РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.07.2020Справа № 910/6315/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Київська будівельна компанія

«Київбудком»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дипроінбуд»

про стягнення 640.934,11 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

06.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Київська будівельна компанія «Київбудком» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дипроінбуд» про стягнення 640.934,11 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами укладено договір підряду № 5ВР-2.1-11/12/15 від 11.12.2015 на підставі якого позивачем було надано відповідачу послуги, що підтверджується підписаними між сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт. Умовами договору встановлено, що відповідач щомісячно сплачує позивачу аванси у розмірі 100% вартості ресурсів позивача, а решту коштів за виконані роботи відповідач сплачує на підставі актів № КБ-2в та довідки № КБ-3. У зв`язку з тим, що відповідачем неналежним чином виконано взяті на себе зобов`язання згідно договору підряду № 5ВР-2.1-11/12/15 від 11.12.2015 у останнього виникла заборгованість у заявленому до стягнення розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6315/20 від 14.05.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

27.05.2020 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2020 відкрито провадження у справі № 910/6315/20; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 02.06.2020 було направлено 04.06.2020 відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 683 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 14.05.2020 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 02.06.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 18.06.2020, що підтверджується роздруківкою з сайту АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет за трек кодом № 683.

26.06.2019 відповідачем до суду подано відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог частково заперечує посилаючись на наступне. Станом на 04.02.2020 ПАТ «Київська будівельна компанія «Київбудком» перед ТОВ «Дипроінбуд» мали одна до одної погоджені однорідні зустрічні вимоги, щодо яких сторонами не було вказано заперечень на момент погодження. Відповідач направив позивачу заяву про зарахування однорідних зустрічних вимог за договором, а саме: невиконання грошового зобов`язання позивача перед відповідачем у розмірі 415.691,29 грн припиняється повністю; грошове зобов`язання відповідача перед позивачем в сумі 738.760,17 грн припиняється частково та залишається в розмірі 323.068,88 грн. Вказана заява була повернута без відповіді у зв`язку з неврученням. Зарахування було здійснено днем оформлення відповідної заяви, а саме 15.05.2020 і станом на цю дату борг відповідача перед позивачем становив 323.068,88 грн. Крім того, відповідно до умов договору та додаткової угоди № 4/1 від 03.10.2016 до договору, а саме п. 2.3.29 позивач/підрядник зобов`язувався компенсувати замовнику 100% вартості спожитої електроенергії. Споживання електроенергії підрядником на загальну суму в розмірі 97.826,06 грн не оплачені. 18.05.2020 відповідач направив позивачу заяву про зарахування однорідних зустрічних вимог за договором, а саме: невиконання грошового зобов`язання позивача перед відповідачем в сумі 97.826,06 грн припиняється повністю; грошове зобов`язання відповідача перед позивачем в сумі 323.068,88 грн припиняється частково та залишається в розмірі 225.242,82 грн, а тому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, задовольнивши позов частково в розмірі 225.242,82 грн.

02.07.2020 відповідачем до суду подано клопотання про застосування строків позовної давності, в якому зазначає, що відповідно до поданої позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви від 25.05.2020, вказано перелік актів виконаних робіт відповідно до якого лише по вимогам щодо останніх трьох актів виконаних будівельних робіт, а саме № 32 від 29.09.2017 на суму 135.736,61 грн, № 33 від 29.09.2017 на суму 77.832,78 грн, № 34 від 29.09.2017 на суму 37.525,15 грн не сплив трирічний строк позовної давності. Враховуючи, що останній акт, що передує трьом наведеним вище актам від 29.09.2017, підписано 28.02.2017 на суму 358.083,74 грн, то по всім цим вимогам трирічний строк позовної давності закінчився через 10 банківських днів, а саме 15.03.2020, тобто позовна заява подана позивачем 15.04.2020 є такою, що подана зі спливом строку позовної давності щодо всіх сум, за виключенням сум вказаних у трьох актах від 29.09.2017 на загальну суму 251.094,54 грн. Тобто сума, щодо якої у позивача сплив строк позовної давності становить 389.839,57 грн.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2015 між Приватним акціонерним товариством «Київська будівельна компанія «Київбудком» (далі - підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дипроінбуд» (далі - замовник, відповідач) укладено договір підряду № 5ВР-2.1-11/12/15 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає та оплачує, а підрядник зобов`язується за рахунок власних та/або залучених сил, засобів, ресурсів (будівельних та інших матеріалів, обладнання, комплектуючих виробів, систем, інструментів та устаткування тощо), будівельної машинної техніки та вантажних (підіймальних) механізмів, у відповідності до даного договору, проектної документації та державних будівельних норм і правил виконати комплекс будівельно-монтажних робіт зі спорудження (будівництва) житлового будинку № 2.1, в складі об`єкту, за цінами та характеристиками, визначеними додатками до даного договору (надалі - роботи).

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов договору роботи у повному обсязі не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 640.934,11грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 12.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, в тому числі гарантійних зобов`язань підрядника згідно глави 6 даного договору.

Відповідно до п. 1.3 договору роботи виконуються підрядником у обсязі визначеному проектною документацією та додатками до договору. Остаточний обсяг робіт визначається згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в та довідками про вартість виконаних підрядних робіт та витрати по формі КБ-3.

Відповідно до п. 5.1 договору щомісячне приймання замовником виконаних робіт здійснюється відповідно до діючих норм і правил із складанням акту огляду прихованих робіт (при необхідності) та актів № КБ-2в та довідок № КБ-3 у порядку, визначеному п. 2.3.19 даного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як свідчать матеріали справи, сторонами складено (підписано та скріплено печатками) наступні акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 19.059.639,16 грн:

№ 1 за квітень 2016 року на суму 1.261.848,12 грн,

№ 2 за квітень 2016 року на суму 1.642.030,42 грн,

№ 3 за квітень 2016 року на суму 1.828,38 грн,

№ 4 за травень 2016 року на суму 1.670.726,65 грн,

№ 5 за травень 2016 року на суму 3.074.759,89 грн,

№ 6 за червень 2016 року на суму 10.000,00 грн,

№ 7 за червень 2016 року на суму 66.990,00 грн,

№ 8 за грудень 2016 року на суму 2.296.930,95 грн,

№ 9 за грудень 2016 року на суму 403.326,19 грн,

№ 10 за грудень 2016 року на суму 327.395,81 грн,

№ 11 за грудень 2016 року на суму 36.932,17 грн,

№ 12 за грудень 2016 року на суму 161.060,60 грн,

№ 13 за грудень 2016 року на суму 1.044.038,29 грн,

№ 14 за грудень 2016 року на суму 1.679.100,27 грн,

№ 15 за грудень 2016 року на суму 1.714.469,34 грн,

№ 16 за грудень 2016 року на суму 232.676,04 грн,

№ 17 за грудень 2016 року на суму 16.414,28 грн,

№ 18 за грудень 2016 року на суму 80.213,64 грн,

№ 19 за лютий 2017 року на суму 767.751,55 грн,

№ 20 за лютий 2017 року на суму 31.133,11 грн,

№ 21 за лютий 2017 року на суму 8.700,01 грн,

№ 22 за лютий 2017 року на суму 108.965,89 грн,

№ 23 за лютий 2017 року на суму 9.705,22 грн,

№ 24 за лютий 2017 року на суму 896.310,90 грн,

№ 25 за лютий 2017 року на суму 80.213,64 грн,

№ 26 за лютий 2017 року на суму 93.399,34 грн,

№ 27 за лютий 2017 року на суму 619.485,24 грн,

№ 28 за лютий 2017 року на суму 16.984,15 грн,

№ 29 за лютий 2017 року на суму 46.699,67 грн,

№ 30 за лютий 2017 року на суму 5.368,12 грн,

№ 31 за лютий 2017 року на суму 358.083,74 грн,

№ 32 за вересень 2017 року на суму 135.736,61 грн,

№ 33 за вересень 2017 року на суму 77.832,78 грн,

№ 34 за вересень 2017 року на суму 37.525,15 грн.

Згідно з ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п. 4.4 договору оплата ціни договору здійснюється замовником на користь підрядника у наступному порядку:

4.4.1. замовник щомісяця сплачує підряднику аванси у розмірі 100% (сто відсотків) вартості ресурсів підрядника, що є необхідними для виконання місячного обсягу робіт. Грошові кошти сплачуються замовником підряднику протягом 5 (п`яти) банківських днів на підставі листа-заявки на фінансування, поданого підрядником та погодженого замовником у відповідності до п. 2.3.20 договору.

4.4.2. решту грошових коштів за виконанні роботи, за винятком сплачених авансів, замовник сплачує на підставі актів № КБ-2в та довідки № КБ-3, які підписуються уповноваженими представниками сторін щомісячно. Акт № КБ-2в та довідку № КБ-3 підрядник передає замовнику не пізніше 13 (тринадцятого) числа звітного місяця. Замовник протягом 10 (десяти) днів після отримання акту перевіряє його реальність та підписує в частині фактично виконаних обсягів робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) з вирахуванням 5% від вартості виконання робіт (без урахування вартості ресурсів підрядника/замовника).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору відповідачем перераховано позивачу кошти в загальному розмірі 18.320.878,99 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.1.7 договору замовник зобов`язався здійснювати оплату виконаних робіт в обсягах та в строки, що передбачені договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання по сплаті виконаних робіт повністю не здійснив, та заборгованість відповідача перед позивачем, виходячи із вартості виконаних робіт (19.059.639,16 грн) та поданих банківських виписок про їх сплату (18.320.878,99 грн), становить 738.760,16 грн.

Позивачем пред`явлено вимогу про стягнення з відповідача боргу в розмірі 640.934,11 грн, яка виходячи із здійснених позивачем оплат за договором виникла за актами № 29 за лютий 2017 року на суму 46.699,67 грн, № 30 за лютий 2017 року на суму 5.368,12 грн, № 31 за лютий 2017 року на суму 358.083,74 грн, № 32 за вересень 2017 року на суму 135.736,61 грн, № 33 за вересень 2017 року на суму 77.832,78 грн, № 34 за вересень 2017 року на суму 37.525,15 грн (загальна суму вказаних актів становить 661.246,07 грн).

Стаття 256 Цивільного кодексу України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язують його початок.

Отже, заборгованість може бути розрахована та стягнута за 3 (три) роки, що передують зверненню позивача до суду із відповідною вимогою.

Враховуючи, що в силу умов п. 4.4.2 договору, оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3), то момент настання строку виконання зобов`язання та відповідно строк позовної давності щодо пред`явлення цих вимог слід встановлювати щодо кожного місяця виконаних робіт.

Положеннями ст. 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач заперечуючи проти позову просить суд застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення 389.839,57 грн боргу за актами, що передують актам №№ 32, 33, 34 за вересень 2017 року.

Згідно з п. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що строк позовної давності для пред`явлення позивачем вимог про стягнення суми основного боргу за актами № 29 за лютий 2017 року, № 30 за лютий 2017 року, № 31 за лютий 2017 року станом на день звернення до суду з позовом пропущено.

Таким чином, в позові в частині стягнення з відповідача 389.839,57 грн боргу слід відмовити.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором в розмірі 251.094,54 грн обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Стосовно посилань відповідача на те, що ним двічі направлялись позивачу заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог суд вважає за необхідне відзначити наступне

Статтею 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 601 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Аналогічні приписи щодо припинення господарського зобов`язання виконанням або зарахуванням передбачено частинами 3 та 4 статті 203 Господарського кодексу України, відповідно до яких господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. Господарське зобов`язання може бути припинено зарахуванням страхового зобов`язання, якщо інше не випливає з закону або змісту основного чи страхового зобов`язання.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Виходячи з приписів наведених норм, зарахування представляє собою спосіб припинення зобов`язання та можливе за наявності умов їх зустрічності та однорідності, настання строків виконання зобов`язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

Відповідачем не доведено належними засобами доказування наявності зустрічності та однорідності зобов`язань між сторонами, настання строків виконання зобов`язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Київська будівельна компанія «Київбудком» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дипроінбуд» (04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Київська будівельна компанія «Київбудком» (01010, м. Київ, Бутишів провулок, 10, ) 251.094 (двісті п`ятдесят одна тисяча дев`яносто чотири) грн 54 коп. боргу, 3.766 (три тисячі сімсот шістдесят шість) грн 42 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова