ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року справа № 925/551/20 м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/551/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімгрупа Компаній" до фермерського господарства "СТАЙЛ" про стягнення 354873,59 грн.,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімгрупа Компаній" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до фермерського господарства "СТАЙЛ" (далі також відповідач) про стягнення 354873,59 грн. заборгованості за договором від 16.04.2019 №16/04-Ч, в тому числі: 150993,08 грн. боргу за поставлений товар, 138159,51 грн. пені, 60397,23 грн. штрафу, 1954,40 грн. інфляційних нарахувань та 3369,37 грн. три проценти річних.

Позивач у позові також просить господарський суд покласти на відповідача витрати позивача на сплату судового збору в сумі 5323,11 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав на не виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором від 16.04.2019 №16/04-Ч щодо оплати переданого йому позивачем у власність товару.

Ухвалою від 12.05.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/551/20, вирішив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Позивачу і відповідачу за вказаними у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресами їх місцезнаходження Господарський суд Черкаської області надіслав рекомендованими листами ухвалу від 12.05.2020.

Відзив на позов та інші заяви і клопотання сторін до господарського суду не надійшли.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд зауважує таке.

16 квітня 2019 року позивач як продавець і відповідач як покупець уклали між собою договір №16/04-Ч (далі договір від 16.04.2019 №16/04-Ч) (а.с. 28, 29).

Договір від 16.04.2019 №16/04-Ч містить, зокрема, такі умови (пункти):

1.1. Продавець, зобов`язується продати та відвантажити погодженими партіями продукцію (надалі товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати товар i оплатити його вартість. Найменування товару, його кількість i ціна вказуються в додатках, специфікаціях, видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору. Якість товару повинна відповідати сертифікату якості фірми-виробника.

1.2. 3агальна вартість (ціна) товару складається з сум всіх додатків, специфікацій, видаткових накладних, що додаються та є невід`ємними складовими цього договору.

1.4. Кількість, найменування (асортимент) і ціна кожної партії товару фіксуються у відповідній видатковій накладній, що видана на підставі додатку, специфікації або без неї.

3.1. Форма оплати - безготівкова. Грошові кошти за даним Договором перераховуються в безготівковій формі на поточний рахунок продавця, вказаний в даному договорі.

3.2. Ціна товару…повинна бути повністю сплачена продавцю покупцем на наступних умовах:

а) якщо сторони або їх представники підписали додаток, специфікацію i не погоджували терміни оплати товару, то покупець повинен сплатити за товар продавцю до його постачання, а саме протягом трьох календарних днів з моменту підписання відповідного додатку, специфікації;

б) якщо сторони або їx представники не підписали додаток, специфікацію, проте продавцем було видано покупцю рахунок-фактуру, в якому міститься термін "передплата" або термін "передплата" взагалі не міститься, то покупець повинен сплатити за партію товару за таким рахунком до її постачання, а саме протягом одного календарного дня (термін дії рахунку-фактури) з моменту виписки рахунку-фактури. Якщо оплата товару за таким рахунком-фактурою була проведена покупцем по закінченню одного календарного дня, то продавець зобов`язується на свій розсуд або повернути сплачену покупцем суму, або поставити товар, передбачений в рахунку-фактурі;

в) якщо сторони або їx представники підписали додаток, специфікацію, в якій міститься графік оплати товару, то покупець оплачує продавцю товар відповідно до вказаного графіка. Графік оплати товару може бути передбачений в окремому підписаному сторонами або їх представниками документі, рахунку, накладній, листі, чи ін., який буде також невід`ємною частиною даного договору навіть без посилання на нього;

г) якщо постачання конкретної партії товару не узгоджено сторонами у відповідному додатку, специфікації (здійснюється без специфікації), то покупець оплачує продавцю товар за видатковою накладною протягом трьох календарних днів з дати прийняття товару, та у відповідності з умовами цього договору. Якщо продавцем був виданий рахунок-фактура або сторонами було підписано видаткову накладну, у якій міститься термін оплати, та разом з тим сторонами було узгоджено певний графік оплати товару, а також в інших випадках, коли оплата товару може бути здійснена покупцем у той чи інший термін, покупець у будь-якому разі зобов`язується повністю оплатити товар до моменту закінчення більш пізнього терміну, що вказаний у видатковій накладній чи додатку, специфікації, чи рахунку-фактурі.

4.3. За невиконання або неналежного виконання обов`язку, що передбачений в пункті 6.7 даного договору, покупець сплачує продавцю неустойку, понад збитки, у розмірі 0,5% від загальної ціни товару (тобто ціни товару за всіма видатковими накладними, підписаних сторонами або їх представниками, - сума зобов`язання незалежно від ступеня виконання) за кожен день, незалежно від провини (п. 4 ст. 231 ГК України). Нарахування неустойки припиняється через один рік від дати, коли зобов`язання по оплаті товару повинно було бути виконано покупцем (п. 2 ст. 258 ЦК України).

4.4. У разі прострочення оплати за отриманий товар та невиконання обов`язку, що передбачений в пункті 3 (умови оплати), покупець також сплачує продавцю штраф у розмір 40% (сорок) відсотків від вартості несплаченого товару.

4.6. Покупець ознайомлений зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", де вказано, що "розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня", але у разі прострочення виконання зобов`язання, дає свою згоду на застосування продавцем розмірів неустойки, визначених в п. 4.3 даного договору (п. 2 ст. 551 ЦК України).

4.7. Сторони дійшли згоди, що для стягнення неустойки, штрафних санкцій за невиконання умов договору встановлюється загальна позовна давність строком у 3 роки (п.1 ст.259 ЦК України).

6.7. Покупець зобов`язується сплатити ціну товару згідно з п. 3 (умови оплати) даного договору.

14.1. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами обох сторін та діє до 31 грудня 2019 року, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

У підписаному 16.04.2019 обома сторонами додатку №1-33Р (а.с. 30) до договору від 16.04.2019 №16/04-Ч (Специфікація) його сторони визначили найменування, кількість товару, його тарну одиницю, вартість за одну тарну одиницю і загальну вартість в сумі 115265,72 грн. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 2 додатку від 16.04.2019 №1-33Р сторони передбачили, що покупець зобов`язується здійснити 100% оплату за товар шляхом перерахування коштів на рахунок продавця, згідно даної специфікації за наступним графіком:

- оплата 20% вартості продукції у розмірі 23053,15 грн., в т.ч. ПДВ, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця строком до 25.04.2019;

- оплата 30% вартості продукції у розмірі 34579,75 грн., в т.ч. ПДВ, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця строком до 15.09.2019;

- оплата 50% вартості продукції у розмірі 57632,82 грн., в т.ч. ПДВ, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця строком до 01.10.2019.

Передбачений договором від 16.04.2019 №16/04-Ч і додатком до нього від 16.04.2019 №1-33Р товар вартістю 115265,72 грн. позивач передав відповідачу за видатковою накладною від 15.04.2019 №151 (а.с. 31), яка містить посилання на договір №16/04-Ч, і товарно-транспортною накладною від 15.04.2019 №Р151 (а.с. 34).

Крім того, на виконання договору від 16.04.2019 №16/04-Ч без додаткового узгодження між сторонами партій товару в додатку (специфікації) до договору позивач передав відповідачу за видатковою накладною від 15.05.2019 №266 (а.с. 32) і товарно-транспортною накладною від 15.05.2019 №Р226 (а.с. 35) товар вартістю 6927,36 грн. та за видатковою накладною від 07.06.2019 №410 (а.с. 33) і товарно-транспортною накладною від 07.06.2019 №Р410 (а.с. 36) товар вартістю 28800,00 грн.

Станом на 27.04.2020 сторони провели звірку взаєморозрахунків за договором №16/04-Ч за період з 01.04.2019 по 27.04.20 і склали відповідний акт звірки (а.с. 37), яким підтвердили продаж позивачем відповідачу за договором від 16.04.2019 №16/04-Ч товару 15.04.2019 на суму 115265,72 грн., 15.05.2019 на суму 6927,36 грн. і 07.06.2019 на суму 28800,00 грн., разом на суму 150993,08 грн., та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем на цю суму.

Відповідач свої зобов`язання за договором від 16.04.2019 №16/04-Ч і додатком до нього від 16.04.2019 №1-33Р щодо оплати прийнятого від позивача товару не виконав, що й спричинило даний спір.

За порушення зобов`язань за договором від 16.04.2019 №16/04-Ч та додатком до нього від 16.04.2019 №1-33Р позивач нарахував відповідачу до сплати, крім суми боргу в розмірі 150993,08 грн.:

135159,51 грн. передбаченої п.4.3 договору від 16.04.2019 №16/04-Ч пені в розмірі 0,5% від суми боргу в розмірі 150993,08 грн. за кожний день прострочення у період з 01.10.2019 по 31.03.2020;

60397,23 грн. передбаченого п.4.4 договору від 16.04.2019 №16/04-Ч штрафу в розмірі 40% від боргу в сумі 150993,08 грн.;

1954,40 грн. інфляційних нарахувань та 3369,37 грн. три проценти річних, які передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України,у тому числі:

- 298,16 грн. інфляційних нарахувань за період прострочення з 01.05.2019 по 31.03.2020 та 710,45 грн. три проценти річних за період прострочення з 25.04.2019 по 03.05.2020 на суму боргу 23053,15 грн.;

- 695,40 грн. інфляційних нарахувань за період прострочення з 15.09.2019 по 31.03.2020 та 659,38 грн. три проценти річних за період прострочення з 15.09.2019 по 03.05.2020 на суму боргу 34579,75 грн.;

- 750,31 грн. інфляційних нарахувань за період прострочення з 01.10.2019 по 31.03.2020 та 1023,18 грн. три проценти річних за період прострочення з 01.10.2019 по 03.05.2020 на суму боргу 57632,82 грн.;

- 40,82 грн. інфляційних нарахувань за період прострочення з 01.06.2019 по 31.03.2020 та 199,85 грн. три проценти річних за період прострочення з 19.05.2019 по 03.05.2020 на суму боргу 6927,36 грн.;

- 169,71 грн. інфляційних нарахувань за період прострочення з 11.06.2019 по 31.03.2020 та 776,42 грн. три проценти річних за період прострочення з 11.06.2019 по 03.05.2020 на суму боргу 28800,00 грн.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) визначає грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частини 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України містять такі норми:

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Відповідач не виконав грошові зобов`язання за договором від 16.04.2019 №16/04-Ч та додатком до нього від 16.04.2019 №1-33Р щодо оплати в установлений цим договором та додатком до нього строк поставленого позивачем товару на суму 150993,08 грн. і тим самим порушив права позивача на своєчасне одержання цієї суми коштів.

Отже, позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов`язань в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 150993,08 грн. боргу, а також передбачених п. 4.3 та п. 4.4. договору від 16.04.2019 №16/04-Ч пені і штрафу, та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і трьох процентів річних.

Разом з тим передбачений п. 4.3 договору від 16.04.2019 №16/04-Ч розмір пені 0,5% від загальної ціни товару за кожен день прострочення є більшим від встановленого ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" граничного її розміру - не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Незважаючи на передбачену п. 4.6 договору від 16.04.2019 №16/04-Ч згоду відповідача на застосування до нього пені позивачем у встановленому п. 4.3 даного договору розмірі без обмеження її граничним розміром, встановленим ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", таке обмеження підлягає обов`язковому застосуванню судом, на що вказав Верховний Суд України в своїй постанові від 24.10.2011, переглядаючи постанову Вищого господарського суду України від 9 червня 2011 року у справі № 25/187, а також Пленум Вищого господарського суду України в п. 2.9 своєї постанови від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Прострочення в оплаті товару, поставленого за видатковою накладною від 15.04.2019 №151 і товарно-транспортною накладною від 15.04.2019 №Р151, оплата якого мала здійснюватися на умовах додатка від 16.04.2019 №1-33Р до договору від 16.04.2019 №16/04-Ч, розпочалося:

в оплаті боргу в сумі 23053,15 грн. з 25.04.2019;

в оплаті боргу в сумі 34579,75 грн. з 17.09.2019, враховуючи, що останній день встановленого додатком від 16.04.2019 №1-33Р до договору від 16.04.2019 №16/04-Ч строку оплати цієї суми боргу - 14.09.2019 припав на вихідний день суботу, тому за правилами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України днем закінчення строку оплати є перший за ним робочий день 16.09.2019;

в оплаті боргу в сумі 57632,82 грн. з 01.10.2019.

Товар поставлений за видатковими накладними від 15.05.2019 №266 і від 07.06.2019 №410 та товарно-транспортними накладними від 15.05.2019 №Р226 і від 07.06.2019 №Р410 мав оплачуватися відповідачем у відповідності до умов підпункту "г" пункту 3.2. договору від 16.04.2019 №16/04-Ч - протягом трьох календарних днів з дати прийняття товару.

Прострочення в оплаті товару, поставленого за видатковою накладною від 15.05.2019 №226 і товарно-транспортною накладною від 15.05.2019 №Р226 розпочалося з 21.05.2019 на суму 6927,36 грн., враховуючи, що останній третій день строку оплати товару 18.05.2019 припав на вихідний день суботу, тому за правилами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України днем закінчення строку оплати є перший за ним робочий день 20.05.2019.

Прострочення в оплаті товару, поставленого за видатковою накладною від 07.06.2019 №410 і товарно-транспортною накладною від 07.06.2019 №Р410 на суму 28800,00 грн. розпочалося з 11.06.2019.

У п. 4.3 договору від 16.04.2019 №16/04-Ч його сторони передбачили, що нарахування неустойки припиняється через один рік від дати, коли зобов`язання по оплаті товару повинно було бути виконано покупцем.

Період прострочення, за який позивач нарахував відповідачу пеню з 01.10.2019 по 31.03.2020 не виходить за межі року від дати, коли зобов`язання з оплати товару мало бути виконане відповідачем.

Отож сума пені, на стягнення якої з відповідача позивач має право з урахуванням обмеження її граничним розміром, встановленим ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", за період прострочення з 01.10.2019 по 31.03.2020 від суми боргу 150933,08 грн. становить 20404,65 грн.

Розрахунок стягуваної суми штрафу 60397,23 грн. є правильним.

Через неправильне визначення позивачем початку прострочення в оплаті товару поставленого за видатковою накладною від 15.04.2019 №151 і товарно-транспортною накладною від 15.04.2019 №Р151 на суму 34579,75 грн. він безпідставно нарахував відповідачу на вказану суму боргу 242,06 грн. інфляційних нарахувань за вересень 2019 року і 5,68 грн. три проценти річних за 15 і 16 вересня 2019 року.

Через неправильне визначення позивачем початку прострочення в оплаті товару поставленого за видатковою накладною від 15.05.2019 №266 та товарно-транспортною накладною від 15.05.2019 №Р226 на суму 6927,36 грн. він безпідставно нарахував відповідачу на вказану суму боргу 1,20 грн. три проценти річних за 19 та 20 травня 2019 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача 150993,08 грн. боргу, 20404,65 грн. пені, 60397,23 грн. штрафу, 1712,34 грн. інфляційних нарахувань і 3362,49 грн. три проценти річних.

Позивач за платіжним дорученням від 04.05.2020 №2993 сплатив за подання позову 5323,11 грн. судового збору

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог частину сплаченого позивачем за подання позову судового збору у сумі 3553,05 грн. необхідно покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Судовий збір у сумі 3553,05 покласти на відповідача.

Стягнути з фермерського господарства "СТАЙЛ" (вул. Першотравнева, буд. 29, с. Березняки, Смілянський район, Черкаська область, 20746, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімгрупа Компаній" (вул. Миру, буд. 4, с. Шкарівка, Білоцерківський район, Київська область, 09170, ) 150993,08 грн. (сто п`ятдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто три гривні 08 коп.) боргу, 20404,65 грн. (двадцять тисяч чотириста чотири гривні 65 коп.) пені, 60397,23 грн. (шістдесят тисяч триста дев`яносто сім гривень 23 коп.) штрафу, 1712,34 грн. (одна тисяча сімсот дванадцять гривень 34 коп.) інфляційних нарахувань, 3362,49 грн. (три тисячі триста шістдесят дві гривні 49 коп.) три проценти річних, та 3553,05 грн. (три тисячі п`ятсот п`ятдесят три гривні 05 коп.) судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

СУДДЯ М.В. Дорошенко