ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

17.07.2020м. ДніпроСправа № 922/1912/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм", м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокріль", смт.Слобожанське

про стягнення заборгованості в сумі 576 045,56 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новакорм" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокріль" і просить суд стягнути 526 536,76 грн. - заборгованості з оплати поставленого за Договором поставки №14-02 від 14.02.2017р. товару, 43 701,08 грн. - пені, 5 807,72 грн. - 3% річних та судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.06.2020р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокріль" з доданими до неї матеріалами передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2020р. позовну заяву залишено без руху.

16.07.2020р. Позивач подав заяву про усунення недоліків та заяву про зменшення розміру позовних вимог і просить суд стягнути суму заборгованості з оплати поставленого за Договором поставки №14-02 від 14.02.2017р. товару в розмірі 456 536,76 грн., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (станом на 12.07.2020р.) в розмірі 46 418,18 грн., 3% річних від простроченої суми (станом на 12.07.2020р.) в розмірі 6 788,89 грн., інфляційні збитки (станом на 12.07.2020р.) в розмірі 8 422,88 грн. та судовий збір. Також просить суд надати Позивачу можливість протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду довести розмір фактично понесених судових витрат Позивачем у зв`язку з розглядом справи та залучити до матеріалів справи докази таких витрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором поставки №14-02 від 14.02.2017р. в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

16.07.2020р. Позивач подав заяву про забезпечення позову і просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрокріль" в межах суми позову та витрат, пов`язаних з поданням позову 609 460,21 грн., які знаходяться на всіх рахунках Відповідача в усіх банківських установах.

Позивачем направлено Вимогу кредитора б/н від 25.05.2020 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОКРІЛЬ» з проханням негайно сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «НОВАКОРМ» вартість поставленого Товару у розмірі 620 536,76 грн., сплатити неустойку за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та відсотки за користування грошовими коштами в сумі 5 188,60 грн. за Договором поставки № 14-02 від 14.02.2017р.

Станом на 16.07.2020р. вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАКОРМ» в повному обсязі задоволено не було.

У зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВАКОРМ» вимушено звернутися до суду та понести додаткові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 641,00 грн. та послуг з надання професійної правничої допомоги в розмірі 82 652,50 грн.

Крім того, Позивач вказує на те, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нерухоме майно у Відповідача відсутнє.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходив з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до приписів ст. 139 Господарського кодексу України, майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів.

Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Коштами у складі майна суб`єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб`єктів з іншими суб`єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог Позивача.

У рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 910/11739/19.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, до з`ясування обставин справи і вирішення спору по суті доцільним буде застосування заходів забезпечення позову з тим, щоб активи підприємства залишились незмінними (не зменшились, не погіршились та не вибули з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОКРІЛЬ).

Невжиття заходів забезпечення позову у цій справі з високою імовірністю може призвести до того, що на день набранням законної сили будь-яким рішенням у цій справі у Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОКРІЛЬ будуть відсутні або значно зменшені майно та грошові кошти. Це може призвести до неможливості ефективного захисту або поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача (приведе до виникнення нових судових проваджень щодо спірного майна та грошових коштів) чи зробить взагалі неможливим реальне відновлення порушених прав.

При цьому, здійснюючи оцінку адекватності обраного заявником способу забезпечення позову, судом прийнято до уваги, що обраний вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОКРІЛЬ, оскільки арештоване майно фактично залишиться у володінні боржника (власника), а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ним.

З огляду на викладене, суд задовольняє заяву Позивачу про забезпечення позову частково.

Як вказувалось вище, Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить суд стягнути з Відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 518 166,71 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: із позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з урахуванням ціни позову сума судового збору за подання позовної заяви повинна складати 7 772,50 грн.

В якості доказу сплати судового збору Позивач надав платіжне доручення №386 від 10.07.2020р. відповідно до якого сплачено судовий збір в розмірі 8 640,69 грн., що не відповідає ставці судового збору визначеній відповідно до Закону України "Про судовий збір", оскільки судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 7 772,50 грн.

Таким чином, різниця переплати Позивачем судового збору при подачі позову становить суму у розмірі 868,19 грн., проте дана сума включена Позивачем до розміру грошових коштів, на які просить суд накласти арешт.

Позивачем в позовній заяві, а також в заяві про зменшення розміру позовних вимог зазначено, що Позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду буде доведено суду розмір фактично понесених судових витрат, у зв`язку з розглядом справи та залучить до матеріалів справи докази таких витрат.

Всупереч викладеному вище, Позивачем надано до позову попередній розрахунок суми судових витрат в розмірі 82 652,50 грн., яка також включена до розміру грошових коштів на які Позивач просить суд накласти арешт.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд задовольняє заяву Позивача про забезпечення позову частково в розмірі 525 939,21 грн. В іншій частині заяви суд відмовляє.

Слід відмітити, часткове задоволення заяви про забезпечення позову має на меті недопущення фактичного блокування господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОКРІЛЬ.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрокріль" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Слобожанське, вул.Нижньодніпровська, буд.1, ) в межах суми позову та витрат, пов`язаних з поданням позову 525 939,21 грн., які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокріль" в усіх банківських установах.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новакорм" (61002, м.Харків, вул.Чернишевська, буд.66, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрокріль" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Слобожанське, вул.Нижньодніпровська, буд.1, ).

В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала є виконавчим документом і підлягає для пред`явлення до примусового виконання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" до 18.07.2023р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 17.07.2020р. та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.ст.256, 257 в межах строку передбаченого п. 4 Розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.І. Красота