РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/198/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді МоцьораВ.В., за участю секретаря судового засідання Степаненко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження господарську справу

позивач-1: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

позивач-2: ОСОБА_2

АДРЕСА_2 ,

адреса для листування: АДРЕСА_3

відповідач: ОСОБА_3

АДРЕСА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4 ,

АДРЕСА_5

про визнання недійсним протоколу загальних зборів учасників в частині розподілу майна товариства та визнання права власності

Учасники справи не прибули.

У судовому засіданні 20.07.2020 була підписана вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Господарського суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_3 , в якому просять суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА" від 20.12.2016 щодо розподілу майна товариства, яким є: нежиле приміщення - приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Мена, вул. Суворова, буд. 1, яке оформлене протоколом №4 від 20.12.2016, в частині визначення частки ОСОБА_3 в розподіленому майні товариства, зменшивши її до 1/6 частини, пропорційно розміру його частки, що була в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА";

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину нежитлового приміщення, загальною площею 254,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Мена, вул. Суворова, буд. 1 , пропорційно розміру його частки, що була в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА";

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину нежитлового приміщення, загальною площею 254,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Мена, вул . Суворова , буд. 1 , пропорційно розміру його частки, що була в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА".

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав та законних інтересів позивачів (учасників товариства) прийнятим рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА" від 20.12.2016 щодо розподілу майна товариства.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.03.2020 позовну заяву залишено без руху, позивачам надано строк, протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду квитанцій (платіжних доручень) про сплату судового збору у сумі 2101,00грн (кожному).

Ухвалами суду від 23.03.2020 та від 30.03.2020 відповідно до частин 6,7 ст. 176 ГПК України постановлено надати інформацію щодо місця проживання (перебування) відповідача - ОСОБА_3 .

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.04.2020, після усунення недоліків позовної заяви, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.05.2020.

30.04.2020 від відповідача до суду надійшла заява б/н від 28.04.2020 про визнання позову, в якій також зазначено, що наслідки визнання позову відповідачу відомі.

У підготовче засідання 05.05.2020 учасники справи не прибули. Суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 26.05.2020, про що позивачі були повідомлені під розписку, на адресу відповідача направлено ухвалу повідомлення від 05.05.2020.

У підготовче засідання 26.05.2020 прибули повноважні представники учасників справи.

Представник позивачів заявив усне клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 .

Суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 03.06.2020, про що учасники справи були повідомлені під розписку.

Ухвалою суду від 28.05.2020 суд залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 .

У підготовче засідання 03.06.2020 прибули повноважні представники позивачів та відповідача. Третя особа представника у судове засідання не направила, заяв та клопотань від ОСОБА_4 до суду не надходило.

Суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 19.06.2020, про що позивачі та відповідач були повідомлені під розписку, на адресу третьої особи направлено ухвалу повідомлення від 03.06.2020.

18.06.2020 від третьої особи на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що перед початком загальних зборів учасників товариства було підготовлено декілька редакцій проектів рішень, які передбачали різні варіанти розподілу майна товариства. Учасниками товариства було помилково підписано протокол в редакції, яка не відповідала прийнятому рішенню загальних зборів учасників ТОВ "АЛЬФА". Також третя особа вважає, що рішення по даній справі не впиває на її права та обов`язки, оскільки в позовній заяві заявлені вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА" від 20.12.2016, яке оформлене протоколом №4 від 20.12.2016, не в цілому, а тільки в частині визначення частки відповідача в розподіленому майні товариства, зменшивши її до 1/6 частини та подальше визнання права власності. Третя особа просить суд при прийнятті рішення врахувати подані нею пояснення, прийняти подану відповідачем заяву про визнання позову, ухвалити рішення про задоволення позову та розглянути справу без її участі.

У підготовче засідання 19.06.2020 прибули повноважні представники позивачів та відповідача, третя особа представника у судове засідання не направила. Суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 20.07.2020, про що позивачі та відповідач були повідомлені під розписку, на адресу третьої особи направлено ухвалу повідомлення від 19.06.2020.

17.07.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

У судове засідання 20.07.2020 учасники справи не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Судом задоволено заяву представника відповідача про розгляд справи без участі повноважного представника позивача, оскільки участь у судовому засіданні є процесуальним правом сторони, відповідно до п.2 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом також враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи ст. 3 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон ЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що згідно зі ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Частиною 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст.191 Господарського процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заява відповідача б/н від 28.04.2020, у якій відповідач повністю визнає заявлені позовні вимоги у справі №927/198/20 підписано особисто ОСОБА_3

Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб; дії відповідача є процесуальним правом сторони, згідно зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, а тому суд приймає визнання позову відповідачем.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив таке.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 13.08.1999 внесено відомості за №0000453 про державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА" .

Засновниками (учасниками) юридичної особи, у тому числі частки кожного із них, є:

- ОСОБА_1 (по справі - позивач-1), частка - 1232,84 грн., що еквівалентно 16,66 % статутного капіталу;

- ОСОБА_2 (по справі - позивач-2), частка - 1234,32 грн., що еквівалентно 16,68 % статутного капіталу;

- ОСОБА_3 (по справі - відповідач), частка - 1232,84 грн., що еквівалентно 16,66 % статутного капіталу;

- ОСОБА_4 (по справі - третя особа), частка - 3700,00 грн., що еквівалентно 50,00 % статутного капіталу, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і статутом ТОВ "АЛЬФА" (а.с. 15-36).

20.12.2016 відбулись загальні збори учасників ТОВ "АЛЬФА", на яких були присутні учасники, які володіють 100% голосів. На порядок денний було винесено єдине питання: "Про розподіл майна товариства".

Майном товариства є: нежитлове приміщення, загальною площею 254,4кв.м - приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., м. Мена, вул. Суворова, буд. 1, яке належало товариству згідно з договором купівлі-продажу від 06.08.2013.

Як зазначають позивачі, за результатами розгляду питання порядку денного було прийнято рішення: розподілити зазначене вище майно ТОВ "АЛЬФА" між всіма учасниками товариства пропорційно до їх часток у статутному капіталі. Рішення загальних зборів учасників було оформлено протоколом № 4 від 20.12.2016.

Як вбачається зі змісту копії протоколу № 4 від 20.12.2016, надану позивачами, яка міститься в реєстраційній справі державного реєстратора Менської міської ради, за якою відповідачем та третьою особою було зареєстровано право власності на нежиле приміщення - приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., м. Мена, вул. Суворова, буд. 1, в ньому наявне рішення загальних зборів учасників ТОВ "АЛЬФА" від 20.12.2016 щодо розподілу майна ТОВ "АЛЬФА" рівними долями між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Протокол підписано всіма учасниками товариства: головою зборів ОСОБА_4, секретарем зборів ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2.12.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості за №8000453 про державну реєстрацію припинення юридичної особи за рішенням засновників.

Порушення прав та законних інтересів позивачів (учасників товариства) прийнятим рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА" від 20.12.2016 щодо розподілу майна товариства стало підставою для звернення позивачів з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про господарські товариства" господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України (ст.1 Закону України "Про господарські товариства").

Згідно з ч.1 ст.50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст. 87 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Згідно з ч. 1ст. 167 ГК України корпоративними правами визначаються права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як вбачається із п.п. 2.1, 9.2 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА", в редакції затвердженій загальними зборами учасників ТОВ "АЛЬФА" (протокол № 1 від 23.01.2013), на момент прийняття спірного рішення Позивач-1 та Позивач-2 входили до складу учасників ТОВ "АЛЬФА". При цьому, частка Позивача -1 становила 1232,84грн (16,66% статутного капіталу), частка Позивача-2 - 1234,32грн (16,68 % статутного капіталу).

Таким чином, оскільки в статуті ТОВ "АЛЬФА" визначена належна Позивачу-1 та Позивачу-2 частка в статутному капіталі товариства, їм належали і корпоративні права цього товариства.

Згідно з ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав є корпоративними відносинами.

За змістом ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", в редакції, що діяла на момент проведення зборів, учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про господарські товариства" управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства.

Згідно з ч. 1,4 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом управління цього товариства є загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Виходячи зі змісту ст.ст. 11, 59 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю з питань діяльності товариства приймають відповідні рішення, які є обов`язковими для виконання всіма його учасниками.

Отже, рішення загальних зборів учасників товариства є актами ненормативного характеру, оскільки зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

З огляду на приписи ст.ст. 59, 60, 61 Закону України "Про господарські товариства" існують безумовні підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю у зв`язку з прямою вказівкою закону, а саме: прийняття загальними зборами рішення за відсутністю кворуму для проведення зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства, на розгляд яких не було отримано згоди всіх учасників, присутніх на зборах; відсутність протоколу загальних зборів учасників товариства.

Відповідні правові позиції викладені у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" та в п.2.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

Позивачі вважають, що рішення загальних зборів, зазначене в існуючій копії протоколу № 4 від 20.12.2016, не відповідає дійсності. До того ж, в матеріалах реєстраційної справи відсутній оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ "АЛЬФА" № 4 від 20.12.2016.

Позивачами надані докази щодо підтвердження відсутності як у державного реєстратора Менської міської ради, так і в архівних установах, оригіналу протоколу загальних зборів учасників ТОВ "АЛЬФА" № 4 від 20.12.2016, яким оформлено рішення від 20.12.2016 (лист Архівного сектору Менської РДА від 03.04.2020 №07-09/191, лист Менської міської ради від 16.03.2020 №07-02/48, від 19.03.2020 №10-07/94).

Отже, на момент звернення з відповідним позовом до суду, оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ "АЛЬФА" № 4 від 20.12.2016, яким оформлено рішення від 20.12.2016, прийняте за результатами проведення загальних зборів учасників, відсутній. Його відсутність є достатньою правовою підставою для визнання таких рішень недійсними.

Як передбачено ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративними правами визначаються права особи на отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 111 Цивільного кодексу України майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

Відповідно до п. 19.13 Статуту ТОВ "АЛЬФА" майно товариства, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, передається його Учасникам.

Як передбачено п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Так, в оскаржуваному рішенні майно товариства, яким є: нежиле приміщення - приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., м. Мена, вул. Суворова, буд. 1, було розподілено тільки між двома учасниками, що призвело до того, що Відповідач оформив право власності на майно товариства в розмірі частки, яка не була пропорційна його частці в статутному капіталі ТОВ "АЛЬФА".

Оскільки частка іншого учасника, який приймав участі в розподілі майна товариства та значиться в оскаржуваному рішенні загальних зборів учасників ТОВ "АЛЬФА" від 20.12.2016, яке оформлене протоколом № 4 від 20.12.2016, повністю відповідає його частці в статутному капіталі ТОВ "АЛЬФА", то спірне рішення підлягає визнанню недійсним тільки в частині визначення частки Відповідача в розподіленому майні товариства.

Таким чином, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 167 ГК України, п. 12 ч. 1 ст. 111 ЦК України, п. 19.13 Статуту ТОВ "АЛЬФА", оскаржуване рішення загальних зборів учасників ТОВ "АЛЬФА" від 20.12.2016, яке оформлене протоколом № 4 від 20.12.2016, є такими, що порушує право Позивача-1 та Позивача-2 на отримання належної їм частки у майні товариства, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, пропорційно до їх часток у статутному капіталі товариства.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб Позивач-1 та Позивач-2 набули право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

У даній справі, Позивач-1 та Позивач-2, будучи учасниками ТОВ "АЛЬФА", набули законного права на отримання частини майна товариства, яким є: нежиле приміщення - приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., м. Мена, вул. Суворова, буд. 1, пропорційно до їх частки у статутному капіталі товариства. Тобто, Позивачі вчинили дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на майно товариства, однак безпідставно були позбавлені цього права.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" також передбачено, що у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги, що розмір сплаченого позивачами судового збору становить 8408,00грн, відповідачем до початку розгляду справи по суті було визнано позов, тому позивачам необхідно повернути з Державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 4204грн, сплаченого квитанціями №0.0..1 від 11.03.2020, №0.0..1 від 11.03.2020, №15 від 18.03.2020 та №14 від 18.03.2020, оригінали яких знаходиться в матеріалах справи №927/198/20.

Відповідно до ст. 129,130 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь позивачів судовий збір в сумі 4204,00грн (порівну).

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ).

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА" від 20.12.2016 щодо розподілу майна товариства, яким є: нежиле приміщення - приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Мена, вул. Суворова, буд. 1, яке оформлене протоколом №4 від 20.12.2016, в частині визначення частки ОСОБА_3 в розподіленому майні товариства, зменшивши її до 1/6 частини, пропорційно розміру його частки, що була в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА".

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину нежитлового приміщення, загальною площею 254,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Мена, вул. Суворова, буд. 1 , пропорційно розміру його частки, що була в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА".

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину нежитлового приміщення, загальною площею 254,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Мена, вул. Суворова, буд. 1 , пропорційно розміру його частки, що була в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА".

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 2102,00грн витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ) 2102,00грн витрат зі сплати судового збору.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету (рахунок № UA3025002, банк отримувача - Казначейство України, отримувач - УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, код банку 899998, ) 2102,00грн судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №0.0..1 від 11.03.2020, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Чернігівської області №927/198/20.

Повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ) з Державного бюджету (рахунок № UA3025002, банк отримувача - Казначейство України, отримувач - УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, код банку 899998, ) 2102,00грн судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №0.0..1 від 11.03.2020, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Чернігівської області № 927/198/20.

Це рішення є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 22.07.2020.

Суддя В.В. Моцьор