ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" липня 2020 р. Справа № 911/1880/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Зузи Олександра Володимировича

до Фізичної особи-підприємця Козлової Олени Дмитрівни

про стягнення 41 037,26 гривень

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Зузи Олександра Володимировича до Фізичної особи-підприємця Козлової Олени Дмитрівни про стягнення 41 037,26 гривень, з яких: 35 000,00 грн вартості втраченого майна та 6 037,26 грн пені.

Вказані вище вимоги обґрунтовані тим, що відповідач втратила передану їй позивачем за договором суборенди №506841 від 21.08.2018 автоматичну кавоварку Bianchi Gaia Style вартістю 35 000,00 грн, внаслідок чого у відповідача відповідно до умов договору виник обов`язок відшкодувати вказану вартість кавоварки та сплатити пеню за порушення відповідного грошового зобов`язання.

Як зауважив позивач, відповідач не виконала договірного обов`язку та вартість автоматичної кавоварки не відшкодувала.

Водночас, обґрунтовуючи підсудність справи за відповідно поданим позовом, позивач вказав, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Козлова О.Д. (РНОКПП НОМЕР_1 ) проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вказаний позов подано до Господарського суду Київської області.

Дослідивши матеріали позовної заяви Білоцерківської міської ради, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

У відповідності до пп. 2, 4, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців);

- спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, всупереч наведеним процесуальним приписам, позовна заява Фізичної особи-підприємця Зузи Олександра Володимировича не містить відомостей, якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідають заявлені позовні вимоги.

Згідно приписів ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 74, ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Однак, в порушення приписів п. 5 ч. 3 ст. 162, ст. ст. 91, 164 ГПК України, вказуючи про те, що відповідачем не відшкодовано вартість отриманої в оренду та втраченої кавоварки, позивачем не зазначено доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження відповідних обставин несплати відповідачем вартості втраченої кавоварки.

Водночас, позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Крім того, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним позивачем у позові ідентифікаційним номером відповідача - , у відповідному реєстрі записів не знайдено.

Поряд тим, за здійсненим судом пошуком в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ПІБ відповідача - Козлова Олена Дмитрівна , знайдено шість записів щодо реєстрації Фізичної особи-підприємця Козлової Олени Дмитрівни, два з яких містять відомості щодо двох Фізичних осіб-підприємців за іменем Козлова Олена Дмитрівна , місце проживання яких різне: м. Севастополь та м. Біла Церква, інші ж записи містять відомості про припинення діяльності фізичними-особами підприємцями.

Отримані ж судом відомості з ЄДР за ПІБ відповідача не містять відомостей щодо ідентифікаційних номерів вказаних осіб.

Однак, зазначаючи про те, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Козлова О.Д. (РНОКПП НОМЕР_1 ) проживає за адресою: АДРЕСА_1 , позивач не зазначив, якими доказами підтверджуються такі обставини, у тому числі щодо присвоєння відповідачу - ФОП Козлова О.Д. ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 , із відповідним наданням таких доказів, або ж зазначення про причини неможливості їх надання суду.

Суд звертає увагу позивача на тому, що згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Фізичної особи-підприємця Зузи Олександра Володимировича без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків - десять днів з дня вручення зазначеної хвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Фізичної особи-підприємця Зузи Олександра Володимировича без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень із зазначенням, якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідають заявлені позовні вимоги;

- пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини щодо несплати відповідачем вартості втраченої кавоварки, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

- пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини щодо проживання ФОП Козлової О.Д. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі щодо присвоєння відповідачу - ФОП Козлова О.Д. ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 , або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема