РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.07.2020Справа № 910/6570/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю.,розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ІН-ТРЕЙН»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес»

про стягнення 27 000, 00 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «В-ІН-ТРЕЙН» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про стягнення 27 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не поставив товар згідно умов договору № 442 від 10.02.2020 та не повернув суму попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2020 позовну заяву залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва позивачем було подано 01.06.2020 заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/6570/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 03.06.2020 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 660 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 10.02.2020 укладено договір поставки № 442, за яким відповідач зобов`язався поставити позивачу мобільну гідравлічну рампу, а позивач - прийняти та оплатити її вартість.

Згідно пункту 2.1 договору № 442 від 10.02.2020 вартість товару визначається відповідачем в рахунку-фактурі та специфікації до даного договору.

Відповідно до пункту 4.1 договору № 442 від 10.02.2020 оплата здійснюється на умовах передплати 50 % від загальної вартості товару протягом 3 банківських днів з дати підписання специфікації до договору, решту 50 % від загальної вартості товару протягом 3 банківських днів з дати отримання товару.

Специфікацією № 1 сторони узгодили поставку товару на загальну суму 27 000, 00 грн.

Позивач здійснив попередню оплату на рахунок відповідача у розмірі 50 % вартості товару, визначеного специфікацією № 1 до договору № 442 від 10.02.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 35 від 10.02.2020 на суму 13 500, 00 грн.

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини шостої статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.1.1 договору № 442 від 10.02.2020 встановлено, що товар поставляється протягом 3 календарних днів з дати отримання попередньої оплати.

Судом встановлено, що строк поставки товару за договором № 442 від 10.02.2020 є таким, що настав.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою та другою статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу . Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Умовою застосування частини другої статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Позивач 21.02.2020 направив відповідачу претензію з вимогою повернути суму попередньої оплати.

Позивач стверджує, що відповідач не здійснив поставку товару, визначеного специфікацією № 1 до договору № 442 від 10.02.2020 та не повернув суму попередньої оплати, у результаті чого на момент звернення до суду у відповідача існувала заборгованість з повернення суми попередньої оплати у розмірі 13 500, 00 грн.

Доказів поставки відповідачем товару на суму 13 500, 00 грн. чи повернення попередньої оплати на вказану суму суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 13 500, 00 грн. попередньої оплати підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 13 500, 00 грн. - пені.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 договору № 442 від 10.02.2020 встановлено, що у випадку порушення відповідачем строків поставки товару відповідно до пункту 3.1.1, даного договору відповідач виплачує позивачу пеню, розраховану в розмірі 10 % від суми, що підлягає поставці, за кожен день прострочення поставки, але не більше 50 %.

За твердженням позивача, яке не спростоване відповідачем, у встановлений договором строк поставка товару не була здійснена.

Відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право:

- вимагати передання оплаченого товару або

- вимагати повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, у даному випадку має місце чітке законодавче визначення двох можливих способів захисту прав позивача, яким обрано відмову від укладеного договору та повернення суми попередньої оплати.

Обраний спосіб захисту унеможливлює застосування до правовідносин встановленої договором пені за прострочення поставки товару.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 13 500, 00 грн. - пені за несвоєчасну поставку товару.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» (03062, місто Київ, вулиця Чистяківська, будинок 2, ідентифікаційний код 13676259) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ІН-ТРЕЙН» (21018, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Пирогова, будинок 39, ідентифікаційний код 43369307) 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. - основного боргу та 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк