УХВАЛА

м. Київ

06.07.2020Справа № 910/5043/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, буд. 26-А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ УКРАЇНА" (88007, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Гранітна, буд. 9)

про стягнення 1 164 818, 95 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від позивача: Дума Ю.М.;

Від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ УКРАЇНА" (далі - відповідач) про стягнення 1 164 818,95 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2017 порушено провадження у справі № 910/5043/17, її розгляд призначено на 24.04.2017 року.

В судовому засіданні 24.04.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 17.05.2017 року.

12.05.2017 та 17.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

16.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.05.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.05.2017 року проти задоволення позову заперечив, подав клопотання про продовження строку розгляду спору у справі № 910/5043/17 на п`ятнадцять днів, а також клопотання про витребування додаткових доказів у справі в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.05.2017 року в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк розгляду спору у справі № 910/5043/17 на п`ятнадцять днів, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 14.06.2017 року, в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України витребувані додаткові докази, необхідні для розгляду спору по суті.

13.06.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 14.06.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 21.06.2017 року.

В судовому засіданні 21.06.2017 року представником відповідача подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Суд відклав розгляд означеного клопотання відповідача до встановлення фактичних обставин справи та на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголосив в судовому засіданні перерву до 05.07.2017 року.

03.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані заперечення на клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.07.2017 року просив суд задовольнити клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2017 року проти вищевказаного клопотання відповідача заперечив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2017 у справі № 910/5043/17 відповідно до приписів статті 41 Господарського процесуального кодексу України призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Одночасно, ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2017 зупинено провадження у справі № 910/5043/17 на час проведення судової експертизи.

05.10.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про погодження строку проведення експертизи понад три місяці, оплату експертизи та надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 поновлено провадження у справі № 910/5043/17; надано згоду на проведення судової експертизи у строк понад три місяці; зобов`язано відповідача оплатити вартість судової експертизи згідно рахунку № 9362 від 21.09.2017, виставленого Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, оригінал якого було направлено експертною установою листом № 15446/17-43 від 02.10.2017; докази здійснення попередньої оплати судової експертизи надати суду; зупинено провадження у справі № 910/5043/17 на час проведення судової експертизи.

23.04.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта № 15446/17-44 від 14.04.2020 разом з матеріалами справи № 910/5043/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 поновлено провадження у справі № 910/5043/17, підготовче засідання призначено на 01.06.2020.

29.05.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення з урахуванням висновку експерта.

Представники учасників справи у підготовче засідання 01.06.2020 не з`явились, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2020, яку занесено до протоколу судового засідання відкладено розгляд справи на 17.06.2020.

Представник відповідача у підготовче засідання 17.06.2020 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2020, яку занесено до протоколу судового засідання відкладено розгляд справи на 06.07.2020.

Судом у підготовчому засіданні 06.07.2020 з`ясовано, що в той час, коли провадження у справі № 910/5043/17 було зупинено, 02.11.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту на майно та розрахунковий рахунок ТОВ «Кремінь Україна» в межах суми позовних вимог в розмірі 1 164 818, 95 грн.

Представник позивача у підготовчому засіданні 06.07.2020 підтримав подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши подану 02.11.2017 Приватним акціонерним товариством "Трест "Київміськбуд-2" заяву про вжиття заходів забезпечення позову,, суд вирішив відмовити у задоволенні означеної заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Разом з тим, статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У відповідності до п. 3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року №16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник вказує на те, що 09.10.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва зобов`язано відповідача оплатити вартість судової експертизи.

Проте, як вказує заявник, вартість експертизи відповідачем не сплачено, а тому позивач зазначає, що це є суттєвим затягуванням судового процесу, що негативно вплине на фінансове становище товариства та просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та розрахунковий рахунок ТОВ «Кремінь Україна» в межах суми позовних вимог в розмірі 1 164 818, 95 грн.

Проте, на переконання суду, наведені позивачем обставини самі по собі не є достатньою підставою в розумінні статті 136 Господарського процесуального кодексу України для забезпечення позову.

За висновком суду, позивач лише формально посилається на неможливість виконання рішення суду і не наводить жодного обґрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та розрахунковий рахунок.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах заяви відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили 06.07.2020 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.07.2020.

Суддя М.Є. Літвінова