ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1156/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Потребенко О.М.

розглянувши справу за позовом: Дочірнього підприємства "Система" (вул. Велика Арнаутська, буд. 47, м. Одеса, 65048)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (вул. Басейна, буд. 5, м. Одеса, 65039)

про визнання нарахувань за скид понаднормових стічних вод неправомірними,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Никисла О.І.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Система" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал", в якій просить суд визнати неправомірними нарахування відповідачем позивачу плат за скид понаднормативних стічних вод по вул. Вапняній, 83, м. Одеса, відповідно до: рахунку від 05.12.2019 №501053/69508 та згідно акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 06.11.2019 на суму 90706,37 грн; рахунку від 07.02.2020 №501053/70460 та згідно акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 10.01.2020 на суму 4903,34 грн; рахунку від 26.03.2020 №501053/71353 та згідно акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 11.03.2020 на суму 81625,87 грн.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що при відборі стічних вод не було враховано неналежну роботу місцевої каналізації, не дотримано норм щодо місця взяття проб, а акти про відбір проб не є допустимими доказами, оскільки їх зміст не відповідає вимогам, встановленим нормами чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.04.2020 позовну заяву Дочірнього підприємства "Система" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1156/20; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; підготовче засідання у справі було призначено на "28" травня 2020 о 16год.00хв.

У судовому засіданні 28.05.2020 судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на "23" червня 2020 о 09год.45хв.

19.06.2020 від відповідача до суду за вх. № 15811/20 надійшло клопотання, в якому останній посилаючись на позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 27.05.2020 по справі №916/1126/19, просить суд закрити провадження у цій справі, оскільки спір між сторонами не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

23.06.2020 від позивача на електронну адресу суду за вх. № 16177/20 надійшло клопотання про відкладення судового засідання у цій справі, призначеного на 23.06.2020 о 09год.45хв., у зв`язку з запровадженням Кабінетом Міністрів України на території України карантину.

23.06.2020 судом було протокольно ухвалено продовжити строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкласти підготовче засідання на "13" липня 2020 о 16год. 00хв.

13.07.2020 у судове засідання з`явився представник відповідача, який наполягав на розгляді поданого ним 19.06.2020 клопотання про закриття провадження у справі.

Позивач у судове засідання 13.07.2020 не з`явився, водночас від останнього на електронну адресу суду 13.07.2020 надійшло клопотання, в якому він знову просить суд відкласти розгляд справи, посилаючись на запровадження урядом на території України карантину.

Враховуючи черговість поданих сторонами суду клопотань, суд вважає необхідним спершу розглянути клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Так, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненими цими діяннями наслідкам.

При цьому, вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин. Відповідний правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16.

У постанові від 17.05.2020 у справі 916/1126/19, на яку посилається відповідач, Верховний Суд зауважив, що Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законодавчими актами та договором не передбачено можливості захисту прав та/або інтересів особи у такий спосіб, як визнання неправомірними нарахування плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення згідно з виставленим рахунком. Фактично заявлений у справі позов містить у собі вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення (встановлення факту відсутності у абонента обов`язку здійснювати плату за скид ненормативно-очищених стічних вод в міську каналізацію) та не стосується захисту права цивільного, тобто задоволення такої вимоги не є ефективним способом захисту прав позивача.

Верховний Суд у вищевказаній постанові зазначив, що заявлені позивачем вимоги не можуть самостійно розглядатися в окремій справі. Встановлення таких обставин, як правомірність та правильність здійснених відповідачем нарахувань, є предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення при порушенні вимог щодо якості і режиму їх скидання; про припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення (у випадку припинення надання послуг), тощо.

За цих обставин, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі за вимогами про визнання неправомірними нарахування плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення згідно з виставленим рахунком на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 4 статті 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГКП України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Отже, суд враховує висновок Верховного Суду, зазначений у постанові від 17.05.2020 у справі 916/1126/19, та вважає, що заявлені позивачем вимоги не можуть самостійно розглядатися в окремій справі. Встановлення таких обставин, як правомірність та правильність здійснених відповідачем нарахувань, є предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення при порушенні вимог щодо якості і режиму їх скидання; про припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення (у випадку припинення надання послуг), тощо.

За цих підстав, суд вважає, що провадження у справі №916/1156/20 за позовними вимогами Дочірнього підприємства «Система» про визнання неправомірними нарахувань відповідачем позивачу плат за скид понаднормативних стічних вод по вул. Вапняній, 83, м. Одеса, відповідно до виставлених відповідачем рахунків та згідно актів про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод, слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладені Верховним Судом висновки, суд роз`яснює, що вимоги про визнання неправомірними нарахувань за скид понаднормативних стічних вод відповідно до виставлених рахунків та згідно актів про відбір проб не підлягають розгляду як в порядку господарського судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду. Натомість, оцінка акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод, як доказу у справі, та питання правомірності дій відповідача щодо здійснення нарахувань, і як наслідок права у нього на отримання відповідних сум, може бути встановлено у межах відповідного спору про право з використанням належних засобів доказування, а не шляхом задоволення позову у цій справі.

Також суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору у разі закриття провадження у справі, зокрема з підстав непідвідомчості спору господарському суду, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись п.1 ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Провадження у справі №916/1156/20 за позовом Дочірнього підприємства "Система" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання нарахувань за скид понаднормових стічних вод неправомірними - закрити.

Повну ухвалу складено 20.07.2020.

Ухвала набирає законної сили 13.07.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України, з врахуванням положень п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля