ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/438/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» (вул. Армійська, буд.11, корп.4, офіс 3, м. Одеса, 65058; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МВК ТРАНС» (вул. Генуезька, буд. 24-Б, офіс 514, м.Одеса, 65062; поштова адреса: а/с №7/1, пошт.від.№16, Фонтанська дорога, 121, м.Одеса, 65016; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: Харчук І.О. - на підставі довіреності №34 від 17.02.2020р.;

Від відповідача: Михайлін О.Є. - на підставі довіреності від 30.03.2020р.; Стратулат С.Д. - на підставі довіреності від 30.03.2020р.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Харчук І.О. - на підставі довіреності №34 від 17.02.2020р.;

Від відповідача: Михайлін О.Є. - на підставі довіреності від 30.03.2020р.; Стратулат С.Д. - на підставі довіреності від 30.03.2020р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «ЮГ-РЕЗЕРВ», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «МВК ТРАНС» про стягнення збитків у розмірі 189 541 грн. 16 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2020р. залишено позовну заяву ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» без руху та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви.

13 березня 2020р. до суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.03.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14.04.2020р.

Ухвалою суду від 14.04.2020р відкладено судове засідання по суті на 07.05.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2020р. відкладено судове засідання по суті на 21.05.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.05.2020р. відкладено судове засідання на 17.06.2020р.

Протокольною ухвалою від 17.06.2020р. відкладено судове засідання по розгляду справи по суті на 07.07.2020р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, що надійшла до суду 28 квітня 2020р. .

Представники відповідача в судовому засіданні заперечують проти позову в повному обсязі, просять відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 13.04.2020р., запереченнях, що надійшли до суду 18.05.2020р. та поясненнях, що надійшли до суду 07.07.2020р. .

Позивач у справі зазначив, що 06 вересня 2019 р. між ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» (Клієнт) та ТОВ «МВК ТРАНС» (Експедитор) був укладений Договір про транспортно-експедиторське обслуговування №ТЕО-191/-[3]-19.

Відповідно п. 1.2. Договору на підставі письмових заявок Клієнта та за його рахунок Експедитор організовує виконання робіт і послуг, пов`язаних із завантаженням вагонів на станції відправлення (прийомом імпортних вантажів на прикордонних станціях) та їх подальшим перевезенням залізницями України, у тому числі у напрямку портів, а також надання послуг Клієнту щодо організації проведення сертифікації, митного оформлення і відправки зернових, олійних та інших вантажів зі станцій AT «Укрзалізниця» у відповідності до укладених Сторонами додаткових угод до цього Договору.

Згідно п. 1.3. Договору найменування вантажів, перелік станцій, строки виконання, ціну та загальну вартість послуг сторони погоджують в додаткових угодах до даного Договору.

Відповідно п. 2.2.1. Договору Клієнт зобов`язується на кожне перевезення передавати Експедиторові заявку (факсом або електронною поштою), надавати достовірну інформацію про готовність вантажу до завантаження не пізніше ніж за 5 діб до запланованої дати завантаження вагонів з найменуванням станції відправлення.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 3.4. оплата послуг Експедитора по погодженим заявкам здійснюється Клієнтом у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Експедитора на умовах попередньої оплати в розмірі 80% від вартості послуг після надіслання Експедитором Клієнту сканкопій 4-х примірників залізничних накладних електронною поштою на адресу Клієнта: та доплати в розмірі 20% від вартості послуг протягом 3 (трьох) банківських днів після вивантаження вантажу в пункті призначення.

Позивач також зазначив, що з урахуванням консультацій менеджера ТОВ «МВК ТРАНС», сторонами була погоджена заявка №45 від 10.10.2019р. на організацію перевезення 3500 тон пшениці рухомим складом у 54 вагони із залізничної станції Закупне 333401 до Морського торговельного порту «Чорноморськ» з поставкою товару до 05.11.2019р. по станції призначення. У вказані заявці позивачем було запропоновано ставку на перевезення у розмірі 650 грн. за тонну. Зазначену заявку за підписом директора ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» було надіслано в електронному вигляді 11.10.2019р. на адресу ТОВ «МВК ТРАНС» та прийнято менеджером Кострубенко Г.

При цьому, як зазначає позивач, зазначена у заявці дата - « 05.11.2019р.» означає, що до настання цієї дати весь товар - пшениця 3500 тон у рухомому складі 54 вагони, повинен був бути доставлений до станції призначення - Чорноморськ - порт-експорт, код станції 402103. В процесі переговорів щодо дати відвантаження сторонами було погоджено 23.20.2019р., але в Протоколі електронного аукціону початок подачі вагонів було призначено на 00:00 годин 24.10.2019р.

В подальшому, для виконання заявки 15.10.2019р. ТОВ «МВК ТРАНС» взяло участь в аукціоні «ProZorro.Продажі» та перемогло в аукціоні за лотом №UZ081003/M про продаж послуг з використання вагонів власності AT «Укрзалізниця» 1 маршрут по 54 вагони (хопери-зерновози) з однієї маршрутної станції навантаження філії «Південно-Західна залізниця» на 24.10.2019р.

Вказані дії відповідача давали підстави позивачу вважати, що Експедитор прийняв заявку №45 від 10.10.2019р., погодився з запропонованою ставкою та здійснить перевезення.

Крім того, 15 жовтня 2019р. позивачу надійшов лист з проханням узгодити план на маршрутне відвантаження за станції Закупне на 23.10. (маршрут Прозоро) з додатком ГУ-12. Так, Експедитор, як організатор перевезення, подає AT «Укрзалізниця» замовлення на узгодження плану перевезень за формою ТУ-12 на підставі прийнятої заявки від Замовника на організацію перевезення. Метою подання форми ГУ-12 є включення замовленого перевезення у Графік руху AT «Укрзалізниця». Далі Експедитор з/без допомогою Замовника направляє форму ГУ-12 на узгодження з отримувачем, а він в системі АС МЕСПЛАН має надати підтвердження.

Однак, як зазначає позивач, ТОВ «МВК ТРАНС» в порушення Договору не організувало перевезення за заявкою №45 від 10.10.2019р. Так, 28.10.2019р. позивачем було отримано повідомлення ТОВ «МВК ТРАНС» за вих. №189 про невиконання перевезення по причині скасування перевезення AT «Укрзалізниця» у зв`язку з відправленням зі станції Закупне маршрутного поїзда згідно розкладу руху, та із посиланням на те, що AT «Укрзалізниця» попередньо не попередила відповідача про графік руху поїздів.

Разом з тим, як зазначає позивач, в протоколі електронного аукціону №UA-PS-2019-10-08-000077-1 лоту №UZ081003/m розміщене попередження: «Під час участі в аукціонах «ProZorro.Продажі» першочергово просимо звертати увагу на календар планування перевезень зернових вантажів, що розміщений на офіційній сторінці філії «ЦТЛ» в розділі «Узгоджений графік руху», в якому зазначено станції відправлення по перевезенню зернових вантажів за узгодженим графіком руху (з урахуванням категорійності станцій)».

Позивач зазначає, що у відповідності до п. 2.1.11 Договору Експедитор зобов`язується надавати консультаційні та інформаційні послуги з транспортного законодавства, тарифів, умов перевезень вантажів. Своєчасно інформувати Клієнта про зміни діючих або таких, що мають вступити в дію нормативних актів та правил, що стосуються питань організації перевезень та сертифікації вантажів.

Крім того, згідно п.4.8 Договору у разі залучення третіх осіб для виконання своїх зобов`язань за Договором, Експедитор несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань залученої ним третьої особи, як за свої власні.

Таким чином, в зв`язку з невиконанням умов Договору щодо організації перевезення 3500 тон пшениці рухомим складом у 54 вагони із залізничної станції Закупне 333401 до Морського торговельного порту «Чорноморськ», з відвантаженням на 24 жовтня 2019 р., позивач був змушений зберігати товар в період з 25 жовтня по 28 листопада 2019р. на елеваторі ПП «Аграрна компанія 2004» у смт. Закупне.

Вага товару, що зберігався на елеваторі складає 3087 тон, адже, на виконання заявки на перевезення з 12.10.2019р. ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» почало завозити товар на найближчий до станції відвантаження елеватор, що підтверджується розрахунками плати за зберігання. Завезення товару було зупинене як тільки позивачу стало відомо про неподання вагонів під завантаження 24.10.2019р., з метою зменшення витрат на зберігання. Оскільки відвантаження товару мало відбуватися протягом 48 годин, позивач був готовий в будь-який час довезти товар, але 28.10.2019р. отримав лист ТОВ «МВК ТРАНС» про скасування відвантаження.

Позивач зазначив, що вартість зберігання зерна на елеваторі ПП «Аграрна компанія 2004» у смт. Закупне за 1 день зберігання становить 1,87 грн. за одну метричну тонну. Отже, враховуючи, що загальний об`єм, що був переданий на зберігання, становив 3 087,636 метричних тон з розрахунку за 35 днів зберігання з врахуванням того, що з 26.11.2019р. по 28.11.2019р. відбувалось відвантаження, загальна вартість послуг із зберігання становила 189 541 грн. 16 коп., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №22660 від 31.10.2019р., №24699 від 28.11.2019р. та платіжними дорученнями: №14041 від 26.11.2019р., №14050 від 26.11.2019р., №14117 від 28.11.2019р., №14127 від 29.11.2019 р.

При цьому, позивач вважає безпідставним посилання ТОВ «МВК ТРАНС» у якості підстави для невиконання умов Договору на відсутність додаткової угоди про порядок надання послуг, адже, відповідно до п.2.2.5 Договору Клієнт зобов`язаний підписувати документи, підготовлені Експедитором, в цілях належного виконання юридичного і бухгалтерського оформлення цього Договору (протоколи, додаткові угоди, акти виконаних робіт тощо). Проте, ТОВ «МВК ТРАНС» додаткової угоди на підпис ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» надано не було.

Позивач також вважає, що у заявці №45 від 10.10.2019р. було зазначено всю інформацію, необхідну для виконання Договору з урахуванням вимог п.1.3 Договору, окрім загальної вартості. Але, згідно п.3.5 Договору загальна вартість наданих послуг визначається в акті прийому-передачі робіт (наданих послуг). Посвідчення про якість зерна (форма 42) видає лабораторія елеватора при відвантаженні зерна у вагони з метою визначення фактичних показників якості саме завантаженого у транспортний засіб зерна для проведення кінцевих розрахунків між елеватором та власником зерна. Протокол про безпеку та ГМО оформлюється лабораторією елеватора при відвантаженні зерна у вагони виключно за окремою вимогою порту (отримувача).

Позивач також зауважує, що відповідно до п.1.4 Правил планування перевезень вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. передача замовлень на перевезення вантажовідправниками та їх узгодження залізницею здійснюється через автоматизовану систему «МЕСПЛАН». Відповідно до п.2.2 Правил згідно з договором про організацію перевезень не пізніше 12 днів до початку наступного місяця відправник надає залізниці відправлення місячне замовлення на перевезення вантажів за формою ГУ-12 або формою ГУ-12К через АМ МЕСПЛАН або на електронному носії у формі, сумісній з АС МЕСПЛАН, із зазначенням обсягів перевезень у вагонах (контейнерах) і тонах. Замовлення оформлюється окремо для кожної номенклатури вантажу, для кожної станції відправлення.

Таким чином, Експедитор подав до залізниці замовлення на перевезення, виграв аукціон «ProZorro.Продажі» про продаж послуг з використання вагонів власності АТ «Укрзалізниця», визнав факт невиконання перевезення згідно Договору, що, на думку позивача, свідчить про наявність порушеного права позивача та підстав для стягнення збитків.

З метою досудового врегулювання спору 16.12.2019р. ним була направлена претензія на адресу відповідача з пропозицією компенсувати понесені збитки у розмірі 189 541 грн. 16 коп. протягом місяця з дня отримання відповідачем претензії, однак, останній відмовив у задоволенні зазначеної претензії.

Також позивач зазначив, що відповідно до п. 4.1. Договору за не виконання, або не належне виконання зобов`язань за Договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяний збиток відповідно до діючого законодавства. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору.

На підставі вищенаведеного, позивач дійшов висновку, що у зв`язку з тим, що порушення умов Договору з боку відповідача спричинило до заподіяння збитків позивачу у вигляді оплати послуг із зберігання пшениці на елеваторі ПП «Аграрна компанія 2004», вказані збитки у розмірі 189 541 грн. 16 коп. підлягають стягненню з ТОВ «МВК ТРАНС».

В обґрунтування позову позивач посилається на положення ст.ст. 51, 509, 530, 610, 611, 612, 629, 929, 931, 934 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 224, 225 Господарського кодексу України та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, та зазначає, що дійсно між сторонами було укладено Договір про транспортно-експедиторське обслуговування №ТЕО-191/-[3]-19 від 06.09.2019р., відповідно до положень п.п.1.1-1.3 якого Експедитор (ТОВ «МВК ТРАНС») на підставі письмових заявок Клієнта (ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ») та за його рахунок організовує виконання робіт і послуг, пов`язаних із завантаженням вагонів на станції відправлення… та їх подальшим перевезенням залізницями України … у відповідності до укладених сторонами додаткових угод до цього Договору, в яких зазначається: найменування вантажів, перелік станцій, строки виконання та ціна конкретного замовлення в межах основного Договору.

Відповідач не заперечує також, що ним було отримано заявку №45 від 11.10.2019р., у зв`язку з чим 15 жовтня 2019р. ТОВ «МВК ТРАНС» взяло участь в аукціоні «ProZorro.Продажі» та перемогло в ньому за лотом номер: UZ081003/M про продаж послуг з використання вагонів власності AT «Укрзалізниця» 1 маршрут по 54 вагони (хопери-зерновози) з однієї маршрутної станції навантаження філії «Південно-Західна залізниця». В Протоколі електронного аукціону №UA-PS-2019-10-08-000077-1 лоту №UZ081003/M була зазначена запланована дата навантаження 24.10.2019р., при цьому розміщене посилання на «Узгоджений графік руху».

Відповідач зазначає, що в день проведення аукціону, з метою узгодження умов перевезення було ним направлено на адресу позивача електронний лист «Прохання узгодити план на маршрутне відвантаження зі станції Закупне на 23.10 (маршрут Прозоро)» з вкладенням gu12(106) «План перевезень до договору про організацію перевезень на жовтень 2019р.». Однак, відповіді на вищевказаний лист від позивача не надходило. Посвідчення про якість зерна, протоколи на безпеку та ГМО, а також правовстановлюючі документи на вантаж відповідачу не надавались. Пропозицій укладання додаткової угоди на відповідне перевезення позивачем не заявлялось. Вартість послуг з організації вищевказаного перевезення також залишилась неузгодженою.

За таких обставин, враховуючи, що додаткова угода до Договору згідно поданої позивачем заявки не укладалась, ТОВ «МВК ТРАНС» вважає, що воно не взяло на себе зобов`язань з організації перевезення вантажу за заявкою ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» №45 від 10.10.2019р.

Причиною не укладання додаткової угоди та не направлення її проекту позивачу відповідач вважає ненадання з боку ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» всіх необхідних документів та інформації (правовстановлюючих документів на вантаж, посвідчення про якість зерна (форма 42), протоколів на безпеку та ГМО) та неузгодження позивачем Плану перевезень до договору про організацію перевезень на жовтень 2019р. (форма ГУ-12) і вартості перевезення, яка сплачується авансом відповідно до п.3.1,3.4 Договору.

Відповідач також зауважив, що відповідно до положень п.2.2.1 Договору Клієнт зобов`язується на кожне перевезення передавати Експедиторові заявку, надавати достовірну інформацію про готовність вантажу до завантаження не пізніше ніж за 5 діб до запланованої дати завантаження вагонів з найменуванням станції відправлення, а згідно п.2.2.2 Договору Клієнт зобов`язаний надати Експедитору всі документи та інформацію, необхідні для здійснення ним відвантаження, сертифікації, митного оформлення вантажу та виконання інших обов`язків згідно умов Договору не пізніше ніж за 5 діб до запланованої дати завантаження вагонів.

Аналогічні вимоги також містяться в ч.2 ст.12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Відповідно ж до положень п.2.2.2 та п.4.10 Договору у випадку ненадання Клієнтом необхідної інформації та документів, а також у разі нездійснення Клієнтом авансових платежів Експедитор вправі не приступати до виконання послуг, заявлених Клієнтом.

Відповідач також зауважив, що оскільки в заявці №45 від 10.10.2019р. не містилось прохання організувати перевезення вантажу до 05.11.2019р., а узгодження умов перевезення не відбувалось і після 24.10.2019р. відповідачем було направлено інформаційний лист від 28.10.2019р., яким повідомлено позивача про те, що по ст.Закупне перевезення було скасовано Укрзалізницею. При цьому, на думку відповідача, у цьому листі йдеться не про причину невиконання зобов`язань ТОВ «МВК ТРАНС» перед ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ», а про додаткову причину неможливості їх виникнення, а саме - про факт відправлення поїзду, яким планувалось перевозити товар, за графіком руху без урахування часу на завантаження пшениці позивача.

Крім того, відповідач зазначає, що сам факт виграшу аукціону не свідчить про факт прийняття в роботу заявки позивача та виникнення зобов`язань за Договором. Початком виконання заявки, на думку відповідача, є момент підписання відповідної додаткової угоди на це перевезення, а не узгодження заявки, як зазначає позивач у позовній заяві.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на положення ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», відповідно до якої за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу: договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі; істотними умовами договору транспортного експедирування зокрема є: вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін мас бути досягнуто згоди.

Як зазначає відповідач, ст. 10 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено право експедитора не приступати до виконання обов`язків за договором транспортного експедирування до отримання від клієнта всіх необхідних документів та іншої інформації щодо властивостей вантажу, умов його перевезення та іншої інформації, необхідної для виконання експедитором обов`язків, передбачених договором транспортного експедирування.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 933 Цивільного кодексу України клієнт зобов`язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов`язків, встановлених договором.

На підставі вищенаведеного, відповідач дійшов висновку, що перевезення пшениці за заявкою №45 від 10.10.2019р. не відбулось з вини саме позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, на підставі чинного законодавства, судом встановлено, що 06.09.2019 р. між ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» (Клієнт) та ТОВ «МВК ТРАНС» (Експедитор), в цілях організації Експедитором транспортно-експедиторського обслуговування внутрішніх, експортно/імпортних вантажів Клієнта при перевезенні залізницями України відповідно до Правил перевезень вантажів, Статуту залізниць України, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951р. зі змінами та доповненнями, був укладений Договір про транспортно-експедиторське обслуговування №ТЕО-191/-[3]-19.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська діяльність здійснюється суб`єктами господарювання різних форм власності, які для виконання доручень клієнтів чи відповідно до технологій роботи можуть мати: склади, різні види транспортних засобів, контейнери, виробничі приміщення тощо. Експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України. Транспортно-експедиторську діяльність можуть здійснювати як спеціалізовані підприємства (організації), так і інші суб`єкти господарювання.

У відповідності до ч.1 ст. 929 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно абз.абз. 1, 3, 5 ч.3 ст.8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитори за дорученням клієнтів: забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України; здійснюють роботи, пов`язані з прийманням, накопиченням, подрібненням, доробкою, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів; організовують охорону вантажів під час їх перевезення, перевалки та зберігання тощо.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися правовідносини щодо транспортного експедирування.

У відповідності до п.8.1 Договору термін дії Договору встановлюється з дня підписання і діє до 31.12.2019р. Договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення терміну дії не повідомить іншу сторону в письмовій формі про розірвання Договору.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Отже, у сторін за Договором про транспортно-експедиторське обслуговування №ТЕО-191/-[3]-19 виникли певні права та обов`язки.

Відповідно п. 1.2. Договору на підставі письмових заявок Клієнта та за його рахунок Експедитор організовує виконання робіт і послуг, пов`язаних із завантаженням вагонів на станції відправлення (прийомом імпортних вантажів на прикордонних станціях) та їх подальшим перевезенням залізницями України, у тому числі у напрямку портів, а також надання послуг Клієнту щодо організації проведення сертифікації, митного оформлення і відправки зернових, олійних та інших вантажів зі станцій AT «Укрзалізниця» у відповідності до укладених Сторонами додаткових угод до цього Договору.

За матеріалами справи, сторонами була погоджена заявка №45 від 10.10.2019р. на організацію перевезення 3500 тон пшениці рухомим складом у 54 вагони із залізничної станції Закупне 333401 до Морського торговельного порту «Чорноморськ» з поставкою товару до 05.11.2019р. по станції призначення. У вказані заявці позивачем було запропоновано ставку на перевезення у розмірі 650 грн. за тонну. Крім того, заявка містила інформацію щодо вантажоодержувача, інформацію для заповнення залізничної накладної щодо Експортера товару, продавця товару, експедитора в порту та номер контракту. Щодо переліку документів, які необхідні та будуть надані до перевізних документів та супроводження вантажу на всьому шляху слідування зазначено, що такими документами є : посвідчення про якість зерна (форма 42) та протоколи на безпеку та ГМО.

Зазначену заявку за підписом директора ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» було надіслано в електронному вигляді 11.10.2019р. на адресу ТОВ «МВК ТРАНС» та прийнято менеджером ОСОБА_1 .

У відповідності до п.2.1.2 Договору Експедитор зобов`язується забезпечити своєчасне замовлення і подачу вагонів під завантаження на станції відправлення вантажу, організувати відвантаження вантажу залізничними вагонами, відповідно до додаткових угод до даного Договору та отриманих від Клієнта заявок.

Судом встановлено, що 15.10.2019р. ТОВ «МВК ТРАНС» взяло участь в аукціоні «ProZorro.Продажі» та перемогло в аукціоні за лотом №UZ081003/M про продаж послуг з використання вагонів власності AT «Укрзалізниця» 1 маршрут по 54 вагони (хопери-зерновози) з однієї маршрутної станції навантаження філії «Південно-Західна залізниця» на 24.10.2019р., про що 15.10.2019р. повідомило Клієнта та надіслало на його адресу прохання узгодити план на маршрутне відвантаження зі станції Закупне на 23.10. (маршрут Прозоро).

Зазначене спричинило правомірні очікування позивача про прийняття заявки №45 від 10.10.2019р. до виконання ТОВ «МВК ТРАНС» у зв`язку з тим, що Експедитор, як організатор перевезення, подає AT «Укрзалізниця» замовлення на узгодження плану перевезень за формою ГУ-12 на підставі прийнятої заявки від Замовника на організацію перевезення. Метою подання форми ГУ-12 є включення замовленого перевезення у Графік руху AT «Укрзалізниця». Далі Експедитор з/без допомогою замовника направляє форму ГУ-12 на узгодження з отримувачем, а він в системі АС МЕСПЛАН має надати підтвердження. Проте, отримувач не має змоги здійснити підтвердження доки перевезення не буде включено до Графіку руху AT «Укрзалізниця». Однак, у зв`язку з тим, що відповідач не включив дане перевезення до Графіку руху AT «Укрзалізниця», воно не було погоджене з боку перевізника - AT «Укрзалізниця».

Клієнт, відповідно до п.2.2.1, п.2.2.2 Договору, зобов`язується на кожне перевезення передавати Експедиторові заявку (факсом або електронною поштою), надавати достовірну інформацію про готовність вантажу до завантаження не пізніше ніж за 5 (п`ять) діб до запланованої дати завантаження вагонів з найменуванням станції відправлення; надати Експедитору всі документи та інформацію, необхідні для здійснення ним відвантаження, сертифікації, митного оформлення вантажу та виконання інших обов`язків згідно умов Договору не пізніше ніж за 5 діб до запланованої дати завантаження вагонів. У випадку ненадання Клієнтом необхідної інформації та документів Експедитор вправі не приступати до виконання своїх обов`язків.

При цьому, згідно п. 1.3. Договору найменування вантажів, перелік станцій, строки виконання, ціну та загальну вартість послуг сторони погоджують в додаткових угодах до даного Договору. Відповідно до п.3.1 Договору сторони погоджують ставку на перевезення конкретного вантажу шляхом підписання додаткових угод до цього Договору.

Крім того, відповідно до п.6.1 Договору при виникненні необхідності деталізації і уточнення окремих умов дійсного Договору складаються додатки і додаткові угоди до Договору.

Отже, сторони у Договорі передбачили обов`язковість укладання додаткових угод до Договору з метою визначення у них умов щодо найменування вантажів, перелік станцій, строки виконання, ціну та загальну вартість послуг, деталізації і уточнення окремих умов дійсного Договору.

Згідно п.2.2.5 Договору Клієнт зобов`язується підписувати документи, підготовлені Експедитором, в цілях належного виконання юридичного і бухгалтерського оформлення цього Договору (протоколи, додаткові угоди, акти виконаних робіт і інші).

Таким чином, сторони у Договорі домовилися, що саме Експедитор готує протоколи, додаткові угоди, акти виконаних робіт і інші документи .

Згідно п.6.4 Договору усі додаткові угоди, додатки, зміни і доповнення до даного Договору оформлюється сторонами у письмовій формі та підписується обома сторонами, після чого стають невід`ємною часиною даного Договору.

За таких обставин, саме ТОВ «МВК ТРАНС» як Експедитор після отримання заявки від ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ», на виконання умов Договору про транспортно-експедиторське обслуговування №ТЕО-191/-[3]-19 від 06.09.2019р., мало підготувати проект додаткової угоди до цього Договору із зазначенням і ній найменування вантажів, переліку станцій, строків виконання, ціни та загальної вартості послуг, ставки на перевезення конкретного вантажу, а у випадку необхідності - іншої додаткової інформації, та направити її для підписання Клієнту - ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» .

Але, матеріали справи доказів вчинення відповідачем таких дій не містять.

Листом за вих.№189 від 28.10.2019р. ТОВ «МВК ТРАНС» повідомило позивача, що по станції Закупне було сплановано в жовтні 2019р. відвантаження маршруту в кількості 54 вагона-зерновоза. Під час погодження плану та електронних заявок, перевезення було скасовано у зв`язку з відправленням зі станції Закупне маршрутного поїзда згідно розкладу руху. Про графік руху поїздів попередньо АТ «Українська залізниця» не попереджала, що призвело до невиконання перевезення даного маршруту на 23.10.2019р.

Отже, саме відповідачем у справі не було вчинено дій щодо організації перевезення, замовленого ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» у заявці №45 від 10.10.2019р.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.933 Цивільного кодексу України, на яку в обґрунтування своєї правової позиції посилається відповідач справі, експедитор повинен повідомити клієнта про виявлені недоліки одержаної інформації, а в разі її неповноти - вимагати у клієнта необхідну додаткову інформацію. Але, Експедитором - ТОВ «МВК ТРАНС» доказів повідомлення Клієнта про недоліки одержаної інформації та витребування додаткової інформації до матеріалів справи не надано.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з організацією перевезення позивач 08.10.2019р. уклав Договір складського зберігання №718/10-19, відповідно до якого Приватне підприємство (далі-ПП) «Аграрна компанія 2004» прийняло на відповідальне зберігання від ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» як Поклажодавця зерно, а саме 4 000 метричних тон, строком до 10.01.2020р.

Вартість зберігання зерна на елеваторі ПП «Аграрна компанія 2004» у смт. Закупне за 1 день зберігання становить 1,87 грн. за одну метричну тонну. Отже, враховуючи, що загальний об`єм, що був переданий на зберігання з метою відвантаження за заявкою №45 від 10.10.2019р., становив 3 087,636 метричних тон, з розрахунку за 35 днів зберігання з врахуванням того, що з 26.11.2019р. по 28.11.2019р. відбувалось відвантаження, загальна вартість послуг із зберігання становила 189 541 грн. 16 коп., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №22660 від 31.10.2019р., №24699 від 28.11.2019р. та платіжними дорученнями: №14041 від 26.11.2019р., №14050 від 26.11.2019р., №14117 від 28.11.2019р., №14127 від 29.11.2019 р.

На виконання Договору складського зберігання позивачем було сплачено ПП «Аграрна компанія 2004» 189 541 грн. 16 коп., що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №22660 від 31.10.2019р., №24699 від 28.11.2019р. та платіжними дорученнями: №14041 від 26.11.2019р., №14050 від 26.11.2019р., №14117 від 28.11.2019р., №14127 від 29.11.2019 р.

За змістом положень ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Виходячи з приписів ст. 22 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду констатує, що збитки мають правову природу, яка не ототожнюється з будь-якими сумами, які особа повинна сплатити у зв`язку з виконанням умов договору, оскільки під збитками слід розуміти реальну втрату матеріальних цінностей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, або втрата доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: - протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; - наявності шкоди; - причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; - вини боржника.

При цьому обов`язок доведення в суді факту протиправної поведінки відповідача, розміру завданої шкоди, а також прямого причинного зв`язку між ними покладається на позивача з документальним підтвердженням обґрунтованого розрахунку суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Водночас, відсутність або ж недоведеність хоча б одного з елементів складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди (збитків).

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків. Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі, якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше. Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

На думку суду, виходячи з матеріалів справи, наявний безпосередній причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача у вигляді невиконання своїх зобов`язань за Договором про транспортно-експедиторське обслуговування №ТЕО-191/-[3]-19, його вини, наявністю шкоди та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою, адже, саме невиконання ТОВ «МВК ТРАНС» своїх зобов`язань за Договором призвело до необхідності зберігання зерна на складі у період жовтень- листопад 2019р.

З урахуванням наявних у справі матеріалів, на думку суду, позивачем у справі доведено факт спричинення збитків у розмірі 189 541 грн. 16 коп. невиконанням з боку відповідача Договору про транспортно-експедиторське обслуговування №ТЕО-191/-[3]-19 відповідно до заявки №45 від 10.10.2019р., адже в силу п.4.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяний збиток відповідно до діючого законодавства .

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

На думку суду, позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який відповідає тим, що передбачені законодавством, та забезпечить відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВК ТРАНС» про стягнення збитків у розмірі 189 541 грн. 16 коп. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МВК ТРАНС» (вул. Генуезька, буд. 24-Б, офіс 514, м.Одеса, 65062; поштова адреса: а/с №7/1, пошт.від.№16, Фонтанська дорога, 121, м.Одеса, 65016; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» (вул. Армійська, буд.11, корп.4, офіс 3, м. Одеса, 65058; ) збитки у розмірі 189 541 грн. 16 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 843 грн. 12 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13 липня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога