ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1543/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"( 61037, м.Харків, вул. Плеханівська, 126)
до Полково - Микитівської сільської ради Богодухівського району Харківської області ( 62130, Богодухівський район, с. Полкова Микитівка, вул. Тельмана , б.28-А)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Парахіна В. В. (адвокат)

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Полково - Микитівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, в якій просить суд стягнути з останньої заборгованість за договором № 51173 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 75 000,11 грн., а саме: заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 67 762 грн. 83 коп. на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ Ощадбанк № UA0529792, МФО 351823, ; пеню у розмірі 6 135 грн. 60 коп., 3% річних у розмірі 928 грн. 54 коп. та індекс інфляції у розмірі 173 грн. 14 коп. на п/р (UА193 НОМЕР_1 ) в АТ Мегабанк, МФО 351629, .).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1543/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи . Розгляд справи призначено на 17.06.2020 року.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засіданні.

Враховуючи пункт 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України 15 червня 2020 року суд починає розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою суду від 17 червня 2020 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судового засіданні оголошено перерву до 08 липня 2020 року до 11:00 годин.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№15544).

Суд, розглянувши усне клопотання представника відповідача про відкладення розгляду, ухвалив відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи/заяви має формувати суд, який розглядає справу/заяву. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, розгляду заяви, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

За висновками суду, заявлене відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи спрямовано не на забезпечення реалізації ним своїх процесуальних прав, а має на меті лише відкладення його на невизначений термін, тобто спрямовано на затягування судового процесу. Під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників сторін перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю представника відповідача .

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України Про ринок електричної енергії від 13 квітня 2017 року (Закон), з 01 січня 2019 року Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (позивач) є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 19 червня 2018 року №505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року №1268.

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" як постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії з 01 січня 2019 року у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Слід відзначити, що відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Таким чином, правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01 січня 2019 року залишається АТ Харківобленерго, яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області.

Відповідно до статті 4 Закону України Про ринок електричної енергії учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. (частина 2 статті 56 Закону України Про ринок електричної енергії).

Пунутом 3.2.1 Правил передбачено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.

Згідно пунктів 4.12, 4.13 розділу IV Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до пункту 11 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до пункту 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами пункту 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

Таким чином розрахунки за спожиту електроенергії Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" позивачем проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - АТ "Харківобленерго".

Матеріали справи свідчать про те, що Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" приєдналося до умов публічного договору № 70551173 з 01 січня 2019 року шляхом підписання заяви-приєднання на умовах комерційної пропозиції № 2.

Згідно пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Відповідно до пункту 5.8 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Пунктом 5.9 та пунктом 5.13 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника. Відповідно до пункту 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Відповідно до умов пункту 4 комерційної пропозиції № 2 рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Пунктом 5.8 договору якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, означеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Пунктом 7 комерційної пропозиції № 2 передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених пунктом 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який здійснюється нарахування. від суми боргу, за кожен день прострочення, 3% річних з простроченої суми.

Відповідно до переданими АТ Харківобленерго даними, Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" було сформовано наступні рахунки за електричну енергію:

Рахунок за серпень 2019 року у розмірі 81 287,89 грн. (рахунок надано 22.08.2019, строк сплати 06.09.2019). В серпні сплачено 5100,00 грн. за травень, серпень 2019 загальна сума боргу на кінець місяця 81 284,55 грн.

Рахунок за вересень 2019 у розмірі 33 486,06 грн. (рахунок надано під підпис 02.10.2019, строк сплати 16.10.2019. За вересень сплаті не проводилось, загальна сума богу на кінець місяця 114 770,61 грн.

Рахунок за жовтень 2019 у розмірі 42 476,90 грн. (рахунок надано під підпис 01.11.2019, строк сплати 15.11.2019). В жовтні сплачено 9 095,00 грн. за вересень 2019 загальна сума боргу 148 252,51 грн.

Рахунок за листопад 2019 у розмірі 24 389,99 грн. (рахунок надано під підпис 02.12.2019, строк сплати - 16.12.2019). В листопаді сплачено 23 000 грн. за вересень 2019, загальна сума боргу 149 642, 50 грн.

Рахунок за грудень 2019 у розмірі 14 478,49 грн. (рахунок надано під підпис

03.01.2020, строк сплати 20.01.2020). В грудні сплачено 66 994,86 грн. за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019, загальна сума боргу 97 126,13 грн.

Рахунок в січні 2020 у розмірі 23 409,62 грн. (рахунок надано під підпис

03.02.2020, строк сплати 17.02.2020). В січні сплаті не надходило, загальна сума боргу 120 535,75 грн.

Рахунок в лютому 2020 у розмірі 21 239.95 грн. (рахунок надано під підпис 03.03.2020, строк сплати 18.03.2020). В лютому сплаті не надходило, загальна сума боргу 141 775,70 грн.

Рахунок у березні 2020 у розмірі 23 113,26 грн. (надіслано поштовим зв`язком 01.04.2020, строк сплати 15.04.2020). В березні не надходило, загальна сума боргу на кінець місяця 164 888,96 грн.

Рахунки отримані відповідальною особою під підпис.

Звертаючись до суду з позовом позивач вказує, що предметом розгляду є заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2020 по 01.03.2020, інші періоди вказані для пояснення нарахування пені та штрафних санкцій, а всього заборгованість за спожиту електричну енергію за вказаний період 67762 грн. 83 коп.

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Зідно частини 6-7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Стаття 610 Цивільного кодексу України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань настають наслідки встановлені договором або законом.

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статтей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В розумінні частин 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Вимоги кредитора, які випливають із порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починаються щодо кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Пеня та граничний строк у 6 місяців щодо її нарахування у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

За змістом статтей 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Керуючись статті 232 Господарського кодексу України, Закон країни Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, пункту 7 комерційної пропозиції до договору та пунктом 5.11. договору відповідачу нараховано пеню за період грудня 2019 року по березень 2020 в сумі 6 135,60 грн. на суму боргу за спожиту електричну енергію за жовтень 2019 року

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню за договором пені в розмірі 6135,60 грн., суд вважає його обґрунтованим, а вимоги по стягненню пені такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Керуючись частиною 2 статті 625 Циільного кодексу України та пунктом 7 комерційної пропозиції до договору відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо оплати за договором електричної енергії за період з жовтня по грудень 2019 року нараховано 3% річних у сумі 928,54 грн. та індекс інфляції у сумі 173,14 грн.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та річних суд констатує, що його здійснено арифметично вірно, а тому в даному випадку є підстави для задоволення позову в зазначеній частині, та стягнення з відповідача на користь позивача 928,54 грн.3% річних та 173,14 грн. індексу інфляції.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Полково - Микитівської сільської ради Богодухівського району Харківської області ( 62130, Богодухівський район, с. Полкова Микитівка, вул. Тельмана, б.28-А, код 04397218) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" ( 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, код 42206328 )-заборгованість за договором № 51173 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 75 000,11 грн., а саме: заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 67 762 грн. 83 коп. на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ Ощадбанк № UA0529792, МФО 351823, ; пеню у розмірі 6 135 грн. 60 коп., 3% річних у розмірі 928 грн. 54 коп. та індекс інфляції у розмірі 173 грн. 14 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,0грн. на п/р НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) в АТ Мегабанк, МФО 351629, .).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" ( 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, код 42206328 ).

Відповідач: Полково - Микитівська сільська рада Богодухівського району Харківської області ( 62130, Богодухівський район, с. Полкова Микитівка, вул. Тельмана , б.28-А) .

Повне рішення складено "10" липня 2020 р.

Суддя О.О. Присяжнюк