ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020м. ДніпроСправа № 904/1299/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс", с. Богуслав Дніпропетровської області

до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства, м. Першотравенськ Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у сумі 214 684,42 грн.

Представники:

від позивача Патокін М.Б.

від відповідача Казанцев С.В .

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 125 191,42 грн., що складають суму заборгованості за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 226 від 13.11.2012; 15 763,83 грн. - річних; 58 088,82 грн. - інфляції грошових коштів, 15 640,35 грн. - штрафних санкцій.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Відповідач у відзиві на позов відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог, посилаючись на п.4.3 Договору та вказуючи на те, що строк виконання зобов`язання щодо оплати робіт в сумі 125191,42 грн. ще не настав.

Так, пунктом 4.3 Договору встановлено, що проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більше як 95 відсотків від їх загальної вартості за договірною ціною. Кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання передбачених цим договором робіт та підписання акту робочої комісії з прийняття об`єкта в експлуатацію, затвердженого в установленому порядку.

Відтак, відповідач вказує, на те, що сторони в Договорі чітко встановили порядок оплати виконаних робіт.

Не виконання робіт позивачем, в повному обсязі, унеможливило введення об`єкта в експлуатацію (залишок не відремонтованої дороги складає 2358 м3). Таким чином, на думку відповідача, роботи за Договором виконані не в повному обсязі, а акти, у тому числі і акт від 01.12.2015, є проміжним, залишкова вартість робіт в розмірі 125,191,42 грн., що складає 5% від загальної суми Договору, має бути сплачена протягом 2 (двох) календарних тижнів з моменту введення об`єкту в експлуатацію.

У відповіді на відзив позивач проти доводів відповідача заперечує, посилаючись на таке.

Відповідачем не зазначено строки, які були передбачені сторонами на виконання зазначених робіт за спірним договором, а також не обґрунтовані посилання останнього на робочий проект 2015 року.

25.12.2012 згідно обсягу фінансування ТОВ «Євробуд Плюс» виконало роботи на виділену суму коштів та виконані роботи були здані замовнику, про що свідчить Акт форми КБ2.

Таким чином, замовник прийняв роботи, але не сплатив за них суму 125 191,42 грн.

Посилання відповідача на те, що об`єкт не зданий в експлуатацію безпідставні так, як це відбулося з вини відповідача, у зв`язку з відсутністю фінансування на виконання робіт згідно робочого проекту від 2015.

Після виконання робіт в грудні 2015 замовник не звертався до ТОВ «Євробуд Плюс» для продовження виконання робіт за спірним договором та здавання об`єкту в експлуатацію.

При цьому, був замовлений робочий проект капітального ремонту вул. Крала Маркса в м. Першотравенськ Дніпропетровської обл. в 2015 році.

Позивач вважає, що дана обставина є доказом завершення робіт по ремонту вищезазначеної дороги та здавання її в експлуатацію.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 10.03.2020 господарським судом вказану вище позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

18.03.2020 від позивача надійшла заява, до якої додано обґрунтований розрахунок суми боргу, що заявлена до стягнення, та докази часткової оплати за спірним договором, відсутність яких на момент подання позовної заяви стала підставою для залишення її без руху.

23.03.2020 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/1299/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 22.04.2020, про що постановлено ухвалу.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", відповідно до якої, через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 до 03.04.2020 в Україні вводиться карантин, та згідно з листом Ради суддів України № 9рс-186/20 від 16.03.2020, рекомендовано встановити особливий режим роботи судів, ухвалами суду від 22.04.2020, 20.05.2020 розгляд справи відкладався до 20.05.2020, 17.06.2020.

Крім того суд зазначає, що матеріали справи містять клопотання сторін про відкладення розгляду справи, а також клопотання відповідача від 20.05.2020 про ознайомлення з матеріалами справи.

Таким чином, відповідач обізнаний про розгляд справи № 904/1299/20 Господарським судом Дніпропетровської області.

Ухвалами суду від 17.06.2020, 08.07.2020, розгляд справи відкладався до 08.07.2020, 13.07.2020.

У судовому засіданні 13.07.2020 представником позивача додатково обґрунтовані позовні вимоги, а відповідачем викладені заперечення, що містилися у відзиві на позовну заяву та усно заявлено клопотання про застосування строку позовної давності з посиланням на обставини, які не містилися у відзиві на позовну заяву.

У зв`язку з необхідність надати можливість відповідачу викласти заявлене клопотання про застосування строку позовної давності у письмовій формі, судом було оголошено перерву у судовому засіданні до 16.07.2020, про що постановлено ухвалу суду.

15.07.2020 відповідачем через канцелярію суду подано клопотання про застосування строків позовної давності, яке обґрунтоване тим, що оскільки спірний акт приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в на суму 1 605 691,70 грн. підписаний 01.12.2015, то відповідно до частини 1 статті 253 ЦК України, позивачем було пропущено строк позовної давності тривалістю три роки.

У судовому засіданні позивачем було надано заперечення в порядку статті 169 Господарського процесуального кодексу України.

16.07.2020 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного розрахунку за виконані роботи за договором про закупівлю робіт за державні кошти.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: договір про закупівлю робіт за державні кошти № 226 від 13.11.2012 (а.с. 11-14); додаткові угоди до договору про закупівлю робіт за державні кошти № 226 від 13.11.2012 (а.с. 15-19); договірна ціна (а.с. 20); акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (а.с. 21-22); довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 (а.с. 23-24); акт звірки взаємних розрахунків (а.с. 25-26); претензія № 51 від 21.01.2020 з доказами направлення (а.с. 27-29)

13.11.2012 Товариством з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" (Виконавець) та Першотравенським міським житлово-комунального підприємством (Замовник) укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти № 226 (далі - Договір).

Сторонами неодноразово вносилися зміни до вказаного договору, які були викладені в межах дії договору в Додатках № 1 від 13.11.2012, № 2 від 24.12.2012, № 3 від 14.05.2013, № 4 від 13.11.2014, № 5 від 02.09.2015.

Таким чином, господарським судом встановлено, що під час виконання спірного договору сторонами були внесені зміни до договору, які стосувались змін щодо встановлення нових строків для виконання робіт.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Виконавець у межах договірної ціни зобов`язується протягом 2015 року виконати на свій ризик власними силами і засобами капітальний ремонт вул. Карла Маркса відповідно робочого проекту «Вул. Карла Маркса в м. Першотравенськ. Капітальний ремонт. Коригування», (далі - об`єкт), в обсягах, передбачених проектно-кошторисної документації, на підставі якої складені локальні кошториси, які є невід`ємною частиною цього договору (додається), (далі - роботи)ввести об`єкт у експлуатацію з дотриманням діючих будівельних норм і правил, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх (в редакції додаткової угоди № 5 від 02.09.2015).

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються нормами про договір будівельного підряду.

Відповідно до частини 1 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У пункті 1.2 Договору встановлено, що вимоги до складу та обсягів робіт, які є предметом цього договору, визначені у проектно-кошторисній документації, також у календарному графіку виконання робіт.

Приймання та оплату робіт здійснює Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство (пункт 1.4 Договору).

Згідно з пунктом 3.1 Договору ціна Договору становить 2 503 828,40 грн., у тому числі ПДВ % - 417 304,73 (в редакції додаткової угоди № 1 від 13.11.2012).

Пунктом 2 Додаткової угоди № 5 від 02.09.2019 доповнено пункт 3.3 Договору, а саме: вартість виконаних робіт у 2015 році складає 1 605 691,70 грн., у тому числі ПДВ 20% 267 615,28 грн. Замовник при надходженні бюджетних коштів перераховує Виконавцю переплату у розмірі до 30% від вартості виконання робіт на 2015 рік, а саме - 481 707,50 грн., у тому числі ПДВ 20% 80 284, 58 грн. Виконавець після отримання передоплати, повинен розпочати роботи протягом десяти днів та надати протягом 90 календарних днів акт виконаних робіт (форма кб-2в, кВ-3) на суму передплати.

Замовник при надходженні бюджетних коштів перераховує Виконавцю аванс у розмірі не більше 30% вартості річного обсягу на строк: у 2012 році - не більше одного місяця, у 2013 році - не більше трьох місяців. Виконавець зобов`язується використати одержаний аванс на придбання необхідних для виконання робіт матеріалів конструкцій, виробів протягом 3-х місяців після одержання авансу. По закінченню вказаних термінів невикористані суми авансу повертаються Замовнику (пункт 4.1 Договору).

Згідно з пунктом 4.2 Договору використаний аванс погашається на підставі Довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат/ за формою КБ-3 (далі - Довідка КБ-3), Акту про приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2.

Замовник зобов`язаний підписати Довідку КБ-3 та Акт КБ-2в протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання за умов відсутності заперечень.

У випадку мотивованої відмови Замовника прийняти виконані роботи, сторони складають двосторонній акт із переліком необхідних доробок та строків їх виконання.

Відповідно до пункту 4.3 Договору проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більше як 95 відсотків їх загальної вартості за договірною ціною. Кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання передбачених цим Договором робіт та підписання акту робочої комісії з прийняття об`єкта в експлуатацію, затвердженого установленому порядку, по мірі надходження бюджетних коштів на розрахунковий рахунок Замовника.

Згідно з пунктом 5.1 Договору строк виконання робіт Виконавцем (уведення об`єкта в експлуатацію) у повному обсязі згідно календарного графіку з дати передавання Замовником Виконавцю об`єкта для виконання робіт про що складається Акт, який підписується Сторонами.

Виконання загального обсягу робіт за цим договором здійснюється відповідно до календарного графіку виконання робіт на весь період виконання робіт (пункт 5.2 Договору).

Відповідно до пункту 5.4 Договору факт передачі об`єкта Виконавцю для виконання робіт оформляється Актом, що підписується уповноваженими особами сторін.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін і діє до 31 грудня 2013 року.

У разі невиконання умов договору в установлений строк він діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань, що не звільняє Сторін від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань за Договором (пункт 10.2 Договору).

Згідно статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передавання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і його підписує друга сторона.

Сторонами була погоджена та підписана уповноваженими представниками Договірна ціна на будівництво вул. Карла Маркса в м. Першотравенськ, що здійснювалася в 2015 році на загальну суму 1 605 691,70 грн. (а.с. 20).

На виконання умов договору позивачем було здійснено будівельні роботи, на підтвердження чого сторонами було складено та підписано уповноваженими особами Акт приймання виконаних будівельних робіт від 01.12.2015 на загальну суму 1 605 691,70 грн., копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 21-22).

Відповідач підписав акт виконаних будівельних робіт від 01.12.2015 на загальну суму 1 605 691,70 грн. без заперечення проти якості та кількості виконаних робіт.

Отже, суд вважає, що будівельні роботи за Договором № 226 від 13.11.2012 з урахуванням Додаткової угоди № 5 від 02.09.2015, зазначені у акті приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 на суму 1 605 691,70 грн., були прийняті замовником у повному обсязі та їх фактичне виконання він визнав.

Виконуючи умови договору Пероштравенське міське житлово-комунальне підприємство сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" 481 707,50 грн. передоплати на виконання робіт в розмірі 30% від суми договору.

02.12.2015 відповідач здійснив часткову оплату на розрахунковий рахунок позивача на загальну суму 998 792,78 грн., що підтверджується копією банківської виписки, долученою до матеріалів справи (а.с. 42).

21.01.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію № 51 з вимогою сплатити заборгованість у сумі 125 191,42 грн., яка була отримана останнім 23.01.2020, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» (а.с. 29).

Відповідач жодної відповіді на претензію не надав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

В Акті звірки взаєморозрахунків, складеного за період з 01.09.2015 по 13.09.2018 та Акті звірки взаєморозрахунків № 26 від 01.11.2019, сторонами підтверджена заборгованість на суму 125 191,42 грн., (а.с. 25-26).

Доказів виконання зобов`язання щодо повної оплати вартості виконаних робіт в сумі 125 191,42 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

Щодо доводів викладених відповідачем у відзиві на позов, суд зазначає таке.

Розділом 4 спірного Договору сторони передбачили порядок здійснення оплати.

Відповідно до пункту 4.3 Договору проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більше як 95 відсотків їх загальної вартості за договірною ціною. Кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання передбачених цим Договором робіт та підписання акту робочої комісії з прийняття об`єкта в експлуатацію, затвердженого установленому порядку, по мірі надходження бюджетних коштів на розрахунковий рахунок Замовника.

Згідно з пунктом 5.9 Договору Замовник зобов`язаний протягом 5 днів після отримання письмового повідомлення Виконавця про закінчення виконання всього обсягу робіт за договором та готовність об`єкта до прийняття в експлуатацію забезпечити створення робочої комісії для прийняття об`єкта в експлуатацію та надання Виконавцю копію відповідного документа.

Суд звертає увагу, що даним Договором не визначено чіткої форми письмового повідомлення, якою Виконавець повинен повідомити Замовника про закінчення виконання всього обсягу робіт за договором та готовність об`єкта до прийняття в експлуатацію, таким чином належною формою повідомлення про закінчення виконання всього обсягу робіт за договором та готовність об`єкта до прийняття в експлуатацію суд вважає акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, який підписаний сторонами 01.12.2015.

Доказів, які б свідчили про створення відповідачем, в строки визначені в договорі, робочої комісії для прийняття об`єкта в експлуатацію та надання Виконавцю копію відповідного документа, відповідач не надав.

Протокол засідання постійно діючої комісії по прийому з капітальних ремонтів технологічного та допоміжного обладнання, будівель і споруд, мереж та інших устаткувань (а.с. 145), залучений відповідачем, до уваги не приймається, оскільки комісією розглядався акт виконаних робіт за формою КБ-2в на суму 1 123 984,20 грн., який відсутній в матеріалах справи та не розглядається судом, як доказ на підтвердження виконання будівельних робіт за спірний період. До того ж і засідання комісії відбулося більше ніж через місяць, з моменту підписання акту виконаних робіт від 01.12.2015 р.

Таким чином, відповідач порушуючи умови договору не здійснив кінцеві розрахунки на суму 125 191,42 грн., у двотижневий термін після виконання і приймання будівельних робіт.

Посилання відповідача на не виконання позивачем частини будівельних робіт, з ремонту дороги за спірним договором, що складає 2358 м3., не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5.4 Договору факт передачі об`єкта Виконавцю оформляється Актом, що підписується уповноваженими особами сторін.

Проте, акту на підтвердження факту передачі об`єкта Виконавцю для виконання робіт, а саме, в спірному обсязі 2358 м3., відповідачем надано не було.

Не надано будь-яких доказів, які б свідчили про звернення відповідача до позивача з вимогою закінчити об`єкт.

Крім того, як вбачається з документально підтверджених пояснень позивача, саме спірний об`єкт, став предметом договору, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецдоррембуд» та Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації укладено № 72 від 02.03.2018 (а.с. 192-200), виконання якого, згідно календарного графіку роботи, до вказаного договору, встановлено до 01.05.2018.

Зазначене вище свідчить про те, що об`єкт в обсязі 2358 м3., за спірним договором Виконавцю для виконання робіт фактично не передавався.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву та в усних поясненнях проти факту підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 за спірним договором не заперечував. Обсяг та вартість виконаних робіт не спростовував.

За положеннями частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Позивачем до стягнення заявлено 3% річних у сумі 15 763,83 грн. за загальний період з 16.12.2015 по 25.02.2020 та інфляційні втрати у сумі 58 088,82 грн. за загальний період з січня 2016 по січень 2020.

Після здійснення судом перерахунку встановлено, що розрахунок 3% річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, заявлені до стягнення суми 3% річних та інфляції грошових коштів підлягають до примусового стягнення.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Підпунктом 7.2.1 пункту 7.1 Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Замовник та Виконавець сплачують штрафні санкції у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожен день прострочення зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

За несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 15 640,35 грн. за загальний період прострочення з 16.12.2015 по 16.06.2016.

Після здійснення судом перерахунку встановлено, що розрахунок пені позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, заявлена до стягнення сума пені підлягає до примусового стягнення.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, встановленим у частині першій статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 6-116цс13.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. За змістом норми частини першої статті 261 Цивільного кодексу України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Цей висновок співпадає з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 у справі № 6-152цс14.

Відповідно до абз. 1,2 п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 Про деякі питання практики застосування позовної давн6ості у вирішення господарських спорів за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Згідно з частинами 1,3 статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, право вимоги за виконані роботи виникло з моменту прийняття будівельних робіт згідно акту приймання виконаних будівельних робіт, а саме 01.12.2015.

14.09.2018 сторонами було проведено акт звірки за період 01.09.2015 по 13.09.2018 року, згідно з яким відповідач визнав борг перед позивачем в розмірі 125 191,42 грн. З 01.12.2015 (право вимоги за виконані роботи) до 14.09.2018 (проведення акту звірки) сплинуло 2 роки 9 місяців 1 неділя 6 днів.

Суд зазначає, що даним актом звірки було перервано перебіг строку позовної давності, який після переривання почався заново.

01.11.2019 сторонами повторно проведено акт звірки взаєморозрахунків за період з 14.09.2018 по 01.11.2019.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом в межах дії строку позовної давності.

З огляду на викладене правові підстави для задоволення клопотання про застування строку позовної давності відсутні.

Крім того, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтею 526, 837 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Першотравенського міського житлово-комунального підприємства (52800, Дніпропетровська обл., м. Першотравенськ, вул. Молодіжна, буд. 12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" (51486, Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Богуслав, вул. Нова, буд. 3; ) 125 191,42 грн. (сто двадцять п`ять тисяч сто дев`яносто одна гривня 42 коп.) - основного боргу, 15 763,83 грн. (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят три гривні 83 коп.) - річних, 58 088,82 грн. (п`ятдесят вісім тисяч вісімдесят вісім гривень 82 коп.) - інфляції грошових коштів, 15 640,35 грн. (п`ятнадцять тисяч шістсот сорок гривень 35 коп.) - пені, 3 220,27 (три тисячі двісті двадцять гривень тисячі 27 коп.) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 21.07.2020 .

Суддя І.Ф. Мельниченко