ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2020 р. м.Київ Справа№ 925/1106/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Дикунської С.Я.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Цибульського Р.М.

явка учасників справи в судове засідання згідно з протоколом судового засідання від 25.06.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 15.01.2020 (повний текст складено 27.01.2020)

у справі №925/1106/19 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Кам`янського комунального підприємства теплових мереж

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та стягнення 286273,33 грн.

вартості безпідставно набутого майна

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз", позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Кам`янського комунального підприємства теплових мереж (далі - відповідач) про зобов`язання останнього повернути позивачу в натурі безпідставно набуте у березні 2017 року майно - 42,836 тис. куб. м. природного газу, власником якого є позивач, і про стягнення з відповідача на користь позивача вартості цього безпідставно набутого майна у сумі 286273,33 грн., а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач, незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з позивачем здійснив відбір природного газу у березні 2017 року в обсязі 42,836 тис. куб. м., власником якого є позивач, тому у відповідності з вимогами статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно набутий природний газ та оплатити його вартість, проте ним допущено невиконання вказаного зобов`язання.

Позивач посилався також на те, що наявність укладених з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договорів постачання природного газу не може свідчити про здійснення такої поставки природного газу споживачу, оскільки доказом його поставки є підписаний сторонами договорів акт приймання-передачі природного газу, який фіксує проведення господарської операції.

Короткий зміст заперечень проти позову Кам`янського комунального підприємства теплових мереж

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що ним набуто у березні 2017 року природний газ на достатній правовій підставі, а саме за укладеними ним з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу від 16.09.2016 №2436/1617-ТЕ-36, від 31.10.2016 №2602/1617-БО-36 і від 31.10.2016 №2603/1617-КП-36, в межах передбаченої цими договорами кількості природного газу, що було встановлено постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі №925/1472/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15.05.2019.

Короткий зміст позиції по суті спору Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - АТ НАК «Нафтогаз України») у поясненнях вказувавло про те, що за укладеними з відповідачем договорами, постачання природного газу в березні 2017 року - не здійснювало, оскільки умовами укладених договорів постачання природного газу передбачено споживання газу лише в разі наявності підтвердженого обсягу газу. Утім відповідачу на березень 2017 року номінації на природний газ не виділялися, тому він самовільно відбирав природний газ у вказаний період.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" - відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- доводи позивача про безпідставне набуття відповідачем у березні 2017 року природного газу позивача в кількості 42,839 тис. куб. м. не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства;

- згідно з ст. 1213 Цивільного кодексу України. зобов`язання повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі або відшкодувати його вартість є альтернативними, відповідно й вимоги щодо виконання цих зобов`язань можуть бути лише альтернативними;

- пред`явлення позивачем у позові разом двох альтернативних вимог до відповідача: про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та про стягнення вартості такого майна не відповідає вимогам ст. 1213 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги АТ "Укртрансгаз" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач (АТ "Укртрансгаз") звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- судом першої інстанції неправильно застосовано Закон України «Про ринок природного газу», Кодексу ГТС, а також застосування правил постачання природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, Розпорядження КМУ від 05.10.2016 № 742-р, постанови КМУ від 01.10.2015 № 758, які не підлягали застосуванню, а також неправильно застосовано ст. ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України;

- висновки суду першої інстанції щодо обов`язку АТ"Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виділити відповідачу номінації і поставляти йому природний газ у березні 2017 року - зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст. ст. 319, ч. 1 ст. 334, 526, 626, 714 Цивільного кодексу України, а також з порушенням норм процесуального права: ст.ст. 7, 76-79, 91, 86, 236 Господарського процесуального кодексу України.

Також, 22.06.2020 та 25.06.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення по суті спору, які прийняті судом апеляційної інстанції до розгляду, і в яких позивач додатково наголошував на відсутності доказів виконання договорів поставки природного газу, укладених від відповідачем і третьою особою. Крім того, додатково наголошував на регулювання спірних правовідносин ст. ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст заперечень Кам`янського комунального підприємства теплових мереж проти доводів апеляційної скарги АТ "Укртрансгаз"

27.03.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача у встановлений судом строк надійшов відзив на апеляційну скаргу, який у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду, і в якому відповідач просив залишити апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" - без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, відповідач вказував на те, що:

- постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі №925/1472/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15.05.2019, встановлено, що відповідач є споживачем природного газу на підставі договорів постачання природного газу, укладеного ним з постачальником (АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ), а саме: від 16.09.2016 №2436/1617-ТЕ-36, від 31.10.2016 №2602/1617-БО-36 і від 31.10.2016 №2603/1617-КП-36, за умовами яких (пункти 2.1) між сторонами узгоджено планові обсяги постачання природного газу, у т.ч. за місяцями дії договору, зокрема і за березень 2017 року (96 тис. куб та 15 тис. куб), а споживання газу за вказаними договорами у березні 2017 року склало 42,839 тис. куб., що підтверджується актом надання послуг з розподілу споживання природного газу, що не може кваліфікуватись як несанкціонований відбір природного газу, і відповідно, положення ст. 1212 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванняю щодо витребування у відповідача спожитого природного газу;

- обов`язок АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виділити відповідачу номінації та поставити природний газ у березні 2017 року обумовлений Розпорядженням КМУ від 05.10.2016 № 742-р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- судом першої інстанції не було досліджено фактичних обставин справи, зокрема щодо того, чий природний газ фактично спожив відповідач у спірний період, як не досліджувалось і документальне споживання природного газу у спірний період та з ресурсу якого постачальника, а зробивши висновки стосовно споживання відповідачем природного газу з ресурсу третьої особи, суд першої інстанції вийшов за межі доказування у даній справі;

- наявність укладеного між відповідачем та третьою особою договору - не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин;

- матеріали справи не містять підписаних сторонами актів приймання - передачі природного газу, а тому факт передачі товару - не відбувся, а висновки суду щодо споживання відповідачем природного газу з ресурсу третьої особи - не ґрунтуються на фактичних обставинах та доказах;

- третя особа листами № 26-3583/1.2-17 від 19.04.2017 та № 26-22601/1.2-17 від 02.03.2017 повідомила відповідача про обов`язок припинити споживання газу та невиділення номінацій на березень 2017 року;

- Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не замовляло послуг транспортування у березні 2017 року щодо відповідача, у газотранспортній системі у спірний період фізично був відсутній газ третьої особи, який би міг спожити відповідач.

Короткий зміст заперечень Кам`янського комунального підприємства теплових мереж проти доводів апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

12.06.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача у встановлений судом строк надійшов відзив на апеляційну скаргу, який у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду, і в якому відповідач просив залишити апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, відповідач вказував на те, що:

- постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі №925/1472/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15.05.2019, встановлено, що відповідач є споживачем природного газу на підставі договорів постачання природного газу, укладеного ним з постачальником (АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ), а саме: від 16.09.2016 №2436/1617-ТЕ-36, від 31.10.2016 №2602/1617-БО-36 і від 31.10.2016 №2603/1617-КП-36, за умовами яких (пункти 2.1) між сторонами узгоджено планові обсяги постачання природного газу, у т.ч. за місяцями дії договору, зокрема і за березень 2017 року (96 тис. куб та 15 тис. куб), а споживання газу за вказаними договорами у березні 2017 року склало 42,839 тис. куб., що підтверджується актом надання послуг з розподілу споживання природного газу, що не може кваліфікуватись як несанкціонований відбір природного газу, і відповідно, положення ст. 1212 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванняю щодо витребування у відповідача спожитого природного газу;

- обов`язок АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виділити відповідачу номінації та поставити природний газ у березні 2017 року обумовлений Розпорядженням КМУ від 05.10.2016 № 742-р.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2020, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Станік С.Р., судді Тищенко О.В., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 поновлено Акціонерному товариству "Укртрансгаз" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19, відкрито апеляційне провадження у справі №925/1106/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020, розгляд справи призначено на 09.04.2020, встановлено учасникам спору процесуальний строк на подання відзивів, заяв та клопотань, зупинено дію оскаржуваного рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 судове засідання у справі перенесено на 28.05.2020 у зв`язку з запровадженим законодавчо карантином та вжиттям обмежувальних заходів.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 17.04.2020, апеляційну скаргу третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Станік С.Р., судді Тищенко О.В., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 - залишено без руху. Надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, а саме: навести підстави щодо причин пропуску Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19, так і навести підстави поважності пропуску відповідного процесуального строку, визначеного ст. 256 ГПК України на оскарження наведеного рішення; подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 9 322 (дев`ять тисяч триста двадцять дві) грн.65 коп.

21.05.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2020 про усунення недоліків апеляційної скарги до якого долучено докази сплати судового збору в сумі 9 322 (дев`ять тисяч триста двадцять дві) грн.65 коп. (платіжне доручення № від 05.05.2020 на суму 9322,65 грн.) та викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 поновлено Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19, відкрито апеляційне провадження у справі №925/1106/19 за апеляційною скаргою АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020, об`єднано апеляційні скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в одне апеляційне провадження для спільного розгляду в одному апеляційному провадженні, розгляд апеляційних скарг вирішено здійснити в судовому засіданні 28.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 25.06.2020.

Відповідно до пункту 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

З урахуванням наведеного, у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки процесуальний строк розгляду справи законодавчо продовжено на час дії карантину, а тому розгляд справи підлягає здійсненню у розумний строк з огляду на ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11, пункту 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 25.06.2020 з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

Представник АТ "Укртрансгаз" в судовому засіданні 25.06.2020 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в повному обсязі.

Також, представник АТ "Укртрансгаз" підтримав доводи апеляційної скарги АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Представник АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в судовому засіданні 25.06.2020 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в повному обсязі.

Також, представник АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підтримав доводи апеляційної скарги АТ "Укртрансгаз".

Представник Кам`янського комунального підприємства теплових мереж в судовому засіданні 25.06.2020 заперечував проти доводів апеляційних скарг АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та АТ "Укртрансгаз", просив апеляційні скарги відхилити, а рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 залишити без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15.05.2019, скасовано рішення Господарського суду Черкаської області від 11.04.2018 у справі №925/1472/17 про задоволення позову публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" до Кам`янського комунального підприємства теплових мереж за участю третіх осіб без самосійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення 808731,78 грн. компенсації за несанкціонований відбір природного газу в березні 2017 року і ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вказаною постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі №925/1472/17 були встановлені, зокрема, такі обставини:

- 17.12.2015 публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" як замовником та публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" як оператор уклали між собою договір на транспортування природного газу № за умовами якого оператор зобов`язався надавати замовнику послуги з транспортування природного газу, а замовник - оплачувати їх на визначених у цьому договорі умовах;

- Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж як споживач і публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як постачальник уклали між собою такі договори постачання природного газу:

від 16.09.2016 № 2436/1617-ТЕ-36 на постачання природного газу споживачу для виробництва теплової енергії і надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню;

від 31.10.2016 № 2602/1617-БО-36 на постачання природного газу споживачу для виробництва теплової енергії для бюджетних установ/організацій;

від 31.10.2016 № 2603/1617-КП-36 на постачання природного газу споживачу для виробництва теплової енергії для підприємств, організацій та інших споживачів (крім бюджетних установ/організацій);

- пунктом 2.1 вказаних договорів постачання природного газу була встановлена його кількість для постачання споживачу, у тому числі і на березень 2017 року, зокрема за договором від 16.09.2016 № 2436/1617-ТЕ-36 в кількості 200 тис. куб. м., за договором від 31.10.2016 № 2602/1617-БО-36 в кількості 96 тис. куб. м. і за договором від 31.10.2016 № 2603/1617-КП-36 в кількості 15 тис. куб. м.;

- відповідно до пункту 3.2 договорів постачання природного газу від 16.09.2016 № 2436/1617-ТЕ-36, від 31.10.2016 № 2602/1617-БО-36 і від 31.10.2016 № 2603/1617-КП-36 споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними в п. 2.1. цього договору, на наступний місяць. Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період). Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації (підтверджений обсяг природного газу по договору) шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем;

- пунктом 3.4 договорів постачання природного газу від 16.09.2016 № 2436/1617-ТЕ-36, від 31.10.2016 № 2602/1617-БО-36 і від 31.10.2016 № 2603/1617-КП-36 передбачено, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється відповідним актом приймання-передачі;

- у пункті 3.8 договорів постачання природного газу від 16.09.2016 № 2436/1617-ТЕ-36, від 31.10.2016 № 2602/1617-БО-36 і від 31.10.2016 № 2603/1617-КП-36 їх сторони передбачили, що у разі, коли оператор газотранспортної системи за підсумками розрахункового періоду встановлює негативний небаланс за об`єктами споживача, споживач зобов`язаний у порядку, визначеному договором, оплатити постачальнику витрати на врегулювання такого небалансу, зокрема вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування, а також всі інші витрати, пов`язані з врегулюванням постачальником небалансу в порядку, передбаченому пунктами 3-5 глави ХІV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493;

- 03.03.2016 публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" як оператор ГРМ і Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж як споживач уклали між собою типовий договір розподілу природного газу № 08/241/Т-16, який відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (зі змінами та доповненнями);

- за умовами типового договору розподілу природного газу від 03.03.2016 № 08/241/Т-16 його сторони передбачили, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, вони зобов`язані керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із розподільної системи. Споживач, який не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу;

- 24.02.2017 та 09.03.2017 публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" направив Кам`янському комунальному підприємству теплових мереж повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №26 та № 56, якими у зв`язку з відсутністю підтвердженого ліміту (номінацій) на березень 2017 року запропонував Кам`янському комунальному підприємству теплових мереж самостійно обмежити споживання природного газу до 01 березня 2017 року та підготувати до пломбування газоспоживне обладнання. Ці повідомлення були вручені вказаному підприємству 24.02.2017 та 09.03.2017 відповідно;

- згідно з актом наданих послуг з розподілу природного газу за березень 2017 року публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" як оператор ГРМ надало Кам`янському комунальному підприємству теплових мереж як споживачу в березні 2017 року послуги з розподілу природного газу в кількості 42,839 тис. куб. м.;

- супровідним листом від 14.04.2017 № 4967/12 публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" направило публічному акціонерному товариству "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" для оплати односторонній акт надання послуг балансування обсягів природного газу за березень 2017 року від 31.03.2017 №03-17--Баланс на суму 15264579,62 грн. та рахунок від 31.03.2017 №03-17-- Баланс;

- публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" листом від 19.04.2017 № 26-3583/1.2-17 повернуло Кам`янському комунальному підприємству теплових мереж акти приймання-передачі природного газу за березень 2017 за договорами постачання природного газу від 16.09.2016 № 2436/1617-ТЕ-36, від 31.10.2016 № 2602/1617-БО-36 і від 31.10.2016 № 2603/1617-КП-36 через невиконанням цим підприємством п. 17 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 і не підтвердження у зв`язку з цим планових обсягів природного газу на березень 2017 року;

- Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж надало публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" погоджений з Кам`янською міською радою графік погашення заборгованості (остаточний розрахунок грудень 2020 року), складений на підставі наданої публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" довідки щодо заборгованості.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в силу ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі №925/1472/17, яка набрала законної сили, щодо акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кам`янського комунального підприємства теплових мереж та акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - не підлягають доказуванню при розгляді даної справи №925/1106/19.

31.01.2017 публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як продавець, і публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", як покупець, уклали між собою договір про закупівлю природного газу №-ВТВ, за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця у січні-квітні 2017 року газ природний, скраплений або в газоподібному стані для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб і для забезпечення балансування, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору про закупівлю природного газу від 31.01.2017 №-ВТВ, загальний обсяг природного газу, який продавець зобов`язався передати покупцеві у січні-квітні 2017 року становить 1600000 тис. куб. м., у тому числі у січні - 610000 тис. куб. м., у лютому - 490000 тис. куб. м., у березні - 310000 тис. куб. м. і у квітні - 190000 тис. куб. м. природного газу.

Згідно з підписаним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" і публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на виконання договору про закупівлю природного газу від 31.01.2017 №-ВТВ у березні 2017 року передало публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз", а останнє прийняло 143355 тис. куб. м. природного газу

В 2019 році публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" і публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" були перейменовані на акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" і на акціонерне товариство "Укртрансгаз" відповідно.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не підтвердило обсяг природного газу, що підлягав поставці Кам`янському комунальному підприємству теплових мереж у березні 2017 року, шляхом надання відповідної номінації.

Позивач наголошував, що саме із одержаного ним у березні 2017 року від публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за договором від 31.01.2017 №-ВТВ природного газу для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб позивача і для забезпечення балансування, Кам`янське комунальне підприємство теплових мереж й здійснило у березні 2017 року безпідставний відбір 42,839 тис. куб. м. природного газу, який у відповідності з вимогами статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України має повернути позивачу та оплатити його вартість.

Також, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вказувало, що не замовляло послуг транспортування у березні 2017 року щодо відповідача, у газотранспортній системі у спірний період фізично був відсутній газ третьої особи, який би міг спожити відповідач.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1212 глави 83 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з статтею 1213 Цивільного кодексу України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Отже, статтями 1212 і 1213 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання, які виникають із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, (кондикційні зобов`язання) виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Верховний Суд у своїй постанові від 17.04.2019 у справі №757/16163/17 зазначив, що ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошові кошти; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Кондикція є позадоговірним зобов`язальним способом захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Отже, суд апеляційної інстанції за наслідками дослідження доводів учасників справи, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що для вирішення цього спору необхідно встановити наявність або відсутність підстав для споживання відповідачем у березні 2017 року 42,839 тис. куб. м. природного газу, сам факт якого (споживання) визнається сторонами і встановлений постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі №925/1472/17.

Правові засади функціонування в Україні ринку природного газу визначені Законом України від 09.04.2015 №329-VIII "Про ринок природного газу" (з урахуванням внесених до нього у подальшому змін і доповнень).

Поміж встановлених ст. 3 Закону України "Про ринок природного газу" принципів, за якими функціонує ринок природного газу на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, є, зокрема, і такі:

забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу, у тому числі забезпечення першочергового інтересу безпеки постачання природного газу, зокрема, шляхом диверсифікації джерел надходження природного газу;

вільної торгівлі природним газом та рівності суб`єктів ринку природного газу незалежно від держави, згідно із законодавством якої вони створені;

вільного вибору постачальника природного газу;

невтручання держави у функціонування ринку природного газу, крім випадків, коли це необхідно для усунення вад ринку або забезпечення інших загальносуспільних інтересів, за умови що таке втручання здійснюється у мінімально достатній спосіб.

Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання. Такі обов`язки не повинні обмежувати постачальників, створених відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у праві на здійснення постачання природного газу споживачам України. Такі обов`язки не можуть покладатися на споживачів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Пунктом 1 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) (далі - Правила), підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно з абзацами 1-3 п. 9 розділу II Правил постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період. За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях. Підтверджені обсяги природного газу визначаються за правилами, встановленими Кодексом газотранспортної системи, та доводяться споживачу на умовах укладеного між постачальником та споживачем договору постачання природного газу.

Відповідно до абзацу 2 п. 10 розділу II Правил споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Згідно з п. 13 розділу II Правил постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу, зокрема, в разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування.

Відповідно до п. 14 розділу II Правил за необхідності здійснення заходів з обмеження або припинення газопостачання споживачу постачальник надсилає споживачу не менше ніж за три доби (для підприємств металургійної та хімічної промисловості - не менше ніж за 5 діб) до дати такого припинення повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з певного періоду (день, година тощо) та у визначений зі споживачем час має право опломбувати запірні пристрої споживача, за допомогою яких споживач самостійно обмежив чи припинив подачу газу на власні об`єкти. Повідомлення має бути складено відповідно до форми повідомлення, встановленої наказом Міністерства палива та енергетики України від 03 липня 2009 року № 338, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 липня 2009 року за № 703/16719, та містити підставу припинення, дату та час, коли споживачу необхідно самостійно обмежити чи припинити споживання природного газу. Постачальник має право здійснити заходи з обмеження чи припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт оператора ГРМ/ГТС.

Кодекс газотранспортної системи, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), у пункті 5 глави 1 розділу І визначає значення, зокрема таких термінів:

місячна номінація - це заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом місяця в розрізі кожної доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу;

підтверджений обсяг природного газу - обсяг (об`єм) природного газу споживача (у тому числі прямого споживача), погоджений оператором газотранспортної системи на відповідний розрахунковий період із ресурсу постачальника споживача, що включений до підтвердженої номінації цього постачальника.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу X Кодексу газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи має право припинити транспортування природного газу в точці входу до газотранспортної системи або точці виходу з газотранспортної системи у випадках, зокрема, несанкціонованого відбору природного газу.

Кабінет Міністрів України своєю постановою від 01.10.2015 №758 затвердив "Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)" (далі - Положення), яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Підпунктом 4 пункту 3 Положення на публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" покладено обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15 - 17 цього Положення.

Пунктом 17 Положення на час виникнення спірних правовідносин були визначені такі умови постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії:

- постачання природного газу НАК "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та з дотриманням принципу недискримінації;

- обов`язок, передбачений підпунктом 4 пункту 3 цього Положення, покладається на НАК "Нафтогаз України" на період до 1 квітня 2017 р. за таких умов:

укладення виробником теплової енергії з НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу відповідно до законодавства;

відсутність у виробника теплової енергії заборгованості перед НАК "Нафтогаз України" за використаний природний газ, або

відсутність у виробника теплової енергії заборгованості (без урахування штрафних санкцій) перед НАК "Нафтогаз України" за спожитий до 1 січня 2016 р. природний газ за всіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ, або

рівень розрахунків виробника теплової енергії станом на 25 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу (без урахування штрафних санкцій), за всіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90 відсотків, або

надання НАК "Нафтогаз України" та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 1 січня 2021 р. з розбивкою за всіма договорами з НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, наданої НАК "Нафтогаз України", а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

05.10.2016 Кабінет Міністрів України видав розпорядження №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", яким наказав для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та постачальникам природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 р. № 357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" (Офіційний вісник України, 2016 р., № 46, ст. 1666), та з дотриманням принципу недискримінації.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, як регулятор у своєму листі від 18.07.2018 р.№ 6367/16.3.2/7-18 роз`яснила, що у разі, якщо рішенням Кабінету Міністрів України суб`єктів ринку природного газу зобов`язано здійснювати постачання для певних споживачів природного газу, то алокація фактичних обсягів по таким споживачам здійснюється саме на таких суб`єктів, крім несанкціонованого відбору (виключно у частині самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку, шляхом самовільного відновлення споживання природного газу) або у випадку підтвердження номінації по такому споживачу іншому постачальнику. При цьому обсяги споживання природного газу враховуються оператором газотранспортної системи при розрахунку небалансу цих суб`єктів природного газу. Отже, якщо за підсумками місяця по об`єкту виробника теплової енергії зафіксований певний обсяг споживання газу, такий обсяг незалежно від наявності чи відсутності номінації для забезпечення потреб виробників теплової енергії повинен відноситися на постачальника із спеціальними обов`язками, тобто на публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

З урахуванням наведеного вище, дослідивши доводи учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема з договорів та правочинів.

Ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Ст. 629 Цивільного кодексу України визначено що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявність укладених між відповідачем як споживачем і публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як постачальником договорів постачання природного газу від 16.09.2016 № 2436/1617-ТЕ-36, від 31.10.2016 № 2602/1617-БО-36 і від 31.10.2016 № 2603/1617-КП-36 на опалювальний сезон 2016/17 року, у тому числі і на березень 2017 року та відсутність встановлених п. 17 Положення умов для покладення на публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" обов`язку постачати природний газ відповідачу для виробництва теплової енергії - є обставинами, за яких у публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" згідно з приписами ст. ст. 509, 628, 629 Цивільного кодексу України та Положення, розпорядження Кабінету Міністрів України, виник обов`язок виділити відповідачу відповідні номінації і поставляти йому природний газ у березні 2017 року. Однак, публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" всупереч як умовам укладеного договору, так і приписів ст. ст. 509, 628, 629 Цивільного кодексу України та Положення, розпорядження Кабінету Міністрів України, зобов`язання щодо виділення відповідачу відповідних номінацій на березень 2017 року - не виконало. Матеріали справи доказів протилежного не містять і вказана обставина не була спростована позивачем та третьою особою в розумінні ст. ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що споживання відповідачем у березні 2017 року 42,839 тис. куб. м. природного газу для виробництва теплової енергії відбулося не безпідставно, а за наявності належної правової підстави: договорів постачання природного газу від 16.09.2016 № 2436/1617-ТЕ-36, від 31.10.2016 № 2602/1617-БО-36 і від 31.10.2016 № 2603/1617-КП-36 в межах передбачених цими договорами обсягів постачання та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Доводи скаржників про те, що споживання відповідачем спірного обсягу природного газу у березні 2017 року відбулося без виділення відповідачу відповідних номінацій на природний газ - судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки вказане споживання в контексті спірних правовідносин сторін не є безпідставним, а є наслідком порушення публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" своїх зобов`язань щодо виділення таких номінацій відповідачу, які (зобов`язання) виникли з вказаних договорів, Положення та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р, що також встановлено постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15.05.2019.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що постачальником спожитого відповідачем у березні 2017 року природного газу в кількості 42,839 тис. куб. м. слід вважати публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" незалежно від того, останнім не підписано з відповідачем акти приймання-передачі природного газу за березень 2017, а тому це споживання відповідачем природного газу не може бути кваліфіковане як несанкціонований відбір природного газу в розумінні ст. ст. 1212 Цивільного кодексу України. .

З огляду на викладене, доводи третьої особи в апеляційній скарзі про те, що наявність укладеного між відповідачем та третьою особою договору - не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, а матеріали справи не містять підписаних сторонами актів приймання - передачі природного газу, а тому факт передачі товару - не відбувся, а висновки суду щодо споживання відповідачем природного газу з ресурсу третьої особи, не ґрунтуються на фактичних обставинах та доказах - судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки первісним при вирішенні спору підлягає встановленню обов`язок зобов`язаної особи у спірних правовідносинах, що вірно було зроблено і судом першої інстанції, а відсутність документального оформлення відповідного обов`язку - не є підставою для висновку про його відсутність у зобов`язаної особи в контексті спірних правовідносин учасників спору.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що особою, відповідальною за негативний баланс природного газу в позивача за березень 2017 року є не відповідач, а третя особа - публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", у зв`язку з чим доводи скаржника (позивача) про безпідставне набуття відповідачем у березні 2017 року природного газу позивача в кількості 42,839 тис. куб. м. - не відповідають фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства.

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи, дійшов висновку, що оскільки постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі №925/1472/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15.05.2019, встановлено, що відповідач є споживачем природного газу на підставі договорів постачання природного газу, укладеного ним з постачальником (АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ), а саме: від 16.09.2016 №2436/1617-ТЕ-36, від 31.10.2016 №2602/1617-БО-36 і від 31.10.2016 №2603/1617-КП-36, за умовами яких (пункти 2.1) між сторонами узгоджено планові обсяги постачання природного газу, у т.ч. за місяцями дії договору, зокрема і за березень 2017 року (96 тис. куб та 15 тис. куб), а споживання газу за вказаними договорами у березні 2017 року склало 42,839 тис. куб., що підтверджується актом надання послуг з розподілу споживання природного газу, а тому, наведене в сукупності не може кваліфікуватись як несанкціонований відбір природного газу, і відповідно, положення ст. 1212 Цивільного кодексу України - не підлягають застосуванню в контексті спірних правовідносин учасників спору.

При цьому, посилання скаржників на справи у аналогічних спорах № 904/4018/19, № 904/2092/17, № 911/653/17, № 904/5621/17, № 904/5094/17, - судом апеляційної інстанції не приймаються з огляду на відмінність правовідносин у вказаних справах та даній справі, а також суд апеляційної інстанції враховує те, саме в силу ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі №925/1472/17, яка набрала законної сили, щодо акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кам`янського комунального підприємства теплових мереж та акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - не підлягають доказуванню при розгляді даної справи №925/1106/19, і відповідно, з огляду на суб`єктний скла, врахуванню саме при вирішенні даного спору.

Також, згідно з ст. 1213 Цивільного кодексу України зобов`язання повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі або відшкодувати його вартість є альтернативними, оскільки вказана норма містить право особи на альтернативну поведінку у спірних правовідносинах. Відповідно, суд першої інстанції також вірно зазначив, що й вимоги щодо виконання цих зобов`язань можуть бути лише альтернативними, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, пред`явлення позивачем у позові разом двох альтернативних вимог до відповідача: про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та про стягнення вартості такого майна - не відповідає вимогам ст. 1213 Цивільного кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи, дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача повернути позивачу в натурі безпідставно набуте у березні 2017 року майно - 42,836 тис. куб. м. природного газу, власником якого є позивач, і про стягнення з відповідача на користь позивача вартості цього безпідставно набутого майна у сумі 286273,33 грн. - не є законними та обґрунтованими,не були доведені позивачем в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, а тому задоволенню не підлягають.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржників викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 за наведених скаржниками доводів апеляційних скарг.

Також, дія рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників в межах понесених ними кожним витрат.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2020 у справі №925/1106/19 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційних скарг залишити за Акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

4. Матеріали справи №925/1106/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 17.07.2020.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.Я. Дикунська

О.В. Тищенко