Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Денисевича А.Ю., розглянувши матеріали справи
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс»
до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця», Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»
про стягнення 1833986,20 грн
за участі представників:
від позивача - Коновал О.Ю. (уповноважений представник);
від відповідача 1 - Алексенко В.Ю. (уповноважений представник);
від відповідача 2 - Кравченко С.Р. (уповноважений представник).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця», Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про стягнення 1833986,20 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» 626450 грн упущеної вигоди, 1183014,22 грн матеріальних збитків, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 27141,96 грн. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» відмовити повністю.

09.07.2020 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс" надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №910/16067/19, в якій заявник посилається на те, що рішенням Господарського суду міста Києві від 07.07.2020 у даній справі позов задоволено частково, витрати зі сплати судового збору покладено на відповідача. Разом з тим заявник зазначає, що до закінчення судових дебатів у даній справі, останнім було заявлено, що докази понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду в порядку, передбаченому ч.8 ст.129 ГПК України. З огляду на викладене заявник просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь 184000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної справи, при прийнятті рішення Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл судових витрат позивача професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2020 для вирішення по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» про стягнення судових витрат, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення справи до розгляду з метою прийняття додаткового рішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав подану ним заяву про просив суд її задовольнити.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення розглядуваної заяви та просив суд відмовити у її задоволенні.

Представник відповдіача-2 в судовому засіданні заперечень проти задоволення розглядуваної заяви заперечень не надав.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.221 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.221 Господарського процесуального кодексу України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст.244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення від 07.07.2020 у справі №910/16067/19 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл витрат позивача професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано Договір №96 від 11.11.2019 про надання захисту, правової допомоги та представництва інтересів, що укладений із Адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська компанія «ВІСКОН», Додаткову угоду №1 від 11.11.2019, акт приймання-передачі наданих послуг від 09.07.2020 на суму 184000 грн, а також Рахунок-фактуру №1 від 09.07.2020 на суму 184000 грн.

Згідно з ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи часткове задоволення позовних вимог та категорію складності справи, в межах якої відповідачем отримано адвокатські послуги, об`єм роботи проведеної адвокатом під час розгляду даної справи, та з метою дотримання співмірності між складністю даної справи і витратами на оплату адвокатських послуг, суд вважає за доцільне обмежити розмір покладених на позивача витрат з оплати професійної правничої допомоги адвоката сумою у 180000 грн.

Керуючись ст.ст.126, ст.ст.232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6; ідентифікаційний код 40081221) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» (87502, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Волгоградська, буд. 24; ідентифікаційний код 33950285) 180000 (сто вісімдесят тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 21.07.2020.

Суддя Я.В. Маринченко