ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2020 р. Справа № 911/1940/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Княжичі"

на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2019 (повний текст рішення складено 01.11.2019)

у справі №911/1940/19 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Княжичі"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "ДЕ ВІЗУ"

про зобов`язання вчинити дії

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Тарасенко О.В. - адвокат (посвід. №6921/10 від 05.09.2018);

від відповідача: Слюсаренко Д.А. - адвокат (посвід. №00057 від 18.03.2019);

від третьої особи: не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належно;

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

ОСОБА_1 подав до Господарського суду Київської області позов про:

- зобов`язання ТОВ «БК «Княжичі» надати для ознайомлення учаснику ТОВ «БК «Княжичі» Мазурку М.О. інформацію щодо діяльності ТОВ «БК «Кнжичі», а саме: протоколи загальних зборів учасників ТОВ «БК «Княжичі» за 2016-2019 роки; річну звітність ТОВ «БК «Княжичі» за 2016-2018 роки, яка складається з річного балансу, звіту про фінансово-господарську діяльність ТОВ; розшифрування основних засобів;

- зобов`язання ТОВ «БК «Княжичі» для проведення аудиту надати ТОВ «ДЕ Візу» завірені підписом уповноваженої особи товариства документи відповідно до додатку №1 до договору №305-А від 22.04.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «АФ «Де Візу».

Позов обґрунтований тим, що на неодноразові звернення ОСОБА_1 , який володіє 25% відсотками у статутному капіталі ТОВ «БК «Княжичі», про отримання інформації про діяльність товариства, останнє йому відповіді не надало, чим порушило його права як учасника товариства, передбачені у п. 2 ч. 1 статті 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.10.2019:

- Зобов`язано ТОВ «БК «Княжичі» надати для ознайомлення учаснику ТОВ «БК «Княжичі» Мазурко М.О. інформацію щодо діяльності ТОВ «БК «Княжичі», а саме: протоколи загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «БК «Княжичі» за 2016-2019 роки, річну звітність ТОВ «БК «Княжичі» за 2016-2018 роки, яка складається з річного балансу, звіту про фінансово-господарську діяльність Товариства; розшифрування основних засобів.

- Зобов`язано ТОВ «БК «Княжичі» забезпечити аудитору - Товариству з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «ДЕ ВІЗУ» можливість проведення аудиту фінансової звітності ТОВ «БК «Княжичі» та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг, а саме: відповідно до додатку № 1 до Договору № 305-А від 22.04.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аудиторська Фірма «ДЕ ВІЗУ» (згідно з переліком).

Рішення суду мотивовано обґрунтованістю позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Відповідач, не погоджуючись із вказаним рішенням суду, звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано наступний склад суду для розгляду справи №911/1940/19: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Демидова А.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «БК «Княжичі»; розгляд скарги призначено на 01.06.2020.

01.06.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Княжичі" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням у країні карантинних заходів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 розгляд справи відкладено на 01.07.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. у відпустці, яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у даній справі, розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 №09.1-08/1788/20 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/1940/19.

Згідно із витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 у визначеному складі суду прийнято до апеляційного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Княжичі".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 розгляд справи було відкладено на 13.07.2020 через заявлення присутнім в судовому засіданні представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Княжичі" усного клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з заміною представника.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 є учасником ТОВ «БК "Княжичі" з часткою у статутному капіталі у розмірі 25%, що в грошовому еквіваленті складає 4500000,00 грн.

Підпунктом 5.1.4. статуту ТОВ "БК "Княжичі", затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ "БК "Княжичі" від 29.06.2016 за номером запису про реєстрацію 4006407, було передбачено, що учасники товариства мають право, зокрема, одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи Зборів.

Вказаний статут 2016 року було визнано недійсним та скасовано його державну реєстрацію постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 у справі №911/2634/17.

Чинною редакцією статуту, починаючи з 27.03.2019 й на момент звернення до суду із даним позовом, є статут ТОВ "БК "Княжичі", затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ "БК "Княжичі" від 20.09.2012, номер запису про реєстрацію 7004143.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач тричі направляв відповідачу запити про надання інформації щодо діяльності товариства: запит від 26.09.2017, запит від 21.03.2018 та запит від 19.03.2019, які залишились без відповіді та без задоволення з боку відповідача.

Як стверджує позивач, зважаючи на зростання боргів, відсутність інформації про діяльність товариства, він, як учасник, який володіє часткою у розмірі 25% статутного капіталу товариства, вирішив скористатися своїм правом для проведення аудиту фінансової звітності товариства, для чого уклав з ТОВ "Аудиторська Фірма "ДЕ ВІЗУ" договір про надання аудиторських послуг № 305-А від 22.04.2019 (надалі договір про аудит).

Пунктом 4.2. договору про аудит передбачено, що протягом 5 днів з моменту підписання договору ОСОБА_1 сплачує виконавцю аудиту 5000,00 грн. в якості попередньої оплати. 24.04.2019 позивач сплатив визначену договором про аудит суму попередньої оплати, що підтверджується квитанцією №18.

Позивач зазначає, що намагався п`ять разів вручити товариству та його виконавчому органу - директору запит про надання копій документів для проведення аудиту фінансової звітності, однак відповідач ухиляється від отримання поштової кореспонденції, чим стає на заваді реалізації позивачем свого права на проведення аудиту.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. 3 статті 80 ГК України, товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Згідно з ч. 1 статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Аналогічні положення щодо обов`язку товариства надати його учаснику інформацію містяться в статті 88 ГК України.

Крім того, статтею 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", учасники товариства мають такі права:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства;

2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства;

3) брати участь у розподілі прибутку товариства;

4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість.

Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

Отже, встановлене в наведених нормах право учасника отримувати інформацію про господарську діяльність товариства, гарантується законом і не залежить від умов статуту товариства.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про інформацію" всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

У пункті 36 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства (пункт "г" частини першої статті 10 Закону про господарські товариства, стаття 116 ЦК, частина перша статті 88 ГК) є спонукання в судовому порядку до виконання товариством дій - надання відповідної інформації.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 4 статті 236 ГПК України при виборі застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 26.06.2018 у справі №904/3679/17 зазначено: «Право учасника господарського товариства одержувати інформацію про діяльність товариства в порядку, встановленому установчим документом, закріплено у частині 1 статті 116 Цивільного кодексу України, частині 1 статті 88 Господарського кодексу України та частині 1 статті 10 Закону України "Про господарські товариства". Згідно з положеннями зазначених норм товариство зобов`язане надати учаснику на його вимогу для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо. Наведений перелік може бути розширений у статуті товариства. Тобто за приписами наведених правових норм праву учасника на одержання інформації кореспондує обов`язок товариства надати учаснику відповідну інформацію на його вимогу. Отримання учасником зазначеної інформації від товариства є необхідним для реалізації ним своїх корпоративних прав, зокрема правомочностей на участь в управлінні господарською організацію. Відтак внаслідок невиконання товариством свого обов`язку з надання учаснику товариства на його вимогу для ознайомлення документів, передбачених положеннями закону та статуту, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права. Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України зазначені права учасника підлягають захисту шляхом спонукання товариства до виконання його обов`язку - надання відповідної інформації.».

Згідно з положеннями статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку. Документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства. Товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті. Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Отже, виходячи з наведених норм та враховуючи позицію Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що заявлена позивачем перша вимога про зобов`язання відповідача надати позивачу інформацію щодо діяльності ТОВ «БК «Княжичі», а саме: протоколи загальних зборів учасників ТОВ «БК «Княжичі» за 2016-2019 роки; річну звітність ТОВ «БК «Княжичі» за 2016-2018 роки, яка складається з річного балансу, звіту про фінансово-господарську діяльність ТОВ; розшифрування основних засобів, є обґрунтованою, а тому, рішення місцевого господарського суду в частині задоволення цієї вимоги є правильним.

Стосовно заявленої позивачем другої позовної вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» аудит фінансової звітності - аудиторська послуга з перевірки даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності та/або консолідованої фінансової звітності юридичної особи або представництва іноземного суб`єкта господарювання, або іншого суб`єкта, який подає фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність групи, з метою висловлення незалежної думки аудитора про її відповідність в усіх суттєвих аспектах вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, міжнародних стандартів фінансової звітності або іншим вимогам

На вимогу учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, проводиться аудит фінансової звітності товариства із залученням аудитора (аудиторської фірми), не пов`язаного (не пов`язаної) майновими інтересами з товариством, посадовими особами товариства чи з його учасниками У такому разі учасник (учасники) товариства самостійно укладає з визначеним ним аудитором (аудиторською фірмою) договір про проведення аудиту фінансової звітності товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг (ч.ч. 1, 2 статті 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Для цього необхідно звернутися до виконавчого органу товариства із запитом про проведення аудиту та з примірником оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства. В свою чергу виконавчий орган товариства зобов`язаний протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника (учасників) забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг (ч. 4 статті 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

При цьому, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №904/2194/17 «…таке право участі в управлінні справами, як звернення про проведення аудиторської перевірки, надано учаснику (учасникам) товариства з обмеженою відповідальністю законом. При цьому, закон не пов`язує проведення аудиторської перевірки із перевірками товариства податковими та іншими контролюючими органами. У вирішенні спорів за позовами учасників товариства з обмеженою відповідальністю про спонукання товариства провести аудиторську перевірку діяльності та звітності товариства належить враховувати, що передбачене право учасників спрямоване на контроль діяльності виконавчого органу, а тому є складовою права на управління товариством у передбаченому законом і установчими документами порядку.».

Таким чином, позивач як учасник ТОВ «БК «Княжичі» має законне право вимагати проведення аудиторської діяльності останнього, яке (право) не залежить від волі самого товариства (його посадових осіб) щодо проведення перевірки, а також від доцільності чи недоцільності її проведення, натомість обов`язок товариства забезпечити аудитору можливість провести перевірку виникає відповідно до прямої вказівки закону (така правова позиція викладена к постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.04.2020 у справі №922/1859/19).

Отже, враховуючи встановлений судом факт невиконання відповідачем вимоги позивача як учасника із часткою в статутному капіталі 25% про проведення аудиту товариства, звернення позивача до суду із відповідною вимогою є правомірним.

Проте, як вказувалося вище, позивач заявив вимогу наступного змісту: «Зобов`язати ТОВ «БК «Княжичі» для проведення аудиту надати ТОВ «Аудиторська фірма «ДЕ Візу» завірені підписом уповноваженої особи товариства документи відповідно до додатку №1 до договору №305-А від 22.04.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «АФ «Де Візу», а саме:…..»; перелік відповідних документів викладений майже на трьох сторінках прохальної частини позовної заяви.

Відповідно до статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.07.2018 у справі №821/3514/15-а «…суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, однак за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав».

Отже, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просив, враховуючи вказану позицію Верховного Суду, суд апеляційної інстанції вважає правомірним вихід господарським судом першої інстанції за межі заявленої позивачем вимоги про зобов`язання відповідача надати третій особі у справі завірені підписом уповноваженої особи товариства документи відповідно до додатку №1 до договору №305-А від 22.04.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «АФ «Де Візу», адже задоволення лише такої вимоги, може призвести до неповного захисту законного права позивача як учасника ТОВ «БК «Княжичі» здійснити аудиторську перевірку фінансової звітності товариства, за захистом якого й заявлений даний позов. А тому, правомірним вбачається зобов`язати відповідача забезпечити аудитору - третій особі у справі, можливість проведення такої перевірки та надати належним чином завірені документи, згідно з переліком, наведеним у додатку №1 до договору №305-А від 22.04.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «АФ «Де Візу».

Стосовно доводів скаржника про недотримання позивачем положень статуту, відповідно до яких для здійснення контролю за фінансовою діяльністю товариства згідно з рішенням загальних зборів учасників може призначатися аудиторська перевірка, в даному випадку, як стверджує апелянт, відповідне рішення загальними зборами не приймалося, колегія суддів зазначає, що, як вказувалося вище, учаснику, який володіє більше ніж 10% у статутному капіталі товариства право ініціювання проведення аудиторської перевірки діяльності товариства надано законом і обмеження такого права бажанням товариства чи його статутними документами знаходиться поза законом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2019 у справі №911/1940/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2019 у справі №911/1940/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2019 у справі №911/1940/19 залишити без змін.

3. Справу №911/1940/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.07.2020.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков