ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 липня 2020 року Справа № 903/413/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв"

до відповідача: Східноєвропейського національного університету імені лесі Українки

про стягнення 196764,01 грн.

суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Хвищук Н. В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Довгун Н. В. (довіреність №03-28/01/1434);

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" звернулося з позовом до Східноєвропейського національного університету імені лесі Українки про стягнення 196764,01 грн. вартості поставленого природного газу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу №С/470-19/287У-17В від 26.04.2019 в частині оплати вартості газу.

Ухвалою суду від 16.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 15.07.2020.

08.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позов № 03-28/01/1435 від 30.06.2020, в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає і просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат при визнанні позову, в судове засідання представник позивача не з`явився, ухвалу суду від 16.06.2020 було надіслано сторонам електронною поштою.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки, заява про визнання позову підписана ректором Східноєвропейського національного університету імені лесі Українки, визнання позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд прийняв визнання позову відповідачем.

Оскільки неявка у судове засідання представника позивача, не перешкоджає розгляду справи по суті, беручи до уваги визнання позову відповідачем, господарський суд -

встановив:

26.04.2019 між ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» (постачальник) та Східноєвропейським національним університетом імені Лесі Українки (споживач) було укладено договір постачання природного газу № С/470-19/287Ц-17В.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник зобов`язується постачати товар (предмет закупівлі) код ДК021-2015:091200000-6-Газове паливо (природний газ споживачеві в обсягах (об`ємах) і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.2 постачальник забезпечує постачання природного газу у період з 01 травня 2019 року до 31 грудня 2019 року (включно).

Пунктом 2.3 договору встановлено, що постачальник за даним договором передає споживачу природний газ в обсязі - 181 тис.куб.м., у тому числі в помісячному розрізі.

Вартість договору та ціна за 1000,0 кубічних метрів природного газу без врахування вартості транспортування, передбачені п. 5.1, 5.2, 5.3 розділу V договору.

Відповідно п. 5.2 договору загальна вартість договору складає 1112587 грн.

Згідно п. 5.3. Договору ціна за 1000 кубічних метрів газу становить - 6146,89 грн. в т.ч. ПДВ 20 % - 1024,48 грн.

Пунктом 5.6. договору встановлено, що зміна ціни природного газу та/або ціни договору допускається лише за згодою сторін, в порядку, визначеному цим договором і лише у випадках, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі». Одностороння зміна ціни природного газу постачальником та/або відмова від постачання природного газу за ціною, визначеною у п.5.3. Договору.

На виконання умов договору протягом дії договору сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 16.09.2019 щодо зміни реквізитів, № 2 від 30.10.2019 про те, що з 01.10.2019 ціна за 1000 метрів кубічних природного газу - 6446,86 грн. в т.ч. ПДВ 20% та зміни планових обсягів споживання природного газу, додаткова угода № 3 від 26.12.2019 щодо продовження строку дії договору до 31.01.2020 року в частині постачання природного газу, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань, додаткову угоду № 4 від 10.01.2020 щодо продовження строку дії договору та визначення кількості обсягів на січень 2020 року - 34,51 тис.м.куб.

Відповідно до п. 3.3.1 договору заявка споживача подається постачальнику не пізніше 7 год до початку розрахункового періоду газова доба та/або не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку розрахункового періоду-газовий місяць.

Відповідно до п. 5.8.2 договору, споживач сплачує за рахунок за поставлений постачальником природний газ протягом десяти днів з дня підписання акту приймання-передачі природного газу та виставлення відповідного рахунку на оплату з урахуванням вимог та умов, зазначених в п.5.10-5.14 договору.

Відповідно п.6.3.4 договору, споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати постачальнику вартість поставленого природного газу на умовах, визначених договором.

28.12.2019 відповідач направив на адресу позивача лист (заявку) про виділення лімітів постачання природного газу (а.с. 23).

На січень 2020 року позивач поставив відповідачу природний газ в загальному обсязі 76376,69 тис. м. куб. на загальну суму - 492 389,83 грн., з яких - 295 625,74 грн. було сплачено, а решта вартість використаного природного газу у сумі - 196 764,01 грн. так і залишається не сплаченою.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.193 ГК України та ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання з поставки природного газу, а відповідач при цьому не провів належних розрахунків за отриманий природний газ, позов визнав, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: з відповідача слід стягнути 196764,01 грн. заборгованості за отриманий природний газ.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1475,73 грн.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача та відсутність правових підстав для звільнення від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1475,73 грн. судового збору за результатами розгляду позовної заяви.

Керуючись ст. 73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Східноєвропейського національного університету імені лесі Українки (м. Луцьк, проспект Волі, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, ) 196764,01 грн. (сто дев`яносто шість тисяч сімсот шістдесят чотири гривні одну копійку) заборгованості та 1475,73 грн. (одну тисячу чотириста сімдесят п`ять гривень сімдесят три копійки) судового збору.

3. Управлінню державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області повернути із Державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, ) 1475,73 грн. (одна тисяча чотириста сімдесят п`ять гривень сімдесят три копійки) сплаченого судового збору згідно платіжного доручення № 5250 від 01.06.2020 (оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи № 903/413/20).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено

20.07.2020

Суддя А. С. Вороняк