СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р. Справа № 910/22878/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Зубченко І.В., суддя Медуниця О.Є.,

за участі секретаря судового засідання Казаковій О.В.,

за участі представників:

позивача Тимошина О.А., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЧК №001009 від 16.10.2018; ордер Серія ЧК №109620 від 10.07.2020,

відповідача Романюха Д.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1243 від 10.02.2004; довіреність №3 від 17.01.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Трейдінг, м. Миколаївка, Донецької області, (вх. №1475 Д/3) на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.03.2020 (головуючий суддя Демідова П.В., суддів Чернова О.В., Сковородіна О.М., повний текст ухвали складено та підписано 04.03.2020) у справі № 910/22878/17,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Шахтоуправління Донбас, м. Селидове, Донецької області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Трейдінг, м. Миколаївка, Донецької області,

про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції №10/06-1 від 10.06.2017, 3 % річних та індексу інфляції, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.10.2019 у справі №910/22878/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Шахтоуправління Донбас, м. Селидове Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Трейдінг, м. Миколаївка Донецької області про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції №10/06-1 від 10.06.2017, 3 % річних та індексу інфляції задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Трейдінг (84180, Донецька обл., Слов`янський район, місто Миколаївка, вулиця Європейська, будинок 120, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Шахтоуправління Донбас (85400, Донецька обл., місто Селидове, вулиця Щорса, будинок 10, квартира 67, ) суму основного боргу в розмірі 90 834 747, 51 грн, 3% річних в розмірі 4 012 278, 93 грн, інфляційні втрати в розмірі 18 351 941, 78 грн, судовий збір в розмірі 240 000,00 грн.

12.02.2020 до Господарського суду Донецької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Трейдінг надійшла заява за вих. №07/02-1 від 07.02.2020 про відстрочку виконання рішення суду від 22.10.2019 по справі №910/22878/17 до 03.02.2021.

Звертаючись до суду із відповідною заявою, боржник зазначив, що обставини, які існують на даний час ускладнюють виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.03.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Трейдінг за вих. №07/02-1 від 07.02.2020 про відстрочку виконання рішення суду від 22.10.2019 по справі №910/22878/17 до 03.02.2021 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що боржником не було надано належних та допустимих доказів у розумінні приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували доцільність відстрочення виконання рішення та відступлення від вимог ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідач не погодився з зазначеною ухвалою та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та недотримання процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 02.03.2020 у справі № 910/22878/17 та відстрочити виконання рішення Господарського суду Донецької області від 22.10.2019 у справі №910/22878/17.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- діючі норми господарського процесуального кодексу України не зобов`язують відповідача при поданні заяви про відстрочення виконання рішення суду доказувати гарантовану можливість виконання рішення суду у запропоновані ним строки;

- відмовляючи у задоволенні заяви про надання відстрочки виконання судового рішення від 22.10.2019, суд першої інстанції безпідставно застосував ч. 1 ст. 33 Закону України Прі виконавче провадження;

- суд першої інстанції не дав належної оцінки наданим відповідачем доказам стосовно наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тим самим порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2020 визначено склад колегії суддів: Гребенюк Н.В. головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Білецька А.М., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Трейдінг, м. Миколаївка, Донецької області, на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.03.2020 у справі № 905/255/20 та призначено справу до розгляду на "14" липня 2020 р. о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 117.

02.07.2020 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив від позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю Шахтоуправління Донбас, м. Селидове, Донецької області, (вх. № 6313), в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану судову ухвалу без змін.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2020 у зв`язку зі знаходженням на лікарняному судді Білецької А.М. сформовано колегію суддів у складі: Гребенюк Н.В. головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Зубченко І.В., Медуниця О.Є.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу доводи сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Звертаючись до суду із заявою про відстрочку виконання рішення, боржник зазначив, що обставини, які існують на даний час ускладнюють виконання рішення суду, а саме, наявні збитки від господарської діяльності за 2018 рік у розмірі 16 700 000,00 грн. та за 9 місяців 2019 року у розмірі 691 000, 00 грн. Крім того, боржник зазначив про наявність дебіторської заборгованості інших осіб перед ним на суму 398 349 198, 43 грн, у зв`язку з чим ведеться відповідна позовна робота. Вказані обставини, за твердженням заявника, фактично позбавляють останнього можливості виконати рішення господарського суду від 22.10.2019 у строк, передбачений процесуальним законодавством.

До матеріалів заяви надано належним чином завірені копії документів, а саме: звіти про фінансовий результат за 2018р. та за останні 9 місяців 2019р., Додаток №1 до декларації про доходи та майно боржника від 10.12.2019, якими підтверджені викладені заявником обставини.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 1 ст. 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За приписами ч. 3, 4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи прийняття рішення по справі 22.10.2019 року, суд зазначає, що законодавча можливість відстрочення виконання рішення в межах встановленого процесуального строку не може бути пізніші ніж 21.10.2020 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Європейський суд з прав людини зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувана та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке рішення не може вважатися законним та справедливим.

Тобто, приймаючи рішення про відстрочку виконання рішення, суд повинен оцінити, а заявник відповідно довести належними доказами, гарантовану можливість виконання рішення у запропоновані ним строки.

Запроваджена інституція відстрочення виконання судового рішення має на меті забезпечити його реальне виконання з урахуванням інтересів сторін. У зв`язку з чим, наявність збитків без визначення реальної перспективи виконання судового рішення не може бути підставою для відстрочки такого виконання.

В порушення ст.74 ГПК України заявником не надано доказів того, що в строк, визначений ним для відстрочки виконання рішення воно буде виконано.

Наданий до матеріалів справи додаток до декларації про доходи та майно боржника, в умовах відсутності доказів запровадження процедур стягнення заборгованості та перспектив такого стягнення, не є доказом виконання рішення у запропонований заявником строк.

За правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду повинно бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням (рішення у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 року).

Посилання відповідача про складне фінансове становище не є підставою для відстрочення виконання рішення, оскільки перелічені відповідачем обставини є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності, крім того сторони у справи перебувають у рівних економічних умовах, а надані відповідачем копії Звітів про фінансовий результати не є належними доказами збитковості фінансово-господарської діяльності відповідача.

Жодного доказу (довідок банків) про відсутність коштів на рахунках заявника відповідачем до заяви не надано.

Слід зазначити, що заборгованість відповідача за продукцію виникла в квітні 2016 року, майже три роки відповідач не сплачував існуючу заборгованість, не здійснив жодної спроби до мирного врегулювання даного спору, добровільної сплати заборгованості та виконання судового рішення.

Суд також враховує, що у позивача існують власні зобов`язання перед державою у вигляді сплати податків і обов`язкових зборів, сплати власних зобов`язань перед контрагентами.

Таким чином, наведені відповідачем обставини не свідчать про істотне ускладнення виконання рішення або неможливість його виконання в розумінні статті 331 ГПК України.

Проаналізувавши зміст та матеріали заяви про відстрочку виконання рішення суду, судом першої інстанції правомірно зроблено висновок про те, що надані боржником докази не свідчать про відсутності у боржника можливості виконати судове рішення без надання відстрочки, не спростовують наявність вини боржника у виникненні заборгованості та її несплаті, а також не підтверджують можливість виконання рішення у запропоновані строки.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Приписами ст. 129 Конституції України та ст. 326 ГПК України закріплено принцип обов`язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За змістом практики Європейського суду довготривале невиконання рішення суду є формою порушення права на справедливий судовий розгляд, передбачений ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що може бути виправдано за конкретних та обґрунтованих обставин справи.

Боржником не було надано належних та допустимих доказів у розумінні приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували доцільність відстрочення виконання рішення та відступлення від вимог ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи встановлені судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд першої інстанції обґрунтовано не задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Трейдінг про відстрочення виконання рішення суду від 22.10.2019 у справі №910/22878/17.

Разом з тим, суд першої інстанції звернув увагу на те, що відмова в задоволені заяви не є перешкодою для реалізації прав заявника на відстрочку виконання судового рішення у справі 910/28278/17 у тому випадку, коли заявник належними доказами доведе обґрунтованість та доцільність такого відстрочення із наданням доказів виконання рішення в запропонований строк.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Трейдінг, м. Миколаївка, Донецької області, без задоволення, а ухвалу господарського суду Донецької області від 02.03.2020 у справі № 910/22878/17 - без змін.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 254, 255, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоінвест Трейдінг, м. Миколаївка, Донецької області, на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.03.2020 у справі № 910/22878/17 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 02.03.2020 у справі № 910/22878/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.07.2020.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.Є. Медуниця