РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2020Справа № 910/5765/20
За позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "К.Енерго"

про стягнення 77 893,61 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: без виклику.

Обставини справи:

Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" про стягнення з останнього 77 893,61 грн., з яких: 70 656,87 грн. заборгованість за спожиту теплову енергію у гарячій воді за договором №1630621 від 01.11.2004, інфляційні втрати в розмірі 4 414,34 грн. та 3% річних в розмірі 2 822,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за отримані послуги з постачання теплової енергії за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №1630621 від 01.11.2004.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/5765/20. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "К.Енерго".

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, відповідно до яких вбачається, що позивач отримав кореспонденцію суду 08.05.2020 (018), а відповідач отримав 13.05.2020 (016).

Через відділ діловодства суду, 19.06.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач повідомив суд, що частково погоджується з позовними вимогами в розмірі 70 656,87 грн. В той же час зазначив, що станом на 09.06.2020 вказана заборгованість в основній частині в розмірі 70 656,87 грн. повністю погашена ТОВ "Ремонтник", про що відповідач надав суду платіжне доручення №491 від 09.06.2020.

Відповідно до ч. 4 розділу X прикінцевих положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" дію карантину продовжено до 31.07.2020.

06.07.2020 позивачем подана відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2004 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтник» укладено Договір №1630621 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався протягом строку дії договору забезпечувати безперервне постачання теплової енергії у вигляді гарячої води (для потреб опалення та гарячого водопостачання) згідно з умовами договору, а Споживач зобов`язався отримувати та оплачувати її вартість відповідно до умов цього Договору.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2005 року (п. 8.1 Договору).

Відповідно до п. 8.4 Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однієї із сторін. Жодною із сторін заяв про припинення дії Договору не надходило, тому договір вважається пролонгованим.

Відповідно до п. 8.3 Договору припинення дії Договору не звільняє "Абонента" від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії.

Згідно з п.2.3.1 договору, відповідач зобовязується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку №2.

Порушуючи умови Договору, Відповідач своєчасно не вносив плату за спожиту до 01.05.2018 теплову енергію у гарячій воді, в результаті чого утворилась заборгованість, яка складає 70 656,87 грн. (довідка про стан розрахунків за спожиту від ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» теплоенергію до 01.05.2018 наявна в справі).

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється субєктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється субєктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до п. 40 Правил, користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 №1198 (далі - Правила) споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

ПАТ "Київенерго" належним чином поставлялась Відповідачу теплова енергія за Договором. Факт надання Відповідачу теплової енергії підтверджується корінцями нарядів, що додані до позову.

В подальшому, 11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 (далі - Договір цесії), відповідно до якого ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредитор/Постачальник) відступило, а КП "Київтеплоенерго" (далі - Новий кредитор/Позивач) прийняло право грошової вимоги до Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (далі Відповідач/Споживач) з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії у розмірі 70 656,87 грн.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодекс; України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Довідка про стан розрахунків за спожиту до 01.05.2018 теплову енергію містить інформацію про нарахування у поточному місяці за фактичне споживання теплової енергії у попередньому періоді (здійснено нарахування у квітні 2018 року - отримано теплову енергію у березні 2018 року).

Розрахунок за спожиту теплову енергію здійснювалося відповідно до Додатку №4 Договору.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України, передбачено, що договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем перед становить 70 656,87 грн.

Через відділ діловодства суду, 09.06.2020 відповідачем подано платіжне доручення від 09.06.2020 №491 на суму 70 656,87 грн. про сплату боргу за теплопостачання за договором №1630621 від 01.11.2004.

Отже, після подачі позовної заяви до суду Відповідач сплатив заборгованість за послуги за спожиту теплову енергію у гарячій воді за договором №1630621 від 01.11.2004.

Таким чином, відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем щодо оплати суми основної заборгованості ів розмірі 70 656,87 грн.

Відтак, відповідач добровільно сплатив наявну суму основної заборгованості, а отже в цій частині станом на час прийняття рішення у справі відсутній предмет спору щодо вимоги про стягнення основної суми боргу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладені обставини, у зв`язку зі сплатою відповідачем (після порушення провадження у справі) суми основного боргу, провадження у даній справі по розгляду вимоги про стягнення основної суми боргу в розмірі 70 656,87 грн. підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмета спору в цій частині.

Щодо вимог про стягнення 3% річних в розмірі 2 822,40 грн. та інфляційних втрат в розмірі 4 414,34 грн. суд вказує наступне.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних дійшов висновку, про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 2 822,40 грн. 3% річних та 4 414,34 грн. інфляційних втрат, у зв`язку з чим задовольняє вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат повністю.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, а дії щодо погашення боргу були вчинені відповідачем лише після відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 129, п.2 ч.1 ст. 231, ст. 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі щодо розгляду вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 70 656,87 грн.

Позовні вимоги Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" задовольнити.

Стягнути з Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (02660, м. Київ, вул. Електротехнічна, буд. 4-А, ідентифікаційний код 21604937) на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, вул. площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 40538421) 4 414 (чотири тисяччі чотириста чотирнадцять) грн. 34 коп. інфляційних втрат, 2 822 (дві тисячі вісімсот двадцять дві) грн. 40 коп. 3% річних, 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.07.2020

Суддя І.І. Борисенко