 1921,00 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.07.2020р.

Суддя Р.В. Крупник