УХВАЛА

м. Київ

14.07.2020Справа № 910/9227/20

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши

позовну заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг»
доПриватного акціонерного товариства Страхова компанія «Гранд-Поліс»
простягнення 85 904 100,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Гранд-Поліс» про стягнення 85 904 100,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг» про відстрочення сплати судового збору відмовлено, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг» до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Гранд-Поліс» про стягнення 85 904 100,31 грн. залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали, встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 735 700,00 грн. у встановленому законом порядку.

13.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг», відповідно до яких позивач наполягає на тому, що існують обставини, які істотно ускладнюють сплату судового збору до винесення рішення по справі, що полягають у перебуванні позивача в скрутному фінансовому становищі та накладенні арешту на його кошти в межах виконавчого провадження, у зв`язку з чим просить суд задовольнити раніше подану заяву про відстрочення сплати судового збору.

Суд відзначає, що процесуальним законодавством передбачені конкретні умови яких має дотриматись позивач при поданні позову до суду, які є однакові для всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місяця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

Так, норма п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України не є виключенням та вказує на необхідність додання до позовної заяви документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачені ст. 8 Закону України «Про судовий збір», проте положеннями цієї статті не передбачено можливості відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви у випадках, що наведені позивачем в клопотанні та письмових поясненнях, при тому, що наведеною нормою суду надано саме право, а не встановлено обов`язок відстрочення сплати судового збору.

Більш того, враховуючи положення статті 129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Також, суд звертає увагу заявника, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відтак, необхідність сплати судового збору, встановлена для всіх суб`єктів нормами Господарського процесуального кодексу України та Законом України «Про судовий збір», не може тлумачитися як обмеження права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, недоліки позовної заяви про які зазначено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 позивачем не усунуті, оскільки не надано доказів сплати судового збору, а в задоволенні клопотання про його відстрочення судом відмовлено.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на те, що недоліки позовної заяви позивачем не усунуті позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню.

При цьому, суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг» на те, що у відповідності до п. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг» і додані до неї документи повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню.

Суддя В.П. Босий