Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"16" липня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/833/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Маріщенко Л.О.,

перевіривши матеріали позовної заяви

Засновника товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми "Рушничок" ОСОБА_1

до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради

про зобов`язання здійснити державну реєстрацію, скасування реєстраційних дій,

ВСТАНОВИВ:

Засновник товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма "Рушничок" Бондарчук Зоя Петрівна звернулась до суду з позовом до Департаменту реєстрації міської ради, згідно якого просить:

- визнати незаконним рішення відповідача про відмову в державній реєстрації змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми "Рушничок" у відповідності до документів, прийнятих Департаментом реєстрації 15.05.2017;

- зобов`язати Департамент реєстрації Житомирської міської Ради зареєструвати зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми "Рушничок" у відповідності до документів, прийнятих Департаментом за описом 15.05.2017;

- визнати незаконним рішення відповідача про відмову в скасуванні реєстраційних дій № 2002597 від 18.09.2018 та реєстраційної дії №3003597 від 21.09.2018;

- зобов`язати Департамент реєстрації Житомирської міської Ради внести до відомостей ЄДР запис про скасування реєстраційної дії № 2002597 від 18.09.2018 та реєстраційної дії №3003597 від 21.09.2018.

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з огляду на наступне.

Так, в порушення ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява не містить, зокрема:

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) - відповідача;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Так заявник просить визнати незаконним рішення відповідача про відмову в скасуванні реєстраційної дії № 2002597 від 18.09.2018 та реєстраційної дії №3003597 від 21.09.2018, однак вказане рішення, що оспорюється до позовної заяви не додане.

Крім того, частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Натомість, заявляючи вимогу про зобов`язання Департаменту реєстрації Житомирської міської Ради зареєструвати зміни до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми "Рушничок" у відповідності до документів, прийнятих Департаментом за описом 15.05.2017, позивач не конкретизував дій, які необхідно вчинити державному реєстратору.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що унеможливлює подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не викликав (не породжував) необхідності повторного звернення до суду.

Суд вважає, що вимоги позивача в цій частині не відповідають наведеним приписам процесуального закону, оскільки обраний ним спосіб захисту порушеного права є занадто абстрактним, загальним та неконкретним.

За викладеного позивачу слід уточнити свої позовні вимоги в цій частині та конкретно вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Також суд зазначає, що п.2 ч.1 ст. 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При звернені до суду не надано доказів сплати судового збору.

Натомість, позивач подала клопотання, згідно якого просить звільнити її від сплати судового збору або розстрочити сплату судового збору на визначений Законом термін.

Обґрунтовуючи клопотання, позивач зазначає, що у зв`язку з перенесеними у 2015-2018 роках великовогнищевого інфаркту міокарда, операції на серці і печінці, та через гіпертонічну хворобу знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Водночас зазначає, що є непрацюючою, інших джерел доходу, окрім пенсії, яка складає 24 213,50 грн за рік з 01.07.2019 по 30.06.20220, тобто в середньому 2 017,70 грн на місяць, що є меншою за прожитковий мінімум.

На підтвердження викладених обставин позивач надала довідку про розмір пенсії за період з липня 2019 по червень 2020, виписки з історії хвороб, виписку з медичної карти, касові чеки на підтвердження придбання медичних препаратів за квітень- червень 2020 року. Окрім того, заявник зазначає, що за подання адміністративного позову до цього ж відповідача з цими самими позовними вимогами, клопотання про забезпечення позову та апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції позивачем до Державного бюджету України у 2017 році було сплачено судовий збір у відповідному фіксованому розмірі на загальну суму 3 235,20 грн, що підтверджується квитанціями що додано до клопотання. Апеляційною інстанцією провадження у справі було закрито, рішення про розподіл судових витрат чи повернення сплаченого судового збору з бюджету не приймалось.

Дослідивши клопотання позивача про звільнення або розстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову в задоволені такого клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ч.3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ч.3 ст. 6 ЗУ "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначені умови щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так ч. 1. ст. 8 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір").

Правовий аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, звільнити від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Належних та допустимих доказів наявності підстав, визначених у ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" для звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору позивач при звернені до суду не подала.

Водночас суд звертає увагу позивача, що довідка про доходи за період з липня 2019 по червень 2020, сформована засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, не являється доказом річного доходу позивача за попередній рік.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення ст.129 Конституції України, а також положення Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Той факт, що позивач є пенсіонеркою та має захворювання не є підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, за відсутності визначених законом умов для звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення судового збору з огляду на майновий стан сторони, суд відмовляє у задоволені поданого позивачем клопотання.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві вимоги, суд прийшов до висновку, що позивачем заявлено дві вимоги не майнового характеру, тому сума судового збору, яка підлягає сплаті становить 4 204,00 грн ( 2102,00 грн х2 вимоги).

З огляду на викладене позивач при звернені до суду в порушення норм ст. 164 ГПК України до позовної заяви не додав доказів сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Засновнику Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми "Рушничок" ОСОБА_1 протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви. Заяву про усунення недоліків разом із додатками (при наявності) направити відповідачу, докази надати суду.

3. Роз`яснити Засновнику Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми "Рушничок" ОСОБА_1 , що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано: 16.07.2020

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк.

1- в справу

2- заявнику (рек. з повід.)