ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2020 р. Справа№ 05-10-14-01-08/103

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Грека Б.М.

Секретар судового засідання: Вознюк К.Л.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 08.07.2020.

Розглянувши в режимі відеоконференції матеріали апеляційних скарг товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (далі - ТОВ "Нібулон"; скаржник 1), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області (далі - Управління Фонду соціального страхування; скаржник 2) та ОСОБА_1 (скаржник 3)

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 прийнятої за наслідками розгляду заяви ліквідатора банкрута №01-34/136 від 20.02.2020

у справі № 05-10-14-01-08/103 (суддя Боровик С.С.)

за заявою сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Калита" (далі - СВАТ «Калита»)

до публічного акціонерного товариства "Христинівський завод комбікормів і круп" (далі - ПАТ "Христинівський завод комбікормів і круп"; Завод)

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Черкаської області від 25.11.2014 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Левченка В.М.

Від ліквідатора банкрута надійшла заява №01-34/136 від 20.02.2020 про стягнення пропорційно з кредиторів основної грошової винагороди арбітражного керуючого.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 заяву ліквідатора банкрута про стягнення пропорційно з кредиторів основної грошової винагороди арбітражного керуючого задоволено, а саме стягнуто:

з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 50 561 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;

з товариства з обмеженою відповідальністю "Візаж" на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 10 702, 19 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;

з ПАТ "Карлівський машинобудівний завод" на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 548, 83 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;

з Головного управління ПФУ в Черкаської області на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 17 288, 16 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;

з ТОВ "Нібулон" на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 98 720, 87 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;

з ГУ ДПС у Черкаській області на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 325, 78 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;

з Онофрійчука М.П. на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 4 322, 04 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;

з Ветрякова Ю.М. на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 97 280, 19 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;

з товариства з обмеженою відповідальністю "Арджуна" на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 402 018, 27 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута;

з Черкаського обласного центра зайнятості на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 2 195, 32 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Нібулон", звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд: поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі №05-10-14-01-08/103; зупинити виконання оскаржуваної ухвали до закінчення апеляційного розгляду в частині стягнення з ТОВ "Нібулон" на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 98 720, 87 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута; скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора від 20.02.2020 №01-34/136.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 клопотання ТОВ "Нібулон" про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі №05-10-14-01-08/103 задоволено; поновлено ТОВ "Нібулон" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі №05-10-14-01-08/10; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Нібулон" на вказану ухвалу у визначеному складі; зупинено виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі №05-10-14-01-08/103 в частині стягнення з ТОВ "Нібулон" на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 98 720, 87 грн. грошової винагороди; призначено справу до розгляду на 08.07.2020.

Разом з тим, не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Управління Фонду соціального страхування України у Черкаській області, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, зупинити виконання оскаржуваної ухвали до закінчення апеляційного розгляду; ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі №05-10-14-01-08/103 в частині стягнення з скаржника 2 на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 50 561 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора від 20.02.2020 №01-34/136.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді доповідачу) (складу суду): головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

22.06.2020 ухвалою Північного апеляційного господарського суду клопотання Управління Фонду соціального страхування України у Черкаській області про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі №05-10-14-01-08/103 задоволено; поновлено скаржнику 2 на апеляційне оскарження вказаної ухвали; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою скаржника 2 у визначеному складі; зупинено виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі №05-10-14-01-08/103 в частині стягнення з Управління Фонду соціального страхування України у Черкаській області 50 561 грн. грошової винагороди; апеляційні скарги ТОВ "Нібулон" та скаржника 2 об`єднано в одне апеляційне провадження; призначено справу до розгляду на 08.07.2020.

Водночас, не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив: поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі №05-10-14-01-08/103; зупинити виконання оскаржуваної ухвали до закінчення апеляційного розгляду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 4 322, 04 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута; скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора від 20.02.2020 №01-34/136.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі № 05-10-14-01-08/103 залишено без руху.

Через відділ документального забезпечення суду від ОСОБА_1 надійшов лист з доказами усунення недоліків, зазначених в ухвалі від 01.06.2020.

22.06.2020 відділом діловодства суду було отримано від арбітражного керуючого відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Нибулон» відповідно до якого останній просив

Ухвалою суду від 24.06.2020 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 у справі № 05-10-14-01-08/103 задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали вказаної ухвали; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; зупинено виконання оскаржуваної ухвали в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь арбітражного керуючого Левченка В.М. 4 322, 04 грн. грошової винагороди; апеляційні скарги ТОВ СП "Нібулон", Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області та ОСОБА_1 об`єднано в одне апеляційне провадження; призначено справу до розгляду на 08.07.2020.

06.07.2020 відділом діловодства суду отримано від арбітражного керуючого відзиви на апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Фонду соціального страхування України у Черкаській області в яких арбітражний керуючий Левченко В.М. просив в задоволенні апеляційних скарг відмовити.

06.07.2020 скаржник 2 подав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Арбітражний керуючий Левченко В.М. 06.07.2020 та 07.07.2020 подав суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Представник скаржника 1 подав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

08.07.2020 скаржник 2 подав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 08.07.2020 колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотань про відкладення розгляду справи з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані клопотання обґрунтовані, зокрема, запровадженням на усій території України карантинних заходів.

Так, розгляд справи можливо здійснювати судом без участі учасників справи з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", Закону України № 530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", листа Голови Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20 щодо запровадження особливого режиму роботи на період карантинних заходів.

При цьому, судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, явка представників сторін у судове засідання, обов`язковою не визнавалась, позиція скаржників 1 і 2 достатньо повно викладена в апеляційних скаргах.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

"Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, керуючись наведеними приписами та нормами, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційні скаргу за відсутності представників скаржників 1 і 2 за наявними матеріалами.

Онофрійчук М.П. наполіг на задоволенні апеляційної скарги, представники скаржників 1 і 2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Арбітражний керуючий Левченко В.М. та представник боржника надали пояснення по суті спору, в задоволенні апеляційних скарг просили відмовити.

Колегією суддів на підставі частини сьомої статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке ними реалізовано.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи, що наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Зміст частин першої - другої статті 269 ГПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтування апеляційних скарг скаржників 1 і 2 фактично зводяться до того, що судом першої інстанції було прийнято оскаржувану ухвалу з порушенням норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, постановою господарського суду Черкаської області від 25.11.2014 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Левченка В.М.

На зборах комітету кредиторів, які відбулись 07.05.2015, затверджено арбітражному керуючому Левченку В.М. основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат.

04.11.2015 ухвалою суду було затверджено ліквідатору банкрута, арбітражному керуючому Левченку В.М. основну грошову винагороду в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання обов`язків ліквідатора.

Ухвалою суду від 14.11.2017 затверджено ліквідатору банкрута, арбітражному керуючому Левченку В.М. витрати за період з 24.07.2014 до 31.08.2017 в сумі 341 426,65 грн., з яких 281 695 грн. основна грошова винагорода арбітражного керуючого.

17.09.2019 ухвалою суду затверджено грошову винагороду ліквідатору банкрута, арбітражному керуючому Левченку В.М. за період ліквідаційної процедури з 01.09.2017 до 30.06.2019 в сумі 412 570 грн.

За період виконання повноважень ліквідатора банкрута з 25.11.2014 до 30.06.2019 арбітражному керуючому Левченку В.М. було нараховано основної грошової винагороди у сумі 694 265 грн., з яких виплачено - 8 227 грн., а отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що залишилася не погашеною основна грошова винагорода арбітражного керуючого Левченка В.М. за виконання повноважень ліквідатора банкрута у сумі - 686 038 грн.

20.02.2020 ліквідатор банкрута подав заяву № 01-34/136 від 20.02.2020 про стягнення пропорційно з кредиторів основної грошової винагороди арбітражного керуючого.

За змістом норм частин 2,4,5 і 6 статті 115 Закону № 4212-VI, чинного на час вчинення відповідних дій у процедурах банкрутства: сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна; витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг; сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника; кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого; формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

У частинах 2,4 і 5 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено, що: сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі; у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг; кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого; порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Як вбачається, Кодекс не містить істотних відмінностей порівняно із Законом №4212-VI у регулюванні питання оплати послуг ліквідатора банкрута та відшкодування його витрат - оплата послуг ліквідатора за період виконання ним своїх повноважень здійснюється за рахунок коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу його майна (майнових прав), або із фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника.

Керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 26 Закону №4212-VI та частини 4 статті 48 Кодексу господарський суд вправі застосувати такий принцип до розподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури (в тому числі на виплату грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора), за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати грошової винагороди ліквідатору чи відшкодування його витрат.

Оскільки у банкрута були відсутні майнові активи, за рахунок яких можливе погашення суми грошової винагороди арбітражного керуючого Левченка В.М., то господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у такому випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам, у зв`язку з чим, апеляційні скарги скаржників 1 та 2 не підлягають задоволенню.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 , то Північний апеляційний господарський суд вбачає за можливе зазначити таке.

Так, Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги скаржника 3, скаргу обґрунтовано, зокрема, тим, що його кредиторські вимоги - це вимоги зі стягнення заробітної плати, що не виплачена у повному обсязі боржником, крім того, скаржник 3 зазначає, що є інвалідом другої групи.

За змістом Законодавства України про банкрутство, у першу чергу задовольняються, зокрема, вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі.

Отже, виплата заробітної плати є пріоритетною у черговості задоволення вимог кредиторів.

За змістом частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на наведене, з метою забезпечення права на справедливий суд, разом з тим, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, при цьому враховуючи, що скаржнику не виплачено у повному обсязі заробітну плату та ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, колегія суддів дійшла висновку, що його апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала в частині стягнення з ОСОБА_1 4 322, 04 грн. підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 277, 282, 283 ГПК України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

3. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.04.2020 прийнятої за наслідками розгляду заяви ліквідатора банкрута №01-34/136 від 20.02.2020 скасувати в частині покладення витрат на ОСОБА_1 .

4. Матеріали справи № 05-10-14-01-08/103 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 15.07.2020.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

Б.М. Грек