ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/780/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Уросова Вадима Володимировича, м.Жашків Черкаської області
до Фізичної особи-підприємця Кармелюка Олександра Олександровича, м.Харків
про стягнення 110 120,04грн
за участю представників:

від позивача: Боженко Г.В., ордер серія КС № 668676 від 03.06.2020

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Уросов Вадим Володимирович (надалі - позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кармелюка Олександра Олександровича (надалі - відповідач) про стягнення 110120,04грн., з яких: 96142,00грн. заборгованості за договором, 9807,04грн. інфляційних збитків, 4171,00грн. 3% річних.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг перевезення вантажу згідно з умовами договору про транспортно-експедиційне обслуговування №01/07-18 від 11.07.2018.

Ухвалою від 23.03.2020 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.04.2020.

Ухвалою від 15.04.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено.

Ухвалою від 22.05.2020 призначено підготовче засідання на 10.06.2020.

У підготовчому засіданні 10.06.2020 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 22.06.2020.

10 червня 2020 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: банківських виписок по рахунку позивача та рахунків на оплату. У даному клопотанні позивач повідомив, що не зміг подати дані документи в установлений строк, оскільки позовна заяви була подана та провадження у справі відкрито в період дії карантину. Аналогічна заява надійшла до суду поштою 11.06.2020.

16 червня 2020 року від позивача надійшла заява, яка містить клопотання про поновлення пропущеного строку на подання вищевказаних банківських виписок по рахунку позивача та рахунків на оплату.

У підготовчому засіданні 22.06.2020 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про поновлення строку на подання позивачем додаткових доказів. При цьому, судом було враховано, що позовну заяву було подано у період введеного в Україні карантину згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", що ускладнило процес збирання доказів. Крім того, ці докази підтверджують здійснення відповідачем оплат за надані послуги перевезення, тобто дані обставини відомі відповідачу. За таких обставин, з огляду на мету та завдання підготовчого засідання, пропущений позивачем строк підлягає поновленню.

У підготовчому засіданні 22.06.2020 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 23.06.2020.

23 червня 2020 року від позивача надійшли додаткові пояснення щодо обставин спору, а також заперечення щодо долучення додаткових доказів відповідачем.

Також, 23.06.2020 відповідачем надано докази, які він визнав за необхідне подати, на обґрунтування усних заперечень проти позову. При цьому, відзив у письмовому вигляді відповідачем не надано.

Частиною 3 статті 80 ГПК України встановлено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" у Господарському процесуальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., N 48, ст.436) розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Отже, даним законом продовжено строк на подання відзиву, а отже і строк на подання відповідачем доказів.

Таким чином, докази надані відповідачем 23.06.2020 є такими, що подані своєчасно, у зв`язку з чим прийняті судом.

У судовому засіданні 23.06.2020 судом оголошено перерву до 01.07.2020.

У призначеному на 01.07.2020 судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у дане засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною розпискою.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 01.07.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

11 липня 2018 року між відповідачем, як експедитором, та позивачем, як виконавцем, укладено договір №01/07-18 про транспортно-експедиційне обслуговування (надалі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язався здійснювати організацію перевезення вантажів, які надаються до перевезення відповідачем згідно поданих заявок, а відповідач зобов`язався оплатити здійснені перевезення.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.4 Договору організація перевезення вантажу вважається виконаною, якщо позивач, відповідно до заявки до договору виконав роботу в повному обсязі, вантаж доставлений до місця призначення, сторони не мають одна до одної претензій, що підтверджується відміткою в СМR (ТТН) одержувачем вантажу. Розрахунок з позивачем здійснюється в розмірі 100% до розвантаження автомобіля. Позивач зобов`язався протягом 15-ти банківських днівза фактом відвантаження надати наступні документи: оригінал CMR (ТТН), оригіналл рахунку (інвойса), акт виконаних робіт.

Згідно заявки №07.08 від 07.08.2018 позивач мав здійснити перевезення вантажу (медикаментів) за маршрутом м.Рубіжне Луганської області - м.Київ - Костанай (Республіка Казахстан) - Караганда (Республіка Казахстан).

Дата завантаження 13.08.2018 - 14.08.2018. Строк доставки: 30 днів після завантаження/замитнення. Адреса відвантаження: 1) м.Костанай, вул.Уральська, 18, 2) м.Караганда, пр.Сейфулліна, 107/3.

Вартість послуг: 9500дол.США (за курсом НБУ на дату оплати) - 50% протягом 2-х днів після завантаження/митного оформлення, 50% до початку передачі вантажу вантажоодержувачу.

Позивачем дану заявку №07.08 було виконано в повному обсязі, що підтверджується наявними у справі міжнародними товарно-транспортними накладними СМR №730966, згідно з якою вантаж було отримано 07.09.2018 у м.Караганда, Республіка Казахстан, а також СМR №730963, згідно з якою вантаж було отримано 11.09.2018 у м.Костанай, Республіка Казахстан.

В матеріалах справи наявні рахунки позивача на оплату вказаних перевезень, а саме: №7 від 17.08.2018 на суму 131435,00грн. та №10 від 05.09.2018 на суму 135342,00грн.

Докази щодо конкретної дати пред`явлення даних рахунків відповідачу в матеріалах справи відсутні. Однак суд враховує, що вказані рахунки були доведені до відома відповідача, оскільки він здійснив їх часткову оплату. Так, рахунок №7 був оплачений відповідачем 17.08.2018 у повному обсязі - на суму 131435,00грн., а рахунок №10 був оплачений відповідачем лише частково - на суму 40000,00грн. (23.08.2019 оплачено 10000,00 грн. та 14.06.2019 оплачено 30000,00грн.), що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача.

Інша частина вартості послуг перевезення за заявкою №07.08 у розмірі 95342,00грн. відповідачем до даного часу не сплачена.

Також, згідно заявки №22-06 від 28.08.2018 позивач мав здійснити перевезення вантажу (медикаментів, гіпсових бинтів) за маршрутом м.Харків - Івано-Франківськ - Костанай (Республіка Казахстан).

Дата завантаження 29.08.2018 - 31.08.2018. Строк доставки: 30.09.2018. Адреса відвантаження: м.Костанай, вул.Уральська, 18.

Вартість послуг: 7500дол.США (за курсом НБУ на дату оплати) - 50% протягом 3-х днів після завантаження/митного оформлення, 50% до початку передачі вантажу вантажоодержувачу.

Позивачем дану заявку №22-06 було виконано в повному обсязі, що підтверджується наявними у справі міжнародними товарно-транспортними накладними СМR №730971, №730972, згідно з якими вантаж було отримано 02.10.2018 та 01.10.2018, відповідно, у м.Костанай, Республіка Казахстан.

В матеріалах справи наявні рахунки позивача на оплату вказаних перевезень, а саме: №9 від 31.08.2018 на суму 106048,00грн. та №14 від 02.10.2018 на суму 106598,00грн.

Докази щодо конкретної дати пред`явлення даних рахунків відповідачу в матеріалах справи відсутні. Однак суд враховує, що вказані рахунки були доведені до відома відповідача, оскільки він здійснив їх оплату. Так, відповідач сплатив 04.09.2018 - 76048,00грн., 27.09.2018 - 30000,00грн., 12.10.2018 - 105798,00грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати послуг перевезення за Договором та вищевказаними заявками, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором, інфляційних збитки та 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи підтверджують факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг перевезення вантажу на загальну суму 95342,00грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної оплати послуг перевезення.

У судовому засіданні 23.06.2020 відповідач надав усні заперечення стосовно того, що позивач за заявкою №07.08 мав надати міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) у кількості 3-х штук.

Втім, ці доводи відповідачем належними доказами не підтверджені та спростовуються змістом заявки №07.08, якою передбачено перевезення вантажу від двох вантажовідправників та адрес відвантаження на адресу також двох вантажоодержувачів та адрес вивантаження. Будь-які відомості про те, що перевозилося 3 групи вантажів у даній заявці відсутні.

Надані відповідачем заявки №22 від 08.08.2018 та №14 від 07.08.2018 не містять будь-яких посилань на укладений між сторонами Договір №01/07-18 про транспортно-експедиційне обслуговування від 11.07.2018 та заявки №07.08 та №22-06. Так само і заявки №07.08 та №22-06 не містять посилань на надані відповідачем заявки №22 від 08.08.2018 та №14 від 07.08.2018.

Отже, вказані документи не можуть бути визнані належними доказами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення 95342,00грн. заборгованості за Договором.

Щодо вимог про стягнення 9807,04грн. інфляційних збитків та 4171,00грн. 3% річних суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, у даному випадку позивачем не доведено конкретної дати вручення відповідачу рахунків на оплату послуг перевезення, а отже не доведено, що суми 3% річних та інфляційних втрат, нараховані за вірні періоди прострочення.

Отже, позивачем не доведено правомірність нарахування цих сум саме за вказані у позові періоди, а тому вони не можуть бути задоволені.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кармелюка Олександра Олександровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Уросова Вадима Володимировича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) 95342,00грн. заборгованості за договором, а також 1819,91грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "10" липня 2020 р.

Суддя М.В. Калантай