ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 м. Дніпро Справа № 904/4419/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Паруснікова Ю.Б.

суддів: Білецької Л.М., Вечірка І.О.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю адвоката ТОВ «Комплектбілдінг» Крутовських С.В., довіреність б/н від 13.11.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Головного Управління ДПС у м. Києві на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 у справі № 904/4419/19 (суддя Владимиренко І.В.), повний текст постанови складено 24.02.2020

Кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінроял», м. Київ

Боржник: Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектбілдінг» (49000, м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського, 10, оф. 5; )

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи про банкрутство і рішення суду першої інстанції.

13.02.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектбілдінг» (ділі - ТОВ «Комплектбілдінг або боржник) арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича, надійшло клопотання № 01-34/100 від 11.02.2020 про:

- припинення процедури санації боржника;

- припинення повноважень розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Шимана Є.О. (свідоцтво № 1747 від 05.11.2015);

- визнання ТОВ «Комплектбілдінг» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури;

- призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Шимана Є.О.;

- затвердження звіту про нарахування і виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна арбітражного керуючого Шимана Є.О. у справі про банкрутство ТОВ «Комплектбілдінг» за період з 10.10.2019 по 02.02.2020 у сумі 47587,96 грн (а. с. 122 т. 2).

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 по справі № 904/4419/19:

- припинено процедуру санації ТОВ «Комплектбілдінг» (49000, м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського, 10, оф. 5; );

- припинено повноваження керуючого санацією ТОВ «Комплектбілдінг» Локоть Олесі Русланівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

- припинено повноваження розпорядника майна ТОВ «Комплектбілдінг» арбітражного керуючого Шимана Є.О.;

- визнано ТОВ «Комплектбілдінг» - банкрутом;

- відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців;

- ліквідатором ТОВ «Комплектбілдінг» призначено арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича (свідоцтво № 1747 від 05.11.2015).

З метою виявлення кредиторів банкрута в порядку ч. 3 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) оприлюднено Господарським судом Дніпропетровської області повідомлення про визнання ТОВ «Комплектбілдінг» банкрутом на офіційному веб-порталі судової влади України.

Затверджено звіт про нарахування і виплату грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Комплектбілдінг» арбітражного керуючого Шимана Є.О. за період з 10.10.2019 по 02.02.2020 у сумі 47587,96 грн.

2.Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з постановою місцевого господарського суду ГУ ДПС у м. Києві оскаржило його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Незгода апелянта з ухваленим судом першої інстанції рішенням мотивована допущеними судом порушеннями норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 236 ГПК України, статей 1, 34, 39 КУзПБ та статей 1, 10, 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (діючого на момент відкриття провадження у справі про банкрутство), без з`ясування всіх обставин справи, внаслідок чого, апелянт вважає, що постанову слід скасувати, а провадження по справі припинити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ГУ ДПС у м. Києві посилається на наступне:

- під час вирішення питання про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Комплектбілдінг», відповідно до ст. 94 Закону про банкрутство, судом першої інстанції здійснено формальний підхід, оскільки не надано належної оцінки наявному в справі плану санації, зміст якого має відповідати вимогам ст. 29 Закону про банкрутство. Натомість, апелянт вважає, що наявний у справі план санації, не містить в собі ряду істотних умов, які підлягають юридичній та економічній оцінці на предмет досягнення основної мети процедури санації;

- судом не досліджено, чи передбачає погоджений зборами кредиторів план санації строк відновлення платоспроможності боржника, чи містить він графік та джерела погашення вимог всіх кредиторів з урахуванням встановленої Законом про банкрутство черговості, відповідно до ч. 5 ст. 29 Закону про банкрутство;

- суд першої інстанції належним чином не досліджував рішення комітету кредиторів щодо їх обґрунтованості на відповідність ч. 7 ст. 29 Закону про банкрутство, зокрема, з огляду на те, що рішення комітету кредиторів має бути вмотивованим та прийнятим на підставі аналізу умов плану санації на предмет досягнення поставленої мети, тобто повинно містити викладення обставин та підстав, якими керувалися кредитори під час його прийняття;

- інвентаризація майна боржника проведена керівником одноособово, без створення інвентаризаційної комісії та без участі матеріально відповідальної особи, тобто, інвентаризація майна боржника проведена неналежним чином. Разом з тим з інформаційних баз ДПС вбачається, що ТОВ «Комплектбілдінг» до ГУ ДПС у м. Києві надавалися звітності та декларації, з яких вбачається, що боржником проводилась активна господарська діяльність, зокрема, за звітами про фінансовий результат, станом на 31.12.2018, вартість активів ТОВ «Комплектбілдінг» складає 37 167 тис. грн, станом на 31.03.2019 80 197 грн, станом на 31.06.2019 50 890 тис. грн.

Вищевказані фактичні обставини справи, на думку апелянта, вказують на помилкові висновки суду першої інстанції про наявність стійкої фінансової неплатоспроможності ТОВ «Комплектбілдінг» для визнання останнього банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, передбаченої ст. 94 Закону про банкрутство. Судом належним чином не здійснено аналізу наявності у боржника активів та пасивів, належним чином не з`ясовано питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, не встановлено неоплатність, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та припинення (закриття) провадження у справі № 904/4419/19.

3.Узагальнені доводи інших учасників справи.

Користуючись передбаченим ГПК України правом, ліквідатор ТОВ «Комплектбілдінг» подав до апеляційного господарського суду заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві.

Заперечення ліквідатора боржника мотивовані тим, що для проведення ліквідаційної процедури у відповідності до вимог законодавства він направив запит вих. № 01-34/169 від 24.02.2020 до ГУ ДПС у м. Києві з проханням надати відомості відносно наявності/відсутності у ТОВ «Комплектбілдінг» заборгованості зі сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів до бюджету.

10.03.2020 від ГУ ДПС у м. Києві отримано лист № 44080/10/26-15-10-01-16, яким повідомлено, що по ТОВ «Комплектбілдінг» станом на 10.03.2020 заборгованість зі сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів до бюджету не обліковується.

На думку ліквідатора, на момент звернення з апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві не набуло правового статусу кредитора боржника або іншого учасника у справі про банкрутство, у розумінні ст. 1 КУзПБ, оскільки для набуття процесуального статусу кредитора у справі про банкрутство необхідно пред`явити грошові вимоги, які повинні бути розглянуті та визнані судом. Наразі ж оскаржувана в апеляційному порядку постанова про визнання боржника банкрутом не стосується прав та обов`язків апелянта, а відповідно, останній не має права апеляційного оскарження прийнятої у справі постанови відповідно до положень ст. 254 ГПК України.

Аналогічної правової позиції щодо відсутності в ГУ ДПС у м. Києві права апеляційного оскарження постанови дотримується також і кредитор у справі - ТОВ «Фінансова компанія «Фінроял».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Фінроял» посилається на безпідставне припущення апелянта щодо невідповідності плану санації вимогам законодавства, оскільки план санації відповідає імперативній нормі ст. 29 Закону про банкрутство (станом на момент відкриття провадження у справі про банкрутство). План санації містить характеристику стартового стану боржника, аналіз його потенціалу, заходи щодо оздоровлення підприємства, у тому числі за рахунок мобілізації внутрішніх і зовнішніх інвестицій. Концептуально, виходячи з реальної оцінки поточних і перспективних можливостей Товариства, особливостей його юридичного стану, наявних пропозицій з боку кредиторів, органів місцевого самоврядування, трудового колективу, і потенційних інвесторів, використання джерел зовнішнього фінансування та самофінансування.

На думку ТОВ «Фінансова компанія «Фінроял» на засіданні зборів кредиторів боржника, оформленого протоколом зборів кредиторів № 03/02/20-1 від 03.02.2020 було прийнято вмотивоване рішення про відхилення плану санації та звернення до Господарського суду Дніпропетровської області з відповідним клопотанням про визнання боржника банкрутом, переходу до ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора.

Крім того, з відзивом на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції також звернувся боржник у справі про банкрутство - ТОВ «Комплектбілдінг», який зазначив, що фактично головною умовою для звернення до суду згідно приписів ст. 94 Закону про банкрутство є погодження плану санації боржника саме кредиторами, сума вимог яких перевищує 50 відсотків кредиторської заборгованості. Погоджуючи план санації боржника та звернення до суду, кредитори погоджуються з усіма умовами, що містяться в плані санації.

Боржник зазначає, що апелянтом не вказано в апеляційній скарзі, що саме в тексті плану санації не відповідає законодавству, а його доводи лише містять посилання на перелік вимог до плану санації.

Крім того, боржник також вважає, що ГУ ДПС у м. Києві не є учасником у справі про банкрутство, не набуло такого статусу у розумінні, а ні Закону про банкрутство, а ні КУзПБ.

На переконання боржника, оскільки податкова служба з матеріалами справи не знайомилась, участі у судових засіданнях не приймала, то й зміст плану санації їй не може бути відомий, а відповідно, апеляційна скарга складена на осліп, без конкретного посилання на допущені порушення в плані санації, що свідчить про необґрунтоване припущення щодо наявності можливих невідповідностей плану санації існуючим вимогам законодавства.

Щодо проведеної інвентаризації активів і пасивів боржника його керівником одноособово, боржник зазначає, що на момент проведення заходів з інвентаризації у боржника були відсутні інші працівники, а відповідно, керівником правомірно вчинені такі дії одноособово.

Щодо наявності активів боржник зауважує, що згідно показників балансу за III квартал 2019 року (станом на 03.09.2019) в розділі актив ТОВ «Комплектбілдінг» вказана загальна сума 33 616,6 тис. грн, з яких - 33 500 тис. грн - поточні фінансові інвестиції та 116 тис. грн - грошові кошти та їх еквіваленти.

Поточні фінансові інвестиції відображені керівником в матеріалах інвентаризації в акті наявності фінансових інвестицій. Згідно інформації, що міститься в матеріалах справи, у боржника наявний відкритий рахунок в цінних паперах в AT «Укрбудінвестбанк», на якому, зокрема містяться заблоковані цінні папери загальною номінальною вартістю саме 33 500 000,00 грн.

Згідно рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 648 від 19.09.2018 щодо заборони торгів цінними паперами вирішено заборонити з 20.09.2018 торгівлю цінними паперами Товариств, у тому числі ПАТ «ФК «Будфінконсалтинг» (емітент), а саме, вчинення торговцями цінними паперами правочинів з цінними паперами цього емітента, пов`язаних з переходом прав на цінні папери і прав за цінними паперами (копія рішення додається).

Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 180 від 29.03.2018 вирішено зупинити з 30.03.2018 внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, емітованих товариствами, в тому числі ТОВ «КУА «Еско - Капитал» (емітент) (копія рішення додається).

Враховуючи вказані обставини, боржник наголошує, що зазначені цінні папери не можна вважати ліквідним активом, до поки існує заборона з боку Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на їх відчуження в будь-який спосіб.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Рішенням № 05-09/19 єдиного учасника боржника ТОВ «Комплектбілдінг» від 05.09.2019 вирішено затвердити план санації та звернутися до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі схвалення плану санації кредиторами, загальна сума вимог яких перевищує 50 відсотків кредиторської заборгованості ТОВ «Комплектбілдінг».

Зборами кредиторів ТОВ «Комплектбілдінг» прийнято рішення (оформлене протоколом зборів кредиторів від 20.09.2019), яким, зокрема, вирішено погодити план санації ТОВ «Комплектбілдінг», надати згоду на призначення керуючим санацією керівника боржника Локоть Олесю Русланівну. Надано згоду на призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича (свідоцтво № 1747) (а. с. 10-11 т. 1).

01.10.2019 керівником ТОВ «Комплектбілдінг» подано заяву про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектбілдінг» (49000, м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського, 10, оф. 5; ) в порядку ст. 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; введення процедури санації, призначення керуючим санацією керівника боржника Локоть Олесю Русланівну та розпорядником майна арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича (свідоцтво № 1747 від 05.11.2015).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2019 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ «Комплектбілдінг»; введенно процедуру санації, призначено керуючим санацією керівника боржника Локоть Олесю Русланівну та розпорядником майна арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича (свідоцтво № 1747 від 05.11.2015) до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 09.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Комплектбілдінг»; введено процедуру санації ТОВ «Комплектбілдінг» строком на 6 місяців до 09.04.2020; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів в порядку встановленому ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; призначено розпорядником майна ТОВ «Комплектбілдінг» арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича (свідоцтво № 1747 від 05.11.2015; адреса офісу: 49000, м. Дніпро, вул. Мечникова, 11, офіс 411); призначено керуючим санацією директора ТОВ «Комплектбілдінг» Локоть Олесю Русланівну (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

09.10.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет Господарським судом Дніпропетровської області здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ «Комплектбілдінг» і відкриття процедури санації.

Ухвалою суду від 21.01.2020 визнані грошові вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінроял» у сумі 3842,00 грн (1 - черга задоволення); 31972271,80 грн (4 - черга задоволення).

13.02.2020 до суду від розпорядника майна надійшло клопотання № 01-34/100 від 11.02.2020 про припинення процедури санації ТОВ «Комплектбілдінг», припинення повноважень розпорядника майна ТОВ «Комплектбілдінг» арбітражного керуючого Шимана Є.О., визнання банкрутом ТОВ «Комплектбілдінг», відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором ТОВ «Комплектбілдінг» арбітражного керуючого Шимана Є.О. та затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди за виконанням повноважень розпорядника майна ТОВ «Комплектбілдінг» арбітражного керуючого Шимана Є.О. за період з 10.10.2019 по 02.02.2020 у розмірі 47587,96 грн. Судом першої інстанції клопотання прийнято до розгляду.

5. Мотиви, за яких суд апеляційної інстанції задовольняє доводи апеляційної скарги та скасовує рішення місцевого господарського суду.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог ст. 94 Закону України про банкрутство - керівник боржника має право подати в порядку, встановленому цим Законом заяву про порушення справи про банкрутство боржника з метою проведення керівником процедури санації до подання кредиторами заяви про порушення справи про банкрутство за таких умов: за наявності плану санації та письмової згоди всіх забезпечених кредиторів, а також кредиторів, загальна сума вимог яких перевищує 50 відсотків кредиторської заборгованості боржника згідно з даними його бухгалтерського обліку, на впровадження зазначеного плану та на призначення керуючим санацією керівника боржника. Для проведення санації боржника його керівником з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею, керівник боржника звертається у встановленому цим Законом порядку до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство. До заяви керівника боржника додаються план санації боржника, погоджений з кредиторами, що дали згоду на її проведення, письмова згода кредиторів на призначення керуючим санацією керівника боржника та пропозиція щодо кандидатури розпорядника майна. Після розгляду заяви боржника у разі, якщо заява і додані до неї документи відповідають вимогам, установленим цим Законом, суд не пізніше п`яти днів з дня її надходження виносить ухвалу про прийняття заяви про порушення провадження у справі, в якій зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. В ухвалі про прийняття заяви господарський суд має право зобов`язати заявника, боржника та інших учасників провадження у справі надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання щодо порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно ст. 29 Закону про банкрутство план санації має містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника. План санації має передбачати строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за відсутності ознак неплатоспроможності, визначених цим Законом. План санації може містити умови про: виконання зобов`язань боржника третіми особами; задоволення вимог кредиторів іншим способом, що не суперечить законодавству; відшкодування коштів, витрачених на проведення зборів акціонерів та (або) засідань органів управління боржника відповідно до цього Закону. План санації обов`язково повинен передбачати забезпечення погашення заборгованості боржника з виплати заробітної плати.

Заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містить план санації, можуть бути: реструктуризація підприємства; перепрофілювання виробництва; закриття нерентабельних виробництв; відстрочення та/або розстрочення платежів або прощення (списання) частини боргів, про що укладається мирова угода; ліквідація дебіторської заборгованості; реструктуризація активів боржника відповідно до вимог цього Закону; продаж частини майна боржника; виконання зобов`язань боржника власником майна боржника та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань; відчуження майна та погашення зобов`язань боржника шляхом заміщення активів; звільнення працівників боржника, які не можуть бути задіяні в процесі виконання плану санації; одержання кредиту для виплати вихідної допомоги працівникам боржника, які звільняються згідно з планом санації, що відшкодовується відповідно до вимог цього Закону позачергово за рахунок продажу майна боржника; інші способи відновлення платоспроможності боржника.

Частинами 5, 6 ст. 29 Закону про банкрутство передбачено, що план санації боржника повинен передбачати погашення вимог кредиторів з урахуванням черговості, встановленої цим Законом. План санації вважається схваленим, якщо він підтриманий на засіданні комітету кредиторів більш як половиною голосів кредиторів - членів комітету кредиторів.

Частиною 7 ст. 29 Закону про банкрутство визначено, що комітет кредиторів може прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати його до господарського суду; відхилити план санації і звернутися до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; відхилити план санації, звернутися до господарського суду з клопотанням про усунення арбітражного керуючого від виконання ним обов`язків керуючого санацією та про призначення нового керуючого санацією в порядку, встановленому цим Законом. Зазначене рішення має містити дату скликання чергового засідання комітету кредиторів для розгляду нового плану санації. Схвалений комітетом кредиторів план санації (зміни до нього) та протокол засідання комітету кредиторів про введення процедури санації подаються арбітражним керуючим до господарського суду. Рішення комітету кредиторів мають бути обґрунтованими, містити викладення обставин та підстав, якими керувалися кредитори під час їх прийняття.

Зазначені заходи плану санації повинні застосовуватись із додержанням всіх умов, передбачених законодавством. Кількість заходів плану санації визначається його розробником з урахуванням фінансово-господарського стану боржника.

До плану санації долучаються документи, які доповнюють, пояснюють та підтверджують інформацію, викладену в ньому, що оформляються як додатки до плану санації.

Таким чином, план санації має містити ряд істотних умов, які підлягають юридичній та економічній оцінці на предмет досягнення основної мети процедури санації - відновлення платоспроможності боржника шляхом погашення грошових вимог всіх кредиторів внаслідок реалізації плану санації.

Отже, порушуючи провадження у праві про банкрутство відповідно до ст. 94 Закону про банкрутство господарський суд повинен перевірити зміст плану санації на відповідність визначеним нормам вказаного Закону, зокрема, встановити в ухвалі чи відповідає зміст плану санації вимогам ст. 29 Закону про банкрутство та чи є обґрунтованим рішення комітету кредиторів під час вирішення питань затвердження/відхилення плану санації.

Наявні в матеріалах справи рішення кредиторів, оформлені протоколами від 20.09.2019 та № 03/02/20-1 від 03.02.2020 засідання зборів кредиторів ТОВ «Комплектбілдінг» не містить в собі обґрунтованого викладення обставин та підстав, як для затвердження, так і для відхилення плану санації та звернення до Господарського суду Дніпропетровської області з відповідним клопотанням про визнання боржника банкрутом, переходу до ліквідаційної процедури (а.с. 125 т. 2).

Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 29 Закону про банкрутство, рішення комітету кредиторів має бути вмотивованим та прийнятим на підставі аналізу умов такого плану санації на предмет досягнення поставленої мети, тобто повинно містити викладення обставин та підстав, якими керувалися кредитори під час їх прийняття. Судом першої інстанції відповідна оцінка плану санації не надана.

Крім того, як встановлено колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду, суд першої інстанції при наданні оцінки обставинам неплатоспроможності боржника не досліджував на відповідність поданого боржником плану санації вимогам ст. 29 Закону про банкрутство, зокрема, чи передбачає запропонований план санації строк відновлення платоспроможності боржника та чи містить він графік та джерела погашення вимог всіх кредиторів з урахуванням встановленої Законом про банкрутство черговості відповідно до ч. 5 ст. 29 Закону про банкрутство.

Під час апеляційного перегляду постанови місцевого суду про введення ліквідаційної процедури колегією суддів встановлено, що постанова Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 мотивована лише тим, що існує неможливість відновлення платоспроможності згідно з планом санації, відсутні заяви осіб, які бажають взяти участь у санації боржника в якості інвестора боржника, не представляється можливим поновити господарську діяльність без участі інвестора, боржник неспроможний відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури, активи боржника менше за кредиторські вимоги, у зв`язку з вищевикладеним місцевий господарський суд визнав, що клопотання розпорядника майна не суперечить діючому законодавству та підлягає задоволенню судом, відтак суд дійшов висновку про неплатоспроможність боржника та наявності підстав для застосування процедур банкрутства.

Колегія суддів вважає передчасними такі висновки суду першої інстанції з огляду на особливості провадження у справі про банкрутство за ст. 94 Закону про банкрутство, виходячи з того, що виконання заходів, що передбачені планом санації боржника повинні бути спрямовані на покращення виробничо-господарської діяльності підприємства і забезпечення його беззбиткової діяльності в основному за рахунок збільшення продажу продукції, а також задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, що передбачено Законом про банкрутство.

Згідно з розділом 11 за результатами виконання плану санації, боржник очікував оздоровлення підприємства та задоволення всіх зацікавлених сторін згідно вказаного плану санації шляхом, задоволення вимог кредиторів і створення умов для прискорення і гарантування розрахунків з іншими кредиторами, в тому числі за розстроченими зобов`язаннями.

Доданий до заяви про порушення справи про банкрутство план санації боржника містить звіти про фінансовий результат боржника, станом на 31.12.2018, вартість активів ТОВ «Комплектбілдінг» складає 37 167 тис. грн (а. с. 190-191 т. 1), станом на 31.03.2019 складає 80 197 грн (а. с. 192-193 т. 1), станом на 30.06.2019 складає 50 890 тис. грн (а. с. 194-195 т. 1).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вжитих керуючим санацією та розпорядником майна заходів з метою погашення існуючої кредиторської заборгованості.

Зазначені обставини спростовують висновки суду першої інстанції щодо відсутності активів, за рахунок яких можливо погасити кредиторську заборгованість та неспроможність ТОВ «Комплектбілдінг», відновити свою платоспроможність і задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Крім того, з плану санації (п. 8.1.) вбачається, що основним його напрямком є операційна і фінансова реструктуризація (а. с. 147 т. 1), але у протоколі зборів кредиторів від 20.09.2019 рішення щодо реструктуризації не приймалося (а. с.10 т.1).

У розумінні п. 3 ст. 29 Закону про банкрутство під реструктуризацією підприємства розуміється здійснення організаційно-господарських, фінансово-економічних, правових, технічних заходів, спрямованих на реорганізацію підприємства, зокрема шляхом його поділу з переходом боргових зобов`язань до юридичної особи, що не підлягає санації, на зміну форми власності, управління, організаційно-правової форми, що сприятиме фінансовому оздоровленню підприємства, підвищенню ефективності виробництва, збільшенню обсягів випуску конкурентоспроможної продукції та повному або частковому задоволенню вимог кредиторів.

Тобто основною ознакою реструктуризації підприємства є його поділ, що не вбачається зі змісту плану санації, наявного в матеріалах справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при наданні оцінки обставинам неплатоспроможності боржника, як підстави для відкриття щодо нього ліквідаційної процедури місцевий суд не звернув увагу на допущені керуючим санацією та розпорядником майна боржника порушення при проведенні інвентаризації керівником боржника одноособово.

Так, положеннями ч. 4 ст. 111 ЦК України передбачено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яка перебуває у третіх осіб. У випадках, встановлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затверджене Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 № 879, визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів (далі - Положення).

У розділі ІІ зазначеного Положення зазначено, що для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства. У тих випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Відповідно до п. 5 Положення інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Такими заходами можуть бути отримання відповідних витягів з реєстрів, які діють відповідно до Законів України «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Колегія суддів вважає, що лише після проведення інвентаризації всього майна підприємства, його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника, а також вжиття всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості підприємства-боржника, можливо встановити, що активів підприємства недостатньо для задоволення вимог кредиторів та наявність підстав для звернення до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника.

Згідно наявного в матеріалах справи Наказу від 15.01.2020 «Про проведення інвентаризації станом на 15.01.2020» на підприємстві боржника створено інвентаризаційну комісію у складі 1 (однієї) особи. Головою інвентаризаційної комісії призначено керуючого санації ТОВ «Комплектбілдінг» Локоть Олесю Русланівну (а. с. 126 т. 2).

Створення інвентаризаційної комісії у складі однієї особи - керівника ТОВ «Комплектбілдінг» боржник пояснює відсутністю інших працюючих на підприємстві працівників.

Разом з тим, на думку колегії суддів такий варіант проведення інвентаризаційної комісії у складі одного лише керівника є порушенням вищевказаного Положення, оскільки згідно з п. 2.4. розділу ІІ Положення забороняється призначати головою робочої інвентаризаційної комісії для перевірки активів, що знаходяться на відповідальному зберіганні у тих самих матеріально відповідальних осіб, одного й того самого працівника два роки підряд.

Матеріально відповідальні особи не включаються до складу робочої інвентаризаційної комісії для перевірки активів, що знаходяться у них на відповідальному зберіганні.

Таким чином, забороняється включати до інвентаризаційної комісії тих працівників, у віданні яких перебувають активи щодо яких проводиться інвентаризація. Проте, інвентаризація майна боржника проведена керуючим санацією, якого включено до складу інвентаризаційної комісії, що свідчить про недостовірність даних інвентаризації та ставить під сумнів безсторонність (неупередженність), повноту її проведення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази наявності інших працівників підприємства на момент проведення інвентаризації.

Вказаним обставинам суд першої інстанції взагалі не надав оцінки, що свідчить про неповне дослідження наявних в матеріалах справи доказів.

Щодо права ГУ ДПС у м. Києві на оскарження судового рішення у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Пунктом 19-1.1. ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (підпункт 19-1.1.1 п. 19-1.1 цієї статті); звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством (підпункт 19-1.1.45 п. 19-1.1 цієї статті).

За змістом п. 19-3.1. ст. 19-3 ПК України державні податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб-платників податків, Єдиний банк даних про платників податків-юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Підпунктом 20.1.43 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити у визначеному законодавством порядку перевірку показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та із своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, виконанням законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 41.1. ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Статтею 78 ПК України передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок. Зокрема, відповідно до п.п. 78.1.7 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

За змістом наведених норм контролюючим органам державою делеговано повноваження контролю і справляння податків із суб`єктів підприємницької діяльності; функції контролю здійснюються шляхом проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, у разі якщо розпочато процедуру припинення юридичної особи чи порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків.

Так, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається , що Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплектбілдінг» з 30.03.2015 перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у м. Києві, ДПІ у Дарницькому районі (39439980), як платник податків (а. с. 13-15 т. 2).

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у місті Києві, затвердженого наказом Державної податкової служби України № 81 від 12.02.2020, Головне управління ДПС у місті Києві є контролюючим органом (органом доходів і зборів). У складі ГУ ДПС в установленому порядку утворюються державні податкові інспекції. ГУ ДПС забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території м. Києва.

Отже, Головне управління ДПС у місті Києві, як територіальний орган ДПС України, що забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території міста Києва, є контролюючим органом, до компетенції якого входить проведення документальної позапланової перевірки платника податків, щодо якого порушено провадження у справі про визнання банкрутом, а також звернення до господарського суду у справу про банкрутство боржника-платника податків у разі наявності у боржника заборгованості перед державою щодо сплати податкових платежів до державного бюджету.

Таким чином ГУ ДПС у м. Києві має процесуальне право заперечувати судові рішення у цій справі, в порядку ст. 254 ГПК України, як особа, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки, оскільки введення ліквідаційної процедури на стадії санації боржника-платника податків, що здійснюється його керівником (ст. 94 Закону про банкрутство), може мати наслідком припинення його господарської діяльності та погашення його податкових зобов`язань перед державою за недостатністю у боржника активів для їх задоволення.

Відтак, враховуючи положення наведених вище норм та з урахуванням особливостей процедури банкрутства в порядку ст. 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ГУ ДПС у м. Києві має також правовий статус контролюючого органу, і є учасником даної справи про банкрутство, незважаючи на те, що не зверталась з грошовими вимогами до боржника.

Аналогічні висновки щодо права контролюючого органу на оскарження судових рішень у справах про банкрутство, провадження у яких здійснюється з особливостями, передбаченими ст. 94 Закону про банкрутство, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 904/809/17, від 14.03.2018 у справі № 904/1853/17, від 14.11.2019 у справі № 908/2480/18, від 28.11.2019 у справі 908/1782/18.

За змістом ст. 236 ГПК України рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відкрив ліквідаційну процедуру, не врахувавши обов`язкових передумов та ознак, за яких порушується та здійснюється провадження у справі із застосуванням процедури, передбаченої ст. 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З урахуванням наведеного, встановивши факт безпідставного порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектбілдінг» та необґрунтованого винесення постанови від 19.02.2020, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі про банкрутство.

6.Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, з підстав викладених у п. 5 цієї постанови, і приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі.

7.Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві слід задовольнити повністю, постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 по справі № 904/4419/19 скасувати, як таку, що прийнята з неповним з`ясуванням обставин справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі закрити внаслідок безпідставності його відкриття господарським судом.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 278, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - задовольнити.

Постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 по справі № 904/4419/19 - скасувати.

Провадження по справі № 908/2480/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектбілдінг» - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 13.07.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

І.О. Вечірко