ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2020 р. Справа № 914/1096/20

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Матущак О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача (скаржника) Заяць О.І.

від третьої особи не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів», б/н від 01 червня 2020 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15 травня 2020 року (суддя Мороз Н.В.) про забезпечення позову

у справі №914/1096/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого комерційного підприємства «Термінал-ЛТД», м. Львів

до відповідача Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Львівська міська рада, м. Львів

про зобов`язання здійснення демонтажу частини житлового будинку та перепланування приміщень квартир та балконів житлового будинку, який розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :01:009:0058, м. Львів

в с т а н о в и в :

06 травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче комерційне підприємство «Термінал-ЛТД» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів» про:

-зобов`язання Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів» здійснити демонтаж частини житлового будинку від фундаментної плити до покрівлі на ділянці від точки 1 до точки 4 розмірами в плані за рухом годинникової стрілки 1,47м; 0,62м; 1,42м; 0,59м, яка порушує межу та розташована на земельній ділянці ТзОВ НВКП «Термінал ЛТД» (кадастровий номер :01:009:0058);

-зобов`язання Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів» здійснити перепланування приміщень квартир та балконів з першого поверху по десятий включно для влаштування «глухої» стіни житлового будинку для створення можливості блокування запроектованого житлового будинку на земельній ділянці ТзОВ НВКП «Термінал ЛТД» (кадастровий номер :01:009:0058) з існуючим.

13 травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче комерційне підприємство «Термінал-ЛТД» звернулось до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову у справі, шляхом:

-заборони відповідачу та будь-яким іншим третім особам здійснювати роботи по будівництву багатоповерхового житлового будинку, спорудження якого здійснюється на земельній ділянці АТ АКБ «Львів» (кадастровий номер :01:009:0056) до вирішення спору по суті;

-заборони відповідачу здійснювати відчуження майнових прав на об`єкт нерухомого майна (квартири, частини інші приміщення об`єкту нерухомого майна), спорудження якого здійснюється на земельній ділянці АТ АКБ «Львів» (кадастровий номер :01:009:0056) до вирішення спору по суті.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15 травня 2020 року у справі №914/1096/20 заяву ТзОВ НВКП «Термінал-ЛТД» про забезпечення позову задоволено частково. Судом вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству акціонерно-комерційному банку «Львів» та будь-яким іншим третім особам здійснювати роботи по будівництву багатоповерхового житлового будинку, спорудження якого здійснюється на земельній ділянці Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів» (кадастровий номер :01:009:0056) до вирішення спору по суті. В решті вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Суд в ухвалі визнав обґрунтованими доводи позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві та будь-яким іншим третім особам здійснювати роботи по будівництву багатоповерхового житлового будинку може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а у випадку задоволення позову, якщо забезпечення позову у вказаний спосіб не буде застосоване, відповідач нестиме додаткові витрати, пов`язані із виконанням рішення суду. Суд першої інстанції дійшов висновку, що такий спосіб захисту відповідає критерію розумності, обґрунтованості і адекватності. Разом з тим, суд зазначив, що зупинення виконання робіт по будівництву будинку до вирішення спору по суті забезпечує збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, цей спосіб захисту безпосередньо пов`язаний із предметом позовної вимоги та спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Одночасно вказав, що цей спосіб захисту не тягне за собою порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Щодо відмови в забезпеченні позову шляхом заборони відповідачу здійснювати відчуження майнових прав на об`єкт нерухомого майна (квартири, частини інші приміщення об`єкту нерухомого майна), спорудження якого здійснюється на земельній ділянці АТ АКБ «Львів» (кадастровий номер :01:009:0056), суд зазначив, що такий спосіб захисту не сприятиме виконанню можливого судового рішення в межах заявлених позовних вимог, які не стосуються спору про власність. На думку суду такий захід забезпечення позову не відповідає критерію зв`язку із предметом позовної вимоги та порушуватиме права і охоронювані законом інтереси осіб, що не є учасниками даного процесу, а заборона подальшого відчуження не сприятиме виконанню можливого судового рішення та порушуватиме права учасників фінансування будівництва.

Частково не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Акціонерне товариство акціонерно-комерційний банк «Львів» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 15 травня 2020 року у справі №914/1096/20 в частині вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, зазначає, що вжиті судом заходи забезпечення позову не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду, в разі невжиття таких заходів. На думку скаржника, вжиті місцевим господарським судом заходи забезпечення позову є надмірно обтяжливими для особи, по відношенню до якої вони застосовані, тобто для відповідача. Апелянт вважає, що судом безпідставно заборонено відповідачу та будь-яким третім особам здійснювати роботи по будівництву, без зазначення конкретної території, яка прилягає до межі позивача як суміжного землекористувача, поряд з тим, позовні вимоги стосуються виключно заборони відповідачу здійснювати будівництво частини житлового будинку від фундаментної плити до покрівлі на ділянці від точки 1 до точки 4 розмірами в плані за рухом годинникової стрілки 1,47 м; 0,62 м; 1,42 м; 0,59 м, з земельною ділянкою позивача. Скаржник вказує на неспіврозмірність позовних вимог та накладеної судом заборони, яка розповсюджується на всю площу земельної ділянки відповідача, та перешкоджає господарській діяльності останнього на належній території поза межами спірної межі. Зазначає, що недотримання справедливого балансу (співмірності) при втручанні в право власності (володіння, користування) є порушенням ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На думку скаржника, суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позову, не взяв до уваги права та інтереси відповідача, які можуть бути порушені внаслідок застосування відповідних заходів. Крім цього, апелянт вказує, що в оскаржуваній ухвалі відсутні мотиви, з яких суд виходив, вживаючи конкретний захід забезпечення позову.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі №914/1096/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15 травня 2020 року про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 22 червня 2020 року апеляційну скаргу призначено до розгляду на 30 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року розгляд апеляційної скарги відкладено за клопотанням позивача на 06 липня 2020 року.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 15 травня 2020 року у справі №914/1096/20 в частині вжиття заходів забезпечення позову та відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в повному обсязі.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Оскільки явка представників позивача та третьої особи в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їхньої відсутності.

У відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 18 червня 2020 року) позивач просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що відповідачем активно ведеться будівництво житлового будинку, яке порушує право позивача як користувача суміжної земельної ділянки, а завершення такого будівництва, у випадку задоволення позову, утруднить виконання рішення у цій справі. Позивач також посилається на висновок експерта №11-20 від 20 травня 2020 року, який підтверджує будівництво частини будинку на земельній ділянці позивача та активне будівництво станом на даний час. Також на думку позивача заборона відповідачу здійснювати будівництво не перешкоджає його господарській діяльності, оскільки, відповідач є фінансовою банківською установою та здійснює свою господарську діяльність за кодом КВЕД 64.19 «Інші види грошового посередництва (основний). Позивач наголошує, що зупинення виконання робіт по будівництву будинку до вирішення спору по суті забезпечує збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, такий спосіб захисту безпосередньо пов`язаний з предметом позову та спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази у справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.136 ГПК України).

Заходи забезпечення позову передбачено у ст.137 ГПК України. Так, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 11 ст.137 ГПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.74 та ч.1 ст.73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, предметом позову у цій справі є 2 немайнові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого комерційного підприємства «Термінал-ЛТД» про зобов`язання Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів» здійснити демонтаж частини житлового будинку від фундаментної плити до покрівлі на ділянці від точки 1 до точки 4 розмірами в плані за рухом годинникової стрілки 1,47 м; 0,62 м; 1,42 м; 0,59 м, яка порушує межу та розташована на земельній ділянці ТзОВ НВКП «Термінал ЛТД» (кадастровий номер :01:009:0058); а також зобов`язання Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів» здійснити перепланування приміщень квартир та балконів з першого поверху по десятий включно для влаштування «глухої» стіни житлового будинку для створення можливості блокування запроектованого житлового будинку на земельній ділянці ТзОВ НВКП «Термінал ЛТД» (кадастровий номер :01:009:0058) з існуючим.

Судом встановлено, що позивач є землекористувачем земельної ділянки у м. Львові по вул. Тернопільська, 42 (кадастровий номер :01:009:0058), а відповідач суміжної земельної ділянки (кадастровий номер :01:009:0056) по точках Б-В.

Позов мотивовано тим, що будівництво відповідачем житлового будинку порушує межі земельної ділянки позивача, а сама забудова земельної ділянки ПАТ АКБ «Львів» здійснюється з порушенням затвердженого містобудівного розрахунку та всупереч детальному плану забудови території м. Львова по вул. Тернопільській, 42. На думку позивача фактичне розташування будівлі житлового будинку на земельній ділянці ПАТ АКБ «Львів» кадастровий номер :01:009:0056 порушує межу земельної ділянки ТзОВ НВКП «Термінал-ЛТД» кадастровий номер :01:009:0058, та полягає у тому, що частина житлового будинку (розмірами в плані від точки 1 до точки 4 за рухом годинникової стрілки: 1,47 м; 0,62 м; 1,42 м; 0,59 м) від фундаментної плити до покрівлі будинку розташована на земельній ділянці позивача кадастровий номер :01:009:0058. Також у позовній заяві позивач посилається на те, що фактичне планування квартир у житловому будинку не відповідає документам, оскільки у стіні, яка запроектована «глухою» наявні віконні прорізи та балкони, що унеможливлює блокування даної стіни з житловим будинком, запроектованим на земельній ділянці ТзОВ НВКП «Термінал ЛТД». Обґрунтовуючи вказані обставини позивач посилається на висновок №5-20 земельно-технічного та будівельно-технічного експертного дослідження по заяві ТзОВ НВКП «Термінал ЛТД» від 23 квітня 2020 року.

Поряд з цим, заява про забезпечення позову мотивована, на думку заявника, порушенням прав позивача як землекористувача суміжної земельної ділянки, фактичним позбавленням позивача можливості здійснювати будівництво на використовуваній ним земельній ділянці у відповідності до містобудівної документації, внаслідок порушення відповідачем межі земельної ділянки, можливим порушенням прав набувачів тих квартир, які збудовані всупереч запроектованим вимогам. Заявник посилається на фотографії, які наявні у висновку №5-20 від 23 квітня 2020 року, з яких вбачається, що відповідачем здійснюється активне будівництво десятиповерхової споруди. При цьому, будівництво відповідачем його об`єкту із заходом фундаментом на орендовану позивачем земельну ділянку та належним його на праві власності об`єктом нерухомості відбувся без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких воно спрямоване. Заявник вказує на те, що відбулося неадекватне звуження його цивільних прав як землекористувача на частину земельної ділянки, а також на висоту простору, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд, а дії відповідача не відповідають (порушують) детальному плану забудови території м. Львова по вул. Тернопільській. Також заявник зазначає про наявне порушення права користування останнього, з огляду на неможливість здійснення ним будівництва багатоквартирного будинку на його земельній ділянці із дотриманням містобудівного законодавства, що виключає можливість будь-якого використання орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням та прямо порушує його майнові інтереси та загальні засади цивільного законодавства, принципи розумності, добросовісності та справедливості. Поряд з тим, на думку позивача невжиття такого заходу забезпечення позову як «заборона відповідачу вчиняти певні дії», може не лише ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, але й в обов`язковому порядку призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, зокрема потенційних чи існуючих покупців майнових прав у незаконній забудові.

Приймаючи ухвалу про забезпечення позову, місцевий господарський суд взяв до уваги доводи позивача про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, визнавши такі доводи обґрунтованими долученими до матеріалів справи доказами. Також зазначив, що у випадку задоволення позову, якщо забезпечення позову у вказаний спосіб не буде застосоване, відповідач нестиме додаткові витрати, пов`язані із виконанням рішення суду, відтак, такий спосіб захисту відповідає критерію розумності, обґрунтованості і адекватності. На думку місцевого господарського суду зупинення виконання робіт по будівництву будинку до вирішення спору по суті забезпечує збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, цей спосіб захисту безпосередньо пов`язаний із предметом позовної вимоги та спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Цей спосіб захисту не тягне за собою порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проте, апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд не навів жодного обґрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству акціонерно-комерційному банку «Львів» та будь-яким іншим третім особам здійснювати роботи по будівництву багатоповерхового житлового будинку, спорудження якого здійснюється на земельній ділянці Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів» (кадастровий номер :01:009:0056) до вирішення спору по суті. В ухвалі не вказано обґрунтованих припущень про те, як невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому, судом не враховано співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звернувся до суду.

Так, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заборонивши відповідачу та будь-яким іншим третім особам здійснювати роботи по будівництву багатоповерхового житлового будинку в цілому, спорудження якого здійснюється на земельній ділянці відповідача, у якого наявна дозвільна документація, місцевим господарським судом, з урахуванням предмету позову у цій справі, що стосується частини житлового будинку, яка знаходиться зі сторони межі з земельною ділянкою позивача, не враховано тих негативних наслідків, що можуть настати для відповідача, внаслідок вжитих судом заходів, що свідчить про недотримання судом принципу співмірності та адекватності при вжитті спірних заходів. Вжиті судом заходи забезпечення позову, на думку апеляційного суду є надто обтяжливими для особи, щодо якої такі заходи вжито. Накладена судом заборона здійснення робіт по будівництву розповсюджується на територію всієї земельної ділянки відповідача, що свідчить про неадекватність заходу забезпечення позову.

Поряд з тим, як вбачається з висновку №5-20 земельно-технічного та будівельно-технічного експертного дослідження по заяві ТзОВ НВКП «Термінал ЛТД» від 23 квітня 2020 року, зокрема, фотографій, зроблених в процесі дослідження, станом на час проведення огляду будівлі житлового будинку, спорудженого на земельній ділянці відповідача 30 березня 2020 року, відтак, станом і на час подання позову (06 травня 2020 року), вказана будівля з боку межі земельної ділянки позивача збудована до 10-го поверху та споруджено останній технічний поверх. Таким чином, вживаючи заходи забезпечення позову у спосіб заборони проведення як відповідачу так і іншим особам будівельних робіт, має своїм наслідком не зупинення ймовірного порушення прав позивача проведенням будівництва нависаючих над земельною ділянкою позивача конструкцій, а фактично має наслідком зупинення будівництва в цілому, в тому числі і будь-яких внутрішніх робіт на всьому об`єкті чи будь-яких робіт по благоустрою і т.д., що виходить за межі позовних вимог. Окрім цього, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що забезпечення позову у такий спосіб поглинається предметом позову у цій справі.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Беручи до уваги все наведене вище, зважаючи на те, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову порушують принципи адекватності та співмірності таких заходів, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви позивача від 13 травня 2020 року про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про забезпечення позову (п.3).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

При цьому, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права (ч.1 ст.277 ГПК України).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів», скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 15 травня 2020 року у справі №914/1096/20 та відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого комерційного підприємства «Термінал-ЛТД» про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.236, 270, 271, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства акціонерно-комерційного банку «Львів» задоволити.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 15 травня 2020 року у справі №914/1096/20 скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого комерційного підприємства «Термінал-ЛТД» про забезпечення позову від 13 травня 2020 року відмовити.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 15 травня 2020 року у справі №914/1096/20 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 13 липня 2020 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Матущак О.І.