20.07.2020Справа № 910/6032/20
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі", Київська область, м. Васильків
про розподіл витрат на правову допомогу
у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі", Київська область, м. Васильків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво", м. Київ
про стягнення 37 444,78 грн, -
30.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 29 994,06, суми пені в розмірі 3 162,17 грн, суми штрафу в розмірі 2 999,40 грн та суми 10% річних в розмірі 1 289,15 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору купівлі-продажу №187/18 від 25.12.2018 року в частині оплати поставленого позивачем товару.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 року позов було задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" суму основного боргу в розмірі 29 994,06 грн, суму пені в розмірі 3 162,17 грн, суму штрафу в розмірі 2 999,40 грн, суму 10% річних в розмірі 1 289,15 грн та суму судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

14.07.2020 року до канцелярії суду від позивача до суду надійшла заява про розподіл витрат у справі №910/6032/20, понесених у зв`язку з оплатою послуг адвоката, в якій позивач просить покласти понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 4 902,00 грн на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши в спрощеному провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про наступне.

Положеннями ст. 221 ГПК України унормовано наступне.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені. (ст. 244 ГПК України).

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" заяви, між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро "Ест Лекс" (виконавець) було укладено Договір про надання правової допомоги №1520 від 17.05.2019 року.

На підтвердження наданих правничих послуг згідно Договору, між позивачем та адвокатським об`єднанням було складено Акт наданих послуг №5/04 від 13.07.2020 року.

Вказаним актом сторони підтвердили, що в межах підготовки та розгляду господарським судом справи №910/6032/20 адвокатським об`єднанням було надано клієнту правову допомогу (послуги) з наступним обрахунком гонорару:

- попередня консультація клієнта, узгодження правої позиції, підготовка та подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва (32259588) - кількість годин 4 на загальну суму 2 800,00 грн.

Крім того, у вказаному акті зазначено, що відшкодуванню клієнтом, згідно п. 4.5. Договору, підлягають наступні витрати, здійснені АО в інтересах клієнта, що також пов`язані з розглядом судової справи №910/6032/20:

- витрати на сплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Адвокатським об`єднанням «Ест Лекс» було виставлено позивачу рахунок на оплату №5/04 від 29.04.2020 року: за попередню консультацію клієнта, узгодження правої позиції, підготовку та подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва (32259588) - кількість годин 4 на загальну суму 2 800,00 грн; відшкодування витрат на сплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Позивачем за надані правничі послуги здійснено перерахування коштів згідно платіжного доручення №48575 від 13.07.2020 року на суму 15 406,00 грн, в призначенні платежу якого зазначено, зокрема: оплата за консультацію, згідно рахунка №5/04 від 29.04.2020 року.

В той же час, суд зазначає, що відповідно наявної в справі квитанції ФН від 28.04.2020 року, платником судового збору в розмірі 2 102,00 грн зазначено ТОВ «Виробнича фабрика Сімі», а не Адвокатське об`єднання «Ест Лекс» чи ТОВ «Виробнича фабрика Сімі» через Адвокатське об`єднання «Ест Лекс».

Отже, платником судового збору в справ №910/6032/20 є позивач, а не адвокатське об`єднання, а тому зазначена обставина є підставою для відмові позивачу в стягненні з відповідача суми витрат на сплату судового збору в розмірі 2 102,00 грн, враховуючи, що вказана сума задоволена до стягнення з відповідача, за результатами розгляду справи, в рішенні від 06.07.2020 року і повторне стягнення зазначеної суми призведе до подвійного необґрунтованого стягнення судових витрат з відповідача.

Таким чином, враховуючи надання позивачем належних доказів понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 2 800,00 грн, суд дійшов висновку про часткову правомірність вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" витрат, понесених позивачем, у зв`язку із розглядом справи №910/6032/20 у розмірі 2 800,00 грн.

Отже, керуючись приписами ст.ст. 221, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" (ідентифікаційний код 32259588, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шулявська, 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" (ідентифікаційний код 37184114, адреса: 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 92) судові витрати в сумі 2 800,00 грн (дві тисячі вісімсот гривень 00 копійок).

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя С.М. Морозов