СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2020 р. Справа № 922/4246/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

за участю представників:

позивач - Петриненко І.О.;

відповідач - Бартош Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача - Акціонерного Товариства "Оператор газорозподільчої системи "Харківміськгаз" (вх. №826Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 25 лютого 2020 року (суддя Аріт К.В., повний текст складено 02.03.2020 року) у справі №922/4246/19

за позовом Акціонерного Товариства "Оператор газорозподільчої системи "Харківміськгаз", м. Харків

до Фізичної особи-підприємця Іващенка Костянтина Олеговича, м. Харків

про стягнення 138766,99 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, АТ "Оператор газорозподільчої системи "Харківміськгаз", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи-підприємця Іващенка Костянтина Олеговича про стягнення 138766,99 грн вартості необлікованого природного газу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25 лютого 2020 року (суддя Аріт К.В., повний текст складено 02.03.2020 року) у справі №922/4246/19 в позові відмолено повністю.

Позивач, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення господарського суду Харківської області від 25 лютого 2020 року.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 призначено справу до розгляду на 13 липня 2020 року. Визнано явку представників сторін не обов`язковою. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

На виконання вимог ухвали суду відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає рішення господарського суду таким, що прийняте з дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства, зазначає, що, на його думку, вирішуючи спір по суті, суд детально дослідив надані сторонами докази, надав їм відповідну оцінку. У зв`язку з чим просив оспорюване рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між АТ "Харківміськгаз" (Оператор ГРМ) та Фізичною особою - підприємцем Іващенко Костянтином Олеговичем (Споживач) укладено договір на розподіл природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №09425ІН805АР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до п.1.3 Договору фактом приєднання Споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою.

Згідно з положеннями Договору Оператор ГРМ зобов`язувався надати послуги з розподілу природного газу відповідачу, а останній зобов`язувався прийняти послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначених договором.

Власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ в порядку, визначеному Кодексом та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

14.03.2019 року представниками АТ "Харківміськагз" було проведено обстеження системи газопостачання за адресою: м. Харків, пров. Кузнечний, 1, виявлено порушення, у зв`язку з чим, складено акт про порушення №060/19, в якому зазначено, що в результаті перевірки було виявлено наступне: відтиск пломби завода-виробника не відповідає оригіналу.

Вказаний акт підписаний представниками позивача та відповідача.

У зв`язку з виявленим порушенням, 19.03.2019 року лічильник газу Октава в-б, зав. № 561999 демонтовано для проведення позачергової повірки та експертизи, а також запрошено відповідача для присутності при проведенні експертизи, про що складено Протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку № 483/19 від 19.03.2019 року.

Одночасно був складений Протокол № 483/19-1 від 19.03.2019 року щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу.

При проведенні експертизи лічильника газу було виявлено, що пломби на відліковому пристрої не відповідають зразку заводу виробника.

За результатами позачергової повірки лічильника газу видано довідку ДП "Укрметертестстандарт" про непридатність засобу вимірювальної техніки № 39-1-4/8454 ЦСБ 524 БЕ від 19.03.2019 року, відповідно до якої лічильник газу Октава Є6 зав. № 561999 було визнано непридатним.

У свою чергу, відповідач звернувся до Харківського науково-дослідного інституту ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса з заявою про проведення дослідження лічильника газу Октава Є6 зав. № 561999. Відповідно до висновків даної експертизи виявлено наступне: пломби встановлені на наданому для дослідження лічильнику газу лічильнику Октава Є6 зав. № 561999 за своїми розмірами не відповідають пломбам заводу-виробника.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ "Харківміськгаз".

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Так, протоколом № 1187 від 30.10.2019 року постійно діючої комісії з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень, споживачем (несанкціонованим споживачем), що не є побутовим, розглянувши документи, вказані в цьому Протоколі, було винесено рішення щодо задоволення акта про порушення та проведення розрахунку згідно з п.1, глави 4, розділу XI Кодексу газорозподільних систем - за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання за період з 30 листопада 2018 року по 19 березня 2019 року.

Таким чином, АТ "Харківміськгаз" було проведено розрахунок необлікованих об`ємів природного газу.

АТ "Харківміськгаз" було надано відповідачу для ознайомлення протокол засідання постійно діючої комісії №1187 від 30.10.2019 року, розрахунок необлікованих об`ємів природного газу, про свідчить особистий підпис відповідача у вказаних документах.

Відповідно до Акту-розрахунку вартість необлікованого природного газу за цінами закупівлі АТ "Харківміськгаз" складає 138766,99 грн., за стягненням цієї суми з відповідача позивач й звернувся до суду.

Відповідач заперечує проти втручання в дію лічильника, посилаючись на висновок експерта.

Відмовдляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з наступного.

Відповідно до Статуту АТ "Харківміськгаз" однією з основних функцій товариства є надання послуг з розподілу природного газу.

Затримки за розрахунками за розподіл природного газу можуть призвести до дезорганізації державної економіки.

Позивач здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з положеннями Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п.1 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог Кодексу перевірку комерційних ВОГ та його складових щодо:

1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору;

2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання;

3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб;

4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу;

5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання;

6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу Газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать:

1) наявність несанкціонованого газопроводу;

2) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу);

4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання;

5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку);

6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 4 глави 6 X Кодексу газорозподільних систем за. збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ (вузол обліку газу) та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), та території або у приміщенні якого вони встановлені.

При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом.

До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Згідно з п. 8 глави 9 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Згідно з підпунктом 3 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем "бо порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать:

...3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу);...".

Відповідно до п.1 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу необхідно розуміти втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

З огляду на наведені законодавчі положення для здійснення нарахування позивачем відповідачеві необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу потрібно було встановити саме факт несанкціонованого втручання відповідача в роботу конструкцію лічильника (ЗВТ), внаслідок якого спричинено викривлення даних обліку природного газу.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 року по справі №922/1850/19, від 18.06.2019 року по справі № 922/1573/18.

Наявні в матеріалах справи докази (акт №524 БЕ експертизи ЗВТ та пломб від 19.03.2019 року, довідка Центру стандартизації, висновок експертного дослідження №6337 ХНДІСЕ ім.Засл.Проф.М.С.Бокаріуса від 28.08.2019 року) встановили, що пломба на лічильнику не відповідає заводській, але, з жодного з них, не вбачається втручання відповідача в лічильник, та не встановлено, що таке втручання спричинило викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу.

У рішенні судом встановлено, що наявні в матеріалах справи докази, а саме висновок ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса та акт експертизи свідчать про те, що втручання у лічильник (не заводська пломба) не спричинило надання помилкових даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу.

В той час, як для доведення правомірності здійснених позивачем нарахувань об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) з боку відповідача.

Так, згідно з пп. 37. п.4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме:

1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку;

2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації);

3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17, від 05.11.2019 по справі № 922/137/19).

Колегія суддів звертає увагу на те, що у ст. 2 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. У належному та правильному вирішенні господарського спору провідне місце посідає дослідження доказів, що містять інформацію щодо обставин даного спору.

Стаття 74 ГПК України, розподіляючи обов`язки щодо доказування, встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч. 4 ст. 74 ГПК закріплює положення, згідно з якими суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у разі, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18 необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Головним обов`язком суду та взагалі суттю судового провадження є встановлення істинних фактичних обставин у справі. У свою чергу учасники по справі здійснюють відповідні процесуальні дії щодо доведення тих чи інших обставин (фактів) шляхом надання доказів, а вже суд їх повинен об`єктивно оцінити.

У статті 79 ГПК зазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами по справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому як сторона користується стандартами доказування виступає її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.

Колегія суддів, оцінивши наявні у справі докази, встановив, що позивач під час розгляду справи не подав належних і допустимих доказів у розумінні положень ГПК України, які свідчили б про здійснення відповідачем несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме таких складових зазначеного порушення як протиправне втручання в його роботу з боку відповідача, наявність перекручення даних обліку природного газу та відповідного причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і перекрученням даних обліку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що позивач дійшов помилкових висновків та неправильно застосував положення пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, оскільки відповідно до цієї норми як несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до перекручення даних обліку природного газу. Наведене свідчить про те, що неточність даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Такої позиції дійшов і Верховний Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №922/1850/19.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, за змістом якого несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Отже, враховуючи положення п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, за яке наступає відповідальність у вигляді донарахування ціни необлікованого газу, має місце лише у випадку сукупності двох обставин: 1) наявність втручання в роботу або конструкцію комерційного вузла обліку (лічильника газу); 2)наявність наслідку такого втручання - викривлення облікових даних та, що за відсутності однієї із вказаних обставин твердження про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ є необґрунтованими.

До суду не надано доказів пошкодження відповідачем лічильнику, зміну даних обліку природного газу, які є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу.

У свою чергу, невідповідність пломби лічильника заводській не є фактом встановлення втручання відповідачем в роботу лічильника, що спричинило викривлення облікованих даних газу, в той час, як викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу.

Також, позивачем не доведено втручання в роботу ЗВТ самим відповідачем, в той час, як для доведення правомірності здійснених позивачем нарахувань відповідачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) з боку відповідача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів зазначає, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду Харківської області від 25.02.2020 року у справі №922/4246/19 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені позивачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч. 1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача - Акціонерного Товариства "Оператор газорозподільчої системи "Харківміськгаз" на рішення господарського суду Харківської області від 25 лютого 2020 року у справі №922/4246/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 25 лютого 2020 року у справі №922/4246/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.07.2020 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Хачатрян В.С.