ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/791/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області, м. Харків в інтересах держави, в особі Безлюдівської селищної ради, с. Безлюдівка Харківської області
до Фізичної особи-підприємця Ільїчова Станіслава Ігоровича, м. Харків
про стягнення 68520,76 грн.
за участю представників:

прокурора - Комісара О.О., посвідчення № 043187 від 06.05.2016 року;

позивача - не з`явився;

відповідача - Шевцова О.А., ордер № 101402 від 18.06.2020 року,

Ільїчова С.І., паспорт,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 6 звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Безлюдівської селищної ради, в якій просить стягнути з відповідача - Фізичної особи-підприємця Ільїчова Станіслава Ігоровича збитки в сумі 68520,76 грн., мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем умов договору № 15 від 09.06.2017 року та п. 6.4.3 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), що призвело до завищення обсягів та вартості виконаних робіт на загальну суму 68520,76 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.03.2020 року відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 20.04.2020 року на 10:30 год.

Водночас Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 року з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України запроваджено карантин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.03.2020 року, з метою дотримання постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, суд відклав розгляд справи № 922/791/20.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.05.2020 року, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, призначено підготовче засідання на 01.06.2020 року на 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.06.2020 року підготовче засідання відкладено на 22.06.2020 року на 10:15 год.

18.06.2020 року відповідач подав відзив (вх.№ 13889), в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що він виконав усі передбачені договором роботи в межах договірної (твердої) вартості виконання робіт, яка згідно пункту 5.1 Договору склала 560054,00 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 3 до Договору) та не коригувалася у бік збільшення. Відповідач також вважає, що висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 18011 від 05.11.2019 року складений з порушенням вимог чинного законодавства, є необ`єктивним, не містить усіх необхідних даних для доведення обставин на які посилається прокурор. Крім того, відповідач зазначає, що позовна заява не містить обґрунтування та доказів того, що заявлена до стягнення сума є упущеною вигодою або матеріальною компенсацією моральної шкоди, при цьому вказує, що після прийняття будівельних робіт, виконаних за договором, позивачем будь-які витрати на усунення недоліків виконаних робіт не вчинялися, збудована система опалення перебуває в робочому стані та будь-яких недоліків у її роботі до даного часу не виявлено.

06.07.2020 року прокурор подав клопотання про долучення доказів (вх.№15364), яку досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

06.07.2020 року прокурор подав відповідь на відзив (вх.№ 15365), в якій зазначив, що протиправність діяння фізичної особи-підприємця Ільїчова С.І. виражається у не відповідності обсягам робіт, фактично виконаним фізичною особою-підприємцем Ільїчовим С.І. та вартістю будівельних матеріалів, які використовувались при виконанні робіт, визначених договором підряду. Зазначене, на думку прокурора, підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи, складеним експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса №18011 від 05.11.2019 року, висновком комплексної судової товарознавчо-економічної експертизи №6/2947СЕ/8/282СЕ-19 від 29.01.2020 року, проведеної Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи №26117 від 09.12.2019 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

У судовому засіданні оголошувались перерви до 09.07.2020 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.07.2020 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.07.2020 року на 10:30 год.

Представник прокурора у судовому засіданні 13.07.2020 року підтримав позов та відповідь на відзив, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання 13.07.2020 року не з`явився.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.07.2020 року підтримав відзив, просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані ними докази, суд встановив такі обставини.

09.06.2017 року між Безлюдівською селищною радою (надалі - Замовик, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Ільїчовим Станіславом Ігоровичем (надалі - Підрядник, відповідач) укладено договір № 15 на капітальний ремонт системи опалення в будівлі Безлюдівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, вул. Перемоги, 177-2/1 (надалі - Договір).

Так, відповідно до п.1.1 Договору у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник бере на себе зобов`язання здійснити капітальний ремонт системи опалення в будівлі Безлюдівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, вул. Перемоги, 177-2/1 і здати Замовникові роботи відповідно до затвердженого дефектного акту та кошторису в обумовлений цим Договором строк, а Замовник зобов`язується підготувати Виконавцеві об`єкт ремонту, прийняти закінчений об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що договірна (тверда) вартість виконання робіт становить 750179,00 грн. У подальшому, додатковою угодою . № 2 від 29.08.2017 року до даного договору, договірна (тверда) вартість змінена та встановлена у сумі 560054,00 грн.

Порядок прийняття робіт передбачено розділом 6 Договору відповідно до умов якого Замовник не пізніше двох днів після отримання від Виконавця повідомлення про завершення робіт зобов`язаний направити комісію для прийняття виконаних робіт. Комісія повинна здійснити приймання робіт в порядку, встановленому відповідним чинним законодавством, не пізніше п`яти робочих днів від початку її роботи. Виконання робіт Виконавцем і прийняття їх Замовником оформляються актом (Форма 2), який підписується обома Сторонами. Замовник вправі відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання їх за призначенням та не можуть бути усунені Виконавцем.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що відповідач виконав, а позивач прийняв виконані роботи згідно умов Договору на загальну суму 560054,00 грн. без зауважень та заперечень щодо якості та кількості, про що свідчать підписані та скріплені печатками сторін акти приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в, акти вартості устаткування до актів приймання-передачі викопаних робіт форми КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат по формі №Кб-3.

У ході виконання робіт, а також на стадії їх приймання позивачем ніяких зауважень та претензій щодо відхилення відповідачем від умов Договору, погодженої сторонами договірної ціни та кошторисної документації не пред`являлось, та в наступному позивачем були оплачені виконані роботи відповідачем згідно з умовами Договору.

Прокурор зазначає, що відповідач, з порушенням вимог проектно-технічної документації, організував виконання вказаних робіт із значно зменшеними обсягами фактично виконаних матеріалів та проведення робіт, ніж ті роботи та в матеріали, що зазначені в зведеному кошторисному розрахунку №1 до Договору та в актах № 1-4 приймання виконаних робіт до Договору, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи, складеного експертом Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 18011 від 05.11.2019 року. Відповідно до висновку, вартість фактично виконаних робіт відповідача за Договором, з урахуванням вартості робіт та матеріалів, згідно зведеного кошторисного розрахунку № 1 складає 534925,00 грн., тобто різниця складає 25129 грн.

Крім того, прокурор зауважує, що при складанні відомостей ресурсів до актів приймання виконаних будівельних робіт відповідачем було значно завищено ціни в порівнянні із середньо ринковими цінами на будівельні матеріали, які використовувалися при проведенні робіт по вказаному договору на суму 43391,76 грн., що підтверджується висновком комплексної судової товарознавчо-економічної експертизи № 6/2947CE/8/282CE-19 від 29.01.2020 року, проведеної Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром.

На підставі викладеного, прокурор приходить до висновку про завдання відповідачем збитків державі на суму 68520,76 грн. (25129 грн. + 43391,76 грн.), що є підставою для захисту прав у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з такого.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами пунктів 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Положеннями ст. 843, ч.ч. 1, 2 ст. 844 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 статті 846 вищеназваного Кодексу визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 849 ЦК України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

За наведених обставин, суд, з урахуванням приписів статті 853, частини 3 статті 882 Цивільного кодексу України, вважає, що замовник втрачає право після прийняття належним чином робіт, у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як вже було зазначено, відповідач виконав, а позивач прийняв виконані роботи згідно умов Договору без зауважень та заперечень щодо якості та кількості, про що свідчать підписані та скріплені печатками сторін акти приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в, акти вартості устаткування до актів приймання-передачі викопаних робіт форми КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат по формі №Кб-3.

У свою чергу позивачем були оплачені виконані роботи відповідачем згідно з умовами Договору.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга статті 22 ЦК України).

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Наведені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 750/8676/15-ц.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Виходячи з наведеного та в силу статті 74 Господарського процесуального кодексу України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони.

Суд установив, що зобов`язання за Договором сторонами виконані повністю, передачу-приймання виконаних будівельних робіт оформлено без будь-яких зауважень і претензій відповідними актами, які підписані та скріплені печатками сторін, позивач повністю оплатив вартість виконаних відповідачем робіт, яка була визначена сторонами у договорі підряду.

За таких обставин, у даному випадку відсутня неправомірна поведінка відповідача, як і фактичні збитки понесені позивачем.

Крім того, за умовами Договору, його ціна є твердою (п. 5.1.), а зміни до нього можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковою угодою (п. 9.4.).

Суд наголошує, що висновки судових експертиз не є тією беззаперечною підставою для стягнення збитків, оскільки висновок не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, стосовно яких проводилась експертиза. Виявлені експертами порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Також суд не приймає до уваги висновки судових експертиз, оскільки на момент підписання актів виконаних робіт всі роботи були виконані, позивачем було підписано акти виконаних робіт без жодних зауважень.

Отже, обставин, які б свідчили про наявність у відповідача обов`язку сплатити на користь держави збитки в сумі 68520,76 грн. відповідно до статей 224, 225, 228 ГК України у цій справі не встановлено.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що позовні вимоги не підтверджені поданими доказами, спростовуються матеріалами справи, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України, та покладає витрати зі сплати судового збору на прокурора.

На підставі ст.ст. 6, 11, 15, 16, 22, 525, 530, 551, 626, 613, 625, 837, 846 Цивільного кодексу України, ст. 173, ч. 1 ст. 174, ст.ст. 224,225, 228 Господарського кодексу України та керуючись статтями 73-74, 76-80, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.07.2020 року.

Суддя О.В. Смірнова