ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2020 р. Справа№ 911/2678/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув;

розглянувши апеляційну скаргу Споживчого товариства "Яготинський Хліб" на рішення Господарського суду Київської області від 06.02.2020 у справі №911/2678/19 (суддя Чонгова С.І., повний текст складено - 14.02.2020) за позовом Споживчого товариства "Яготинський Хліб" до товариства з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" про переведення прав та обов`язків співвласника-боржника щодо частки нерухомого майна.

ВСТАНОВИВ наступне.

Споживче товариство "Яготинський Хліб" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" про переведення права та обов`язків співвласника-боржника щодо частки нерухомого майна.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що у зв`язку з укладенням ряду договорів про відступлення права вимоги він набув права вимоги до боржника - ТОВ "Армада ГМБХ", які вважає за можливе реалізувати шляхом переведення на нього прав та обов`язків відповідача щодо частки нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.02.2020 у справі №911/2678/19 у задоволенні позову відмовлено повністю, оскільки, відповідач є боржником у виконавчому провадженні, отже щодо реалізації його майна застосовуються приписи Закону України "Про виконавче провадження".

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати вказане рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що він, як кредитор відповідача, який є одночасно співвласником майна, не має наміру його придбавати за відплатним договором, а також заперечує проти його продажу з прилюдних торгів.

Посилаючись на наведене, апелянт вважає за можливе застосувати положення ч. 2 ст. 366 Цивільного кодексу України та перевести на нього права та обов`язки співвласника-боржника щодо частки нерухомого майна.

Сторони не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені.

Так, апелянтом було отримано ухвалу суду про відкладення розгляду даної справи на 06.07.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2, а.с.82).

В свою чергу, від відповідача ухвала суду повернулася з відміткою про те, що адресата не знайдено.

Так, згідно п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи належне повідомлення сторін, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Позивач - Споживче товариство "Яготинський Хліб" є кредитором відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" на суму 1965128,93 грн., яка виникла, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2013 по справі №910/5204/13 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" заборгованість за договорами поставки: №77 від 01 листопада 2011 року та №10 від 25 січня 2012 у сумі 250 373, 15 грн., з них: основного боргу - 234144,50 грн., пені - 3140,54 грн., 3% річних - 8 179,02 грн., та судового збору - 4909,09 грн.

В свою чергу, 14.11.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" та Споживчим товариством "Яготинський хліб" укладено договір про відступлення прав вимоги №1411-7, відповідно до якого останній повністю одержує право вимагати від боржника - ТОВ "Армада ГМБХ" належного виконання зобов`язань за договорами поставки: №77 від 01.11.2011 та №10 від 25.01.2012 у сумі 250373,15 грн., з них основного боргу - 234144,50 грн., пені - 3140,54 грн., 3% річних - 8 179,02 грн., та судового збору - 4909,09 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.11.2018 по справі № 910/5204/13 змінено сторону виконавчого провадження (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" () на його правонаступника - Споживче товариство "Яготинський хліб" (), як нового кредитора, відповідно до укладеного між ТОВ "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" та СТ "Яготинський хліб" договору відступлення прав вимоги № 1411-7 від 14.11.2017 р. у виконавчому провадженні, щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2013 р. в примусовому порядку по справі № 910/5204/13.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11.12.2013 по цивільній справі №758/12643/13-ц стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" () на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги №20/04-1 від 20.04.2011 р. у загальній сумі 179452 грн. 50 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 11794 грн. 53 коп., всього суму 181247 грн. 03 коп.

Згодом, а саме 11.10.2017 між ОСОБА_1 та СТ "Яготинський хліб" укладено договір про відступлення прав вимоги №11-10/17, відповідно до якого останній повністю одержує право вимагати від боржника (ТОВ "Армада ГМБХ") належного виконання зобов`язань за договором безвідсоткової позики №20/04-1 від 20.04.2011 у сумі 181 247,03, з них: основного боргу - 179452,50 грн. та судового збору - 1 794,53 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12.02.2019 по цивільній справі №758/12643/13-ц замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) ОСОБА_1 на його правонаступника - Споживче товариство Споживче товариство "Яготинський хліб", як нового кредитора, відповідно до укладеного між ОСОБА_1 та СТ "Яготинський хліб" Договору відступлення прав вимоги № 11-10/17 від 11.10.2017 р. у виконавчому провадженні, щодо виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 11.12.2013 р. по справі № 758/12643/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Армада ГМБХ" про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги № 20/04-1 від 20.04.2011 р. у сумі 179 452 грн. 50 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1794 грн. 53 коп., всього на суму 181 247 (сто вісімдесят одна тисяча двісті сорок сім) грн. 03 коп.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 02.07.2013 по цивільній справі №758/7098/13-ц стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" () на користь ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) заборгованість за договором безвідсоткової позики №03/03-ПДФ від 08.06.2012 у сумі 191068 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1910,68 грн., всього на суму 192978,68 грн.

Крім цього, 10.10.20178 між ОСОБА_4 та СТ "Яготинський хліб" укладено договір про відступлення прав вимоги №10-10/17, відповідно до якого останній повністю одержує право вимагати від боржника (ТОВ "Армада ГМБХ") належного виконання зобов`язань за договором безвідсоткової позики №03/03-ПДФ від 08.06.2012 у сумі 191068 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1910,68 грн., всього на суму 192978,68 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12.02.2019 по цивільній справі №758/7098/13-ц замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на його правонаступника - Споживче товариство "Яготинський хліб" (), як нового кредитора, відповідно до укладеного між ОСОБА_4 та СТ "Яготинський хліб" Договору відступлення прав вимоги № 10-10/17 від 10 жовтня 2017 р. у виконавчому провадженні, щодо виконання Рішення Подільського районного суду міста Києва від 02.07.2013 р. в по справі № 758/7098/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ТОВ "Армада ГМБХ" про стягнення заборгованості за Договором безвідсоткової позики № 03/03-ПДФ від 08.06.2012 р. у сумі 191 068 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1910 грн. 68 коп., всього на суму 192 978 (сто дев`яносто дві тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 68 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2013 по справі №910/9439/13 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" (04123, м. Київ, вул. Світлицького, буд. 35, код 35134213) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" (37411, Полтавська обл., Гребінківський район, с. Олексіївка, вул. Броваря, 83; код 32393484) основний борг в сумі 480841 (чотириста вісімдесят тисяч вісімсот сорок одна) грн. 80 коп. та судовий збір в сумі 9616 (дев`ять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 84 коп.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2014 про припинення провадження у справі №910/19538/13 було затверджено текст мирової угоди, відповідно до п. 2 умов мирової угоди: "Відповідач з метою мирного врегулювання спору зобов`язується сплатити грошові кошти в сумі 753045,60 грн., які складаються з: 738 280,00 грн. основного боргу та 14 765,60 грн. судового збору, протягом 10 банківських днів з дня затвердження мирової угоди господарським судом міста Києва, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача".

Згодом, а саме 20.12.2014 між ПСП "Ярина" та СТ "Яготинський хліб" укладено договір про відступлення права вимоги №20-12/14, відповідно до якого останній повністю одержує право вимагати від боржника (ТОВ "Армада ГМБХ" належного виконання зобов`язань: за договором про переведення боргу від 25.10.2012, за умовами якого ТОВ "Українське борошно" переводить свій борг за договором №1 від 08.10.2012, укладеним між ТОВ "Українське борошно" та ПСП "Ярина" на Товариством з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" у сумі 490458,64грн, з них: основного боргу - 480841,80 грн, судового збору - 9616,84 грн. Також за договором про переведення боргу від 06.06.2012, за умовами якого ТОВ "Будмехканвініон" переводить свій борг за договором №1 від 15.05.2013, укладеним між ТОВ "Будмехканвініон" та ПСП "Ярина" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ", грн., місце реєстрації: 04123, м. Київ, вул. Світлицького, буд. 35 в сумі 753 045,60 грн., з них: основного боргу - 738280,00 грн., судового збору -14765,60 грн. Загалом на суму 1 243 504,24 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 по справі №910/9439/13 змінено стягувача - Приватне підприємство "Ярина" (ідентифікаційний код 32393484) у виконавчому провадженні щодо виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2013 у справі №910/9439/13 в примусовому порядку на його правонаступника Споживче товариство "Яготинський Хліб" (ідентифікаційний код 30846232).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2013 по справі №910/8827/13 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" () на користь Споживче товариство "Яготинський хліб" () заборгованість у сумі 97 025,83 грн., з них основного боргу - 93802,69 грн., пені - 1000,00 грн., судового збору - 2 223,14 грн.

Зазначене підтверджено наявними у матеріалах справи копіями документів (т.1, а.с. 26-53).

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав та свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивач є власником 39/100 частки нерухомого майна за адресою Київська область, Яготинський район, м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, 3, загальною площею 909,80 кв.м., а саме: склад №1 з прибудовою, Б, б, загальна площа 115,90кв.м.; склад №2, В, загальна площа 236,00 кв.м.; майстерня, Г, загальна площа 135,90 кв.м.; склад для зберігання мазуту, Е, загальна площа 3,50кв.м.; гаражі, З, загальна площа 343,40кв.м.; магазин (приміщення №1, №2), Й, загальна площа 75,10 кв.м.; огорожа (площа 134,30кв.м.), 5; огорожа, 7; ворота, 7-а.

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" згідно з витягом про державну реєстрацію прав та свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власником 61/100 частки нерухомого майна за адресою Київська область, Яготинський район, м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, 3, загальною площею 1445,50кв.м., а саме: виробничий корпус з прибудовами, А-1, а, а1 , а2, а3, загальна площа 1315,20 кв.м.; дизельна, г, загальна площа 15,90 кв.м.; компресорна, Д, загальна площа 34,60 кв.м.; вагова з приміщенням для ваг, И, и, загальна площа 61,3 0 кв.м.; магазин (приміщення №3, №4) Й, загальна площа 18,50 кв.м.; убиральня, І; трансформаторна підстанція, К; ШРП газопровідна споруда, 9; колодязь, 4; огорожа (площа 124,50 кв. м.), 5; ворота, 5-а; огорожа,6; вимощення, І.

Згідно з ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

В силу ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Отже, враховуючи наведене, позивач та відповідач є співвласниками майнового комплексу з виділеними частками.

Позивач, посилаючись на положення ст. 366 Цивільного кодексу України, просить в рахунок погашення заборгованості перевести на нього, як співвласника-кредитора права та обов`язки співвласника-боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ" щодо 61/100 частки нерухомого майна, що перебуває у приватній спільній частковій власності, а саме комплексу будівель та споруд, загальною площею 1445,50 кв.м., розташованого за адресою: 07701, Київська область, Яготинський район, м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, 3 з проведенням відповідного перерахунку.

Відповідачем було подано заяву про визнання вказаних позовних вимог, яке обґрунтовано не прийнято місцевим господарським судом, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до статуту відповідача (п.10.6.5) директор лише за умови отримання попереднього письмового рішення загальних зборів має право відчужувати майно, що є основними засобами виробництва та укладати договори на суму, яка перевищує 100 000,00 грн.

Згідно з бухгалтерською довідкою залишкова балансова вартість будівлі складає 865 000,00 грн., ринкова вартість не визначалась.

Отже, визнаючи позов директор фактично відчужує майно, що є основним засобом, проте доказів щодо отримання попереднього письмового рішення загальних зборів на це, до суду не подано.

Таким чином, визнанням позову можуть бути порушені права чи законні інтереси інших осіб.

За наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відмови у прийнятті визнання відповідачем позову.

Стосовно суті позовних вимог, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність є різновидом права власності, що ускладнена множинністю суб`єктів. Крім того, специфіка правовідносин спільної власності полягає в єдності об`єкта права власності відносно зазначеної множинності суб`єктів такого права.

Відповідно до статті 177 Цивільного кодексу України частка у праві спільної власності є об`єктом цивільних прав.

Так, частиною 1 статті 356 Цивільного кодексу України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

З урахуванням наведеного, правовий режим спільної власності може передбачати визначення часток кожного із співвласників у праві спільної власності (спільна часткова) або відсутність такого визначення у праві спільної власності (спільна сумісна). Згідно з наведеним критерієм спільна власність поділяється на спільну часткову і спільну сумісну.

За змістом статті 361 Цивільного кодексу України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 січня 2020 року у справі №367/6231/16-ц, частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, який не потребує виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 366 Цивільного кодексу України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

У даному випадку, частка відповідача є самостійним об`єктом цивільних прав, який не потребує виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна, тобто на неї може бути звернено стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 366 Цивільного кодексу України у разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Отже, умовою вимоги кредитора щодо продажу частки боржника є неможливість виділу її в натурі із спільного майна або за заперечення інших співвласників.

Як вже вказувалося, неможливість виділення в натурі частки відповідача відсутня, оскільки вона є самостійним об`єктом цивільних прав, яким боржник може відповідати за своїми зобов`язаннями перед іншими особами.

Отже, задоволення вимог позивача, як кредитора відповідача, в порядку передбаченому ч. 2 ст. 366 Цивільного кодексу України є неможливим, з огляду на вищевикладене, а також враховуючи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи на користь позивача з відповідача стягнуті грошові кошти, видані виконавчі документи, та відкрите виконавче провадження.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження" регулює порядок визначення вартості майна, його оцінки, а саме ч. 3 передбачає у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна незалежно від вартості такого майна. Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

При цьому, апеляційним судом також враховується, що на все нерухоме майно відповідача, в тому числі і на те, що є часткою у праві спільної власності (спільна часткова), 26.12.2020 Відділом ДВС Подільського РУЮ у м.Києві накладено арешт.

Крім цього, 20.03.2019 постановою Яготинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області (прийнятою в межах ЗВП №44132805) накладено арешт на майно боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "Армада ГМБХ", а саме на 61/100 комплексу будівель та споруд, за адресою; Київська область, м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, 3, тобто на майно відповідача, яка є спільною частковою власністю та щодо якого позивач просить перевести на нього права та обов`язки співвласника-боржника.

При цьому, кредитором у вказаному виконавчому провадженні виступає відмінна від позивача особа - ТОВ "Кіаксар".

З урахуванням всього вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що задоволення вимог позивача, як кредитора відповідача, в інший спосіб, аніж встановлений Законом України "Про виконавче провадження" є неможливим.

Відповідно доводи скаржника про те, що він не має наміру придбавати зазначене майно за відплатним договором, а також заперечує проти його продажу з прилюдних торгів жодним чином не підтверджують можливості застосування до спірних правовідносин положень ст.366 Цивільного кодексу України.

Стосовно заперечень апелянта проти продажу вказаного майна відповідача в межах виконавчого провадження, слід зазначити, що наявність волевиявлення позивача на застосування вказаної процедури не є необхідною, оскільки, як вже вказувалося, частка відповідача є самостійним об`єктом цивільних прав, яким боржник може відповідати за своїми зобов`язаннями перед іншими особами у передбачені законом способи.

Отже, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Споживчого товариства "Яготинський Хліб" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 06.02.2020 у справі №911/2678/19 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 13.07.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко