ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2020 р. Справа№ 911/756/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Калатай Н.Ф.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2020

у справі № 911/756/20 (суддя Наріжний С.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв"

до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

про стягнення 72000,20 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про стягнення 72000,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2020 провадження у справі № 911/756/20 закрито на підставі п. 3. ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Енергогазрезерв" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2020 у справі № 911/756/20 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм матеріального права, що призвело до постановлення помилкового судового акта. Так, апелянт наполягає на тому, що підстави позову у даній справі та у справі №911/1246/19 є відмінними, оскільки він вказав на іншу обставину, якою обґрунтовуються вимоги щодо захисту прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2020, справа № 911/756/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Калатай Н.Ф., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Енергогазрезерв" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2020; справу призначено до розгляду на 13.07.2020; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Від сторін надійшли клопотання про розгляд справи без участі їх представників.

Колегія суддів, розглянувши вищенаведені клопотання, а також з врахуванням того, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшла висновку про задоволення клопотань учасників справи та можливість розгляду справи за їх відсутності.

Згідно п. 13) ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд виходить з наступних обставин справи.

Матеріалами справи підтверджується, що 02 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" як постачальником та Броварською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області як споживачем був укладений договір №С/76-18 постачання природного газу (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2018 році товар: природний газ (код за ДК 021:2015:09120000-6-Газове паливо (природний газ)) (далі газ), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що постачальник передає споживачу газ в обсягах 56 тис. куб.м., в тому числі по місяцях: лютий - 14 тис. куб.м., березень - 11 тис. куб.м., жовтень 6 тис куб.м., листопад 11 тис. куб.м., грудень - 14 тис. куб.м. Дані обсяги є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися залежно від реального фінансування видатків та потреб споживача. Постачання газу здійснюється для потужностей споживача за наступною адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Київська 286 (адмінбудинок Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області).

Згідно п.1.4 договору постачання/споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється нерівномірно. Відхилення від середньодобової норми, яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця - допускається ±50%.

Відповідно до п. 1.6 договору допускається відхилення споживання обсягу природного газу за розрахунковий період ±5% від загального споживання без коригування.

Згідно з п. 2.1 договору загальна вартість даного договору складає 566160 грн., в т.ч. ПДВ: 94360 грн.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу, що визначена у п.2.1 договору, на кількість газу, реалізованого у відповідному місяці. Загальна вартість газу за цим договором визначається, як сума місячних вартостей газу.

У пункті 3.3 договору сторони домовились, що відповідно до п. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, та п. 1 ст.48 БКУ взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів проводиться в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Розрахунки проводяться шляхом оплати споживачем грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно рахунків за отриманий товар до 10 числа місяця наступного за місяцем постачання.

Порядок та умови постачання, приймання та обліку газу сторони узгодили у розділі 4 договору.

У пункті 10.1 договору встановлено, що він набирає чинності з моменту його підписання, разом з тим, сторони домовились, що відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами до його укладення, тобто, з 1 лютого 2018 року і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині не виконання зобов`язань - до їх повного виконання.

Між сторонами укладались додаткові угоди про зміну планових обсягів природного газу та збільшення ціни природного газу.

На виконання умов договору позивач протягом лютого-грудня 2018 року поставив, а відповідач прийняв природний газ у наступних обсягах: згідно акту №РН-0000554 від 28.02.2018 - 9,598 тис.м.куб. на суму 97035,78 грн., згідно акту №РН-0000856 від 31.03.2018 - 9,397 тис.м.куб. на суму 95003,68 грн., згідно акту №РН-0002399 від 31.10.2018 - 1,420 тис.м.куб. на суму 20386,57 грн., згідно акту №РН-0002737 від 30.11.2018 - 7,057 тис.м.куб на суму 101315,52 грн. та згідно акту №РН-0003024 від 31.12.2018 - 8,599 тис.м.куб. на суму 123453,61 грн, а також згідно акту №РН-0003205 приймання-передачі природного газу від 31.12.2018 - 4.655 тис.м.куб. на суму 66830,63 грн.

Однак за поставлений газ, за доводами позивача, відповідач розрахувався не в повному обсязі у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 66 830,63 грн, яку ТОВ "Енергогазрезерв" просить стягнути з відповідача у даній справі. Крім того на суму заборгованості позивачем нараховано інфляційні втрати в сумі 2389,42 грн та 3% річних - 2780,15 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 175 цього Кодексу.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Перелік підстав закриття провадження у справі визначений у ст. 231 ГПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України).

Отже, однією з цілей застосування цих норм процесуального права законодавець визначив, зокрема уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

При цьому передумовою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, та, як наслідок, застосування п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

Тобто, для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Такими обставинами є юридичні факти, тобто такі, які зумовлюють правові наслідки і з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків. Разом з тим, не вважається зміною підстав позовних вимог доповнення новими обставинами, при збереженні первісних обставин та зміни посилань на норми матеріального чи процесуального права.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Матеріалами справи підтверджується, що предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення заборгованості за поставлений природний газ у грудні 2018 року в обсязі 4,655 тис.м.куб. за актом №РН-0003205 приймання-передачі природного газу від 31.12.2018 на суму 66830,63 грн та фінансових санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Підстава позову у даній справі обґрунтована неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором №С/76-18 постачання природного газу від 02.02.2018.

Водночас, як вірно встановлено місцевим господарським судом, у травні 2019 позивач - ТОВ "Енергогазрезерв" зверталось до Господарського суду Київської області з позовом до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про стягнення заборгованості за договором №С/76-18 постачання природного газу від 02.02.2018.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 19.07.2019 у справі № 911/1246/19 позов ТОВ «Енергогазрезерв» до відповідача задоволено повністю; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 66830,63 грн основного боргу, 6921,99 грн пені, 576,76 грн 3% річних, 4678,14 грн штрафу та 1921,00 грн судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2019 зазначене рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/1246/19 скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог апеляційна інстанція виходила з того, що факт поставки відповідачу природного газу у грудні 2018 року в обсязі 4,655 тис.м.куб. не підтверджений позивачем належними і допустимими доказами, а тому позовні вимоги про стягнення 66830,63 грн основного боргу, згідно акта №РН-0003205 від 31.12.2018, не підлягають задоволенню за недоведеністю. При цьому судом встановлено, що матеріали справи не містять жодних доказів, які підтверджують фактичну поставку природного газу у вказаних обсягах, як це передбачено умовами договору (показників комерційного вузлу обліку, інформації, яка складається та/або надається оператором ГТС (ПАТ "Укртрансгаз") та/або оператором ГРМ (ПАТ "Київоблгаз")).

Отже предметом позову у справі № 911/1246/19 та у справі № 911/756/20 є вимога про стягнення заборгованості за поставлений відповідачу в однин і той же період у 2018 році природний газ за договором №С/76-18 від 02.02.2018, а також про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, частково розрахованих за один і той же період.

Підставою позовних вимог є невиконання Броварською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області своїх зобов`язань з оплати отриманого в однин і той же період природного газу за договором №С/76-18 від 02.02.2018.

Спір у справі № 911/1246/19 судами було вирішено в залежності від обставин, які були встановлені та існували на час розгляду цієї справи, а саме за обставин не доведення позивачем факту отримання природного газу за актом №РН-0003205 приймання-передачі природного газу від 31.12.2018 на суму 66830,63 грн, який не містить підпису відповідача про його отримання.

Натомість, звертаючись вдруге в березні 2020 року з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором №С/76-18 від 02.02.2018, ТОВ «Енергогазрезерв» посилалось на ту ж саму підставу позову - невиконання Броварською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області своїх зобов`язань з оплати отриманого у грудні 2018 року природного газу за цим договором, але вказав на наявність нового доказу - листа АТ «Київоблгаз» 810-рв-1638-0220 від 04.02.2020 про розподілення газу споживачу Броварській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області. Тобто доказ, що не був поданий під час розгляду справи №911/1246/19, як вірно констатовано судом першої інстанції, не може бути зміною підстави позову у цій справі.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, проаналізувавши предмет, підстави та суб`єктивний склад сторін у даній справі та у справі №911/1246/19, в якій господарськими судами ухвалено судове рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за договором №С/76-18 від 02.02.2018 у зв`язку з недоведеністю позивачем обґрунтованості позовних вимог, судова колегія вважає вірним висновок місцевого господарського суду про закриття провадження у справі № 911/756/20 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Вказані висновки суду першої інстанції не спростовані доводами апеляційної скарги, оскільки, як вже зазначалось, підстава позову у даній справі та у справі №911/1246/19 є тотожною, обґрунтована неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати вартості поставленого газу за грудень 2018.

Підсумовуючи вищенаведене, доводи апелянта про прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм матеріального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Київської області від 02.06.2020, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 175, 231, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2020 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2020 у справі № 911/756/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2020 у справі № 911/756/20 залишити без змін.

3. Справу № 911/756/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Н.Ф. Калатай

М.А. Руденко

Повний текст постанови складено 14.07.2020