номер провадження справи 34/75/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2020 Справа № 908/1170/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Махно О.О.,

розглянувши матеріали справи № 908/1170/20

а позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", ідентифікаційний код юридичної особи 14309787 (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОМ", ідентифікаційний код юридичної особи 33836735 (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 109, офіс 52)

про стягнення 283711 грн 96 коп. пені та 283711 грн 96 коп. штрафу

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

12.05.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОМ" 283711 грн 96 коп. пені та 283711 грн 96 коп. штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором № 85/13/364Е про закупівлю товару від 10.02.2020.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 12.05.2020 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1170/20 та визначено до розгляду судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.05.2020 у справі № 908/1170/20 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

04.06.2020 до канцелярії суду відповідача у справі надійшла заява про зменшення розміру штрафних санкцій на 95%, визначивши суму штрафних санкцій 5% - 28371 грн 19 коп.

09.06.2020 від позивача у справі надійшло клопотання без електронного цифрового підпису про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

11.06.2020 до канцелярії суду від позивача у справі надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та заперечення на заяву про зменшення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.06.2020 у справі №908/1170/20 позовна заява прийнята судом до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 02.07.2020 о 14 год. 20 хв.

В судовому засіданні 02.07.2020 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

Суд відкрив судове засідання з розгляду справи 908/1170/20. Перевірив явку представників сторін, представник відповідача в судове засідання не з`явився.

За наслідками судового засідання 02.07.2020, у зв`язку з тим, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 13.07.2020 об 11 год. 30 хв.

08.07.2020 до суду від позивача у справі надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів щодо підтвердження фінансового стану підприємства.

13.07.2020 судом постановлено ухвалу про виправлення описки в ухвалі від 02.07.2020 у даній справі.

В судовому засіданні 13.07.2020 не здійснювалось фіксування судового процесу, у зв`язку з неявкою представників сторін.

Сторони належним чином повідомлялись про розгляд справи, надали до справи відповідні документи.

Суд дійшов до висновку про достатність матеріалів справи для вирішення спору.

Згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 283711 грн 96 коп. пені та 283711 грн 96 коп. штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором № 85/13/364Е про закупівлю товару від 10.02.2020 та заперечує проти зменшення штрафних санкцій.

Відповідач, в свою чергу проти не поставки товару за договором не заперечує, але просить зменшити розмір штрафних санкцій до 5%, посилаючись на наявність боргу позивача, карантин та домовленість щодо розірвання договору та організації повторного тендеру. Вважає штрафні санкції, заявлені позивачем завищеними та несправедливими.

В судовому засіданні 13.07.2020 судом прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 між Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець, позивач у справі) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІОМ» (постачальник, відповідач у справі) укладено договір № 85/13/364Е про закупівлю товару (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.2. договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар - сплави, код 1462 (прокат листовий) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 5.1. договору поставка товару здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії товару протягом 10-ти робочих днів після отримання заявки. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта тощо) з наступним направленням оригіналів документів.

Відповідно до п. 12.12 договору, все поштове листування, що стосується виконання умов даного договору, може здійснюватися сторонами за поштовими адресами, вказаними у розділі місцезнаходження та банківські реквізити сторін та/або через електронну пошту за адресами, вказаними у договорі.

Пунктом 12.3 договору сторони погодили, що документи відправлені електронною поштою, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватися сторонами.

Згідно з п. 12.13.1 договору при направлення покупцем будь-яких документів електронною поштою постачальнику, вони вважаються отриманими і належним підтвердженням цього є (одне із зазначеного): отримання покупцем автоматичної електронної відповіді про отримання листа, яким направлялись вищевказані документи та/або листа-відповіді постачальника про отримання зазначеного листа (документів); надходження листа (документів) на наступну електронну адресу , яка була вказана, як додатковий одержувач вищевказаного листа (документів) (вказана в копії), при направленні їх постачальнику.

Відповідно до п. 1.2.13.2 договору все листування, направлення копій документів здійснюється за наступними електронними адресами сторін:

- покупець направляє постачальнику документи на його електронну адресу: ;

- постачальник направляє покупцю документи на його електронну адресу: .

Сторони погодились, що даний договір може бути достроково розірваний за взаємною сгодою сторін, що оформлюється належним чином оформленою угодою (п. 12.5 договору).

Сторонами підписано специфікацію № 1 до договору та додаткову угоду № 2.

07.04.2020 сторони підписали угоду про розірвання договору.

На виконання п. 5.1. договору позивачем електронною поштою за вказаними у договорі електронними адресами направлено відповідачеві заявку від 12.02.2020 № 13-13/551 щодо поставки:

- Лист 2,0-20мм Ст.3 ГОСТ 19903-74 (ГОСТ19904-90), ГОСТ16523-97 у кількості 41 420 кг на суму 757 986,00 грн;

- Лист 22-100мм Ст.3 ГОСТ 19903-74 (ГОСТ19904-90), ГОСТ16523-97 у кількості 14 997 кг на суму 323 035,38 грн;

- Лист 6-14мм Сталь 09Г2С ГОСТ19903-74; ГОСТ19281-89 у кількості 1 124 кг на суму 22 929,60 грн;

- Лист 16-20мм Сталь 09Г2С ГОСТ19903-74; ГОСТ19281-89 у кількості 907 кг на суму 18 502,80 грн;

- Лист 25-50мм Сталь 09Г2С ГОСТ19903-74; ГОСТ1 9281-89 у кількості 3 480 кг на суму 70 992,00 грн;

- Лист 2-80мм Сталь 20 ГОСТ1 9903-74, ГОСТ14637-89, ГОСТ1577-93 у кількості 1 052 кг на суму 27 772,80 грн;

- Листи рифлені 3-8мм Ст.3 ГОСТ8568-77 у кількості 60 кг на суму 1 141,20 грн;

- Лист 2,0х1000х2000мм Сталь 08кп ГОСТ19903-74 (ГОСТ19904-90), ГОСТ16523-97 у кількості 10000 кг на суму 196 200, 00грн;

а всього на суму 1 418 559 грн 78 коп.

28.02.2020 заявка направлена повторно.

Листом від 18.03.2020 № 13-13/991 позивач звернувся до відповідача із проханням надати інформацію щодо виконання заявки від 12.02.2020 та поставки товару.

Листом вих. № 2003-1 від 20.03.2020 відповідач повідомив позивача про можливість поставити товар по заявці 25-26 березня 2020, а залишок - з 27.03.2020.

У зв`язку з не поставкою відповідачем позивачу товару, згідно із заявкою, у встановлений строк, позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 18/2817 від 01.04.2020 про сплату пені та штрафу, згідно з п. 7.2 договору.

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОМ" на користь Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 283711 грн 96 коп. пені та 283711 грн 96 коп. штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором № 85/13/364Е про закупівлю товару від 10.02.2020, було предметом судового позову у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За своєю правовою природою, договір по даній справі є договором поставки, укладеним в порядку, передбаченому Законом України «Про публічні закупівлі».

Згідно із ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно преамбули Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року № 922-VIII цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції (далі Закон № 922-VIII).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 922-VIII договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно з п. 5.1 договору відповідач мав поставити товар протягом десяти робочих днів після отримання заявки, у т.ч. електронною поштою.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем доказів виконання зобов`язання з поставки товару у строк, передбачений договором суду не надано.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі затримки поставки товару у строки, передбачені договором, покупець має право на стягнення з постачальника штраф у розмірі 20% від суми непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару та пені у розмірі 0,5% відсотків від вартості непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару за кожен день прострочення.

Враховуючи, що строк поставки товару, згідно із заявкою направленої електронною поштою 12.02.2020 сплив 26.02.2020, позивачем правомірно нараховано відповідачеві штрафні санкції, згідно з п. 7.2 договору, а саме: пеня в сумі 283711 грн 96 коп. (0,5% відсотків від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення ( з 27.02.2020 по 06.04.2020) та штраф в сумі 283711 грн 96 коп. - 20% від суми непоставленого товару.

Слід зазначити, що відповідачем підтверджується факт отримання від позивача електронною поштою заявки від 12.02.2020 на поставку товару за договором на суму 1 418 559 грн 78 коп. та факт не поставки товару за договором. Однак, при цьому, відповідач зазначає, що невиконання договору з його боку відбулось з об`єктивних обставин: відсутність належного фінансування зі сторони позивача (існування заборгованості позивача перед відповідачем); дія карантину з обмежувальними заходами, що є обставиною непереборної сили; домовленість про розірвання договору та організації повторного тендеру, у зв`язку з чим, вважає нараховані згідно з договором штрафні санкції необґрунтованими та несправедливими та просить суд зменшити їх розмір до 5% та стягнути 28371 грн 19 коп. штрафних санкцій.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій за ст. 233 Господарського кодексу України є правом суду, яке реалізується з огляду на встановлені судом обставини, які можуть бути враховані при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст. 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наявність заборгованості позивача перед відповідачем не підтверджена належними доказами. Довідка за підписом директора товариства відповідача про наявну прострочену заборгованість не містить посилання на первинні документи та дату, на яку вказана заборгованість наявна. До того ж, заборгованість позивача перед відповідачем не є підставою для не виконання чи прострочення виконання зобов`язань відповідача перед позивачем за даним договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 ГК України сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Згідно ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 р. № 671/97-ВР форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до п. 9.2 договору, сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 10 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Пункт 9.3 договору вказує, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є довідка, яка видається регіональним відділенням Торгово-промислової палати сторони, для якої виникли такі умови.

Сторони визначають, що обставинами непереборної сили є винесення судами та прийняття відповідними державними органами рішень, виконання яких не дозволяє сторонам виконати належним чином свої зобов`язання за цим договором, при цьому, вказані обставини не потребують підтвердження довідкою ТПП України, а підтверджуються самим рішенням вказаних органів.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку відповідних виняткових обставин господарський суд оцінює надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності і на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 904/4285/18.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів виникнення обставин непереборної сили, форс-мажорних обставин тощо, та дотримання ним п. 9.2 договору, у зв`язку із цим.

Не доведено ТОВ "ВІОМ" і тих обставин, що карантин не дозволив йому виконати зобов`язання. З договору № 85/13/364Е від 10.02.2020 не вбачається, що визначений п. 1.2 товар може бути поставлений лише як імпортний, і відповідач не зміг його поставити саме внаслідок запровадження карантинних заходів.

Заявка позивача щодо поставки товару відповідачем направлена 12.02.2020 і повинна була бути виконаною відповідачем за умовами договору до 26.02.2020 (включно), тобто до офіційного оголошення карантину в Україні.

Домовленість щодо розірвання договору та організації повторного тендеру не є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач був заздалегідь обізнаний зі змістом п. 7.2 договору в контексті обсягу відповідальності за непоставлений товар. В угоді про розірвання договору сторони добровільно не домовились про зменшення штрафних санкцій.

Будь-яких належних доказів в підтвердження підстав для зменшення розміру штрафних санкцій до 5% від заявленої позивачем суми, відповідачем не надано.

Позивач надав звіт про фінансовий стан за 1 квартал 2020 та баланс станом на 31.03.2020, з яких вбачається, що господарська діяльність підприємства за відповідний період є збитковою. Відповідач в обгрунтування свого фінансового стану жодних документів, окрім довідки № 2905-1 від 29.05.2020, не надав.

До того ж, слід зазначити, що договір між сторонами укладено за результатами процедури відкритих торгів. Відповідач, як переможець процедури закупівлі, погодився з усіма умовами договору.

Відповідач займається підприємницькою діяльністю. Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємницька діяльність характеризується рядом ознак, основні з яких: самостійність та ініціативність, право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку діяльність, не заборонену законом, ризиковий характер, що передбачає економічну самостійність підприємця і тісно пов`язану з цим відповідальність за результати своєї діяльності.

З огляду на викладене, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, обмежувальні урядові заходи, закриття кордонів, перебої в роботі транспорту, відсутність необхідного персоналу, достатньої кількості товару, потрібних для виконання зобов`язання, в даному випадку, не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності чи мінімізування цієї відповідальності.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОМ", ідентифікаційний код юридичної особи 33836735 (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 109, офіс 52) на користь Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", ідентифікаційний код юридичної особи 14309787 (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) 283711 (двісті вісімдесят три тисячі сімсот одинадцять) грн 96 коп. пені, 11 (двісті вісімдесят три тисячі сімсот одинадцять) грн 96 коп. штрафу та 8511 (вісім тисяч п`ятсот одинадцять) грн 36 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 16.07.2020.

Суддя А.О. Науменко