РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2020Справа № 910/936/20
За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «АЗУР ГРУП»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Анкліт»

треті особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - 1) Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків "ЖИТЛОБУДІНВЕСТБУД-УКБ"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «ЛАД-ХХІС»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВІСТАС»

про стягнення 155 926, 73 грн

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судового засідання Саницька Б.В.

представники учасників справи:

від позивача: Проценко Р.В.;

від відповідача: Кравченко Р.М.;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 1)- Кокойко М.І.

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 2)- не з'явився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «АЗУР ГРУП» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Анкліт» (надалі - відповідач) в якому просить стягнути суму заборгованості в розмірі 221 789, 88 грн, з яких: 180 000, 00 грн сума основної заборгованості, 29 953, 88 грн інфляційні втрати та 11 836, 00 грн 3% річних.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.509, 526, 610, 625, 849 ЦК України, ст.173 ГК України обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх обов'язків за договором підряду №714 від 11.08.2017, в частині повного та своєчасного виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

30.01.2020 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.03.2020.

02.03.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує про необґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим просив суд відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що роботи були виконані субпідрядником - ТОВ «ДТ «ВІСТАС», на підтвердження чого надав копії відповідних документів. Також просив продовжити строк для подання відзиву.

04.03.2020 у підготовче засідання з'явились представники позивача та відповідача. Суд протокольно задовольнив клопотання відповідача для продовження строку для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВІСТАС» (надалі -третя особа 1), у зв'язку з чим відкладено підготовче засідання на 18.03.2020.

18.03.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин викладених у відзиві. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідачем суму сплачених грошових коштів у розмірі 180 000, 00 грн використано частково в сумі 65 863, 15 грн, які є загальною вартістю виконаних робіт відповідачем, інша частина робіт залишилась невиконаною. На підставі чого позивачем залучено до участі іншого виконавця будівельних робіт - ТОВ «БК «ЛАД-ХХІС» для закінчення невиконаних робіт. На підтвердження своєї позиції надав копію договору підряду №711 від 11.08.2017, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та акти приймання-виконання будівельних робіт. У зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача 155 926, 73 грн суми заборгованості, з яких: 114 136, 85 грн сума основної заборгованості (180 000, 00 грн - 65 863, 15 грн), 29 953, 88 грн інфляційні втрати та 11 836, 00 грн 3% річних. Просив поновити строк для подання відповіді на відзив, у зв'язку з великою завантаженістю в роботі.

18.03.2020 від представника позивача надійшли клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють вимог щодо предмета спору на стороні позивача: КП "ЖИТЛОБУДІНВЕСТБУД-УКБ" та ТОВ "БК "ЛАД-ХХІС".

У підготовче засідання 18.03.2020 з'явились представники позивача та відповідача. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ніхто не з'явився, повідомлений був належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2020 залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: КП "ЖИТЛОБУДІНВЕСТБУД-УКБ" (надалі-третя особа 2) та ТОВ "БК "ЛАД-ХХІС" (надалі - третя особа 3), відкладено підготовче засідання на 14.04.2020.

13.04.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з поширенням коронавірусу COVID-19.

Засідання призначене на 14.04.2020 не відбулося, в зв'язку із перебуванням судді Карабань Я.А. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 підготовче засідання призначено на 16.06.2020.

20.05.2020 від третьої особи 2 надійшли письмові пояснення.

У підготовче засідання 16.06.2020 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи на стороні позивача-1. Інші учасники справи в засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020, враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 01.07.2020.

Представник позивача в судовому засіданні 01.07.2020 надав пояснення по суті позовних вимог, позов просив задовольнити, представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Представник третьої особи 2 підтримав позовні вимоги позивача.

Представники третіх осіб 1 та 3 у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дійшов висновку, що неявка третіх осіб 1 та 3 у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 01.07.2020 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.08.2017 між позивачем (замовником) та відповідачем (підрядником) укладено договір підряду № 714 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати, відповідно до проектної документації, державних будівельних норм України, та умов цього договору повний комплекс робіт по оздобленню квартир житлового будинку №3 на вул. Крушельницької у Дарницькому районі м. Києва, (надалі - об'єкт).

Перелік повного комплексу робіт передбачених проектною документацією та переліком робіт, що виконується підрядником за цим договором (код 43, 39 згідно ДК 016:2010):

- повний комплекс робіт по оздобленню квартир №158, 161 площею 158, 9 м2 у відповідності з проектною документацією та переліком робіт (п.1.2 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору визначено, що строки виконання робіт становлять: початок робіт - серпень 2017 року та завершення робіт - жовтень 2017 року.

Згідно із п. 3.2. договору строки виконання робіт можуть змінюватися із внесенням відповідних змін у договір у разі:

- виникнення обставин непереборної сили;

- виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт.

Строк виконання робіт змінюється (переноситься) шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору.

Відповідно до п. 4.1. договору договірна ціна повного комплексу робіт, включаючи вартість матеріалів та обладнання, вказаних в п. 1.2. договору і складає 248 665, 20 грн.

Згідно п.4.2. договору замовник має право здійснити попередню оплату у визначеному сторонами розмірі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника.

Розрахунки за виконані та прийняті роботи здійснюються на визначених цим договором умовах.

Відповідно до пунктів 11.1., 11.2. та 11.3. договору замовник проводить розрахунки за виконані та прийняті роботи, згідно підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і довідок про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/форми КБ-3, які підрядник зобов'язаний щомісячно надавати замовнику не пізніше 20 числа звітного місяця в двох примірниках; замовник приймає виконані належним чином підрядником роботи, шляхом підписання КБ-2в і КБ-3, протягом десяти робочих днів з моменту їх отримання або надає мотивовану (обґрунтовану) відмову у письмовій формі від приймання робіт та підписання наданих КБ-2в і КБ-3; замовник має право здійснити попередню оплату у визначеному сторонами розмірі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника; оплата виконаних підрядником робіт здійснюється замовником протягом 10 робочих днів з моменту підписання актів (ф.КБ-2в), довідок (ф.КБ-3) за умови надходження коштів від замовника будівництва.

Приймання-передача закінчених робіт проводиться в порядку встановленому договором та іншими нормативними актами в будівництві (п.12.1. договору).

Пунктом 15.2. договору передбачено, що замовник має право зупинити виконання робіт за договором або розірвати договір в односторонньому порядку, надіславши письмове повідомлення підряднику за п'ять днів до запланованої дати розірвання, у разі:

- прийняття рішення про припинення будівництва;

- прийняття судом постанови про визнання підрядника банкрутом;

- якщо підрядник допустив відставання темпів виконання робіт від передбачених договором на 20 днів;

- неодноразове порушення підрядником будівельних норм і правил при виконанні робіт, правил техніки безпеки, вимог проекту та умов цього договору;

- якщо підрядник виконав роботи з істотними недоліками і не забезпечив їх усунення у визначений замовником строк.

Умова щодо повідомлення підрядника вважається дотриманою замовником з дня відправлення замовником письмового повідомлення на адресу підрядника.

Договір вважається розірваним з дня відправлення замовником письмового повідомлення на адресу підрядника.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (п.18.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов пункту 4.2. договору перераховано грошові кошти у вигляді попередньої оплати на загальну суму 180 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №1878 від 14.09.2017 на суму 80 000,00 грн, №1931 від 11.10.2017 на суму 50 000,00 грн, №2000 від 06.11.2017 на суму 50 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем частково виконано роботи по оздобленню квартир №158, 161 на загальну суму 65 863, 15 грн, інша частина робіт залишилася не виконаними. У зв'язку з чим 11.08.2017 позивачем укладено договір підряду №711, з урахуванням умов додаткової угоди №1 від 05.01.2018, із третьою особою 3, предметом якого було виконання робіт по оздобленню квартир, у тому числі №158 та №161.

У зв'язку з неповним та несвоєчасним виконанням відповідачем робіт за договором підряду, позивачем направлено на адресу відповідача претензію від 14.08.2018 за №193, відповідно до якої замовник (позивач) посилаючись на положення ст. 525, 526 ЦК України щодо односторонньої відмови від зобов'язань, у зв'язку з неналежним виконанням робіт підрядником (відповідачем), вимагав повернути сплачені ним грошові кошти та сплатити штрафні санкції протягом семи днів, з моменту отримання даної претензії.

24.02.2020 за №24/02-20-1 позивачем було направлено на адресу відповідача лист де зазначив, що в зв'язку з неповним виконанням робіт відповідачем, позивачем було залучено нового підрядника для виконання оздоблювальних робіт у квартирах №158 та №161 - ТОВ «ЛАД-ХХІС», який завершив виконання вказаних робіт. До зазначеного листа долучено акти підтверджених об'ємів робіт по квартирам №158 та №161 від 10.08.2018 та акти виконаних робіт по формі №КБ-2в по квартирам №158 та №161 на загальну суму 65 863, 15 грн.

Направлення вищевказаної претензії та листа підтверджується описами вкладення в цінні листи та розрахунковими документами пошти (а.с.16, 128).

Враховуючи, що відповідач вимоги позивача не виконав та грошові кошти не повернув, позивач звернувся до суду з позовом в порядку ч.2 ст.849 ЦК України про стягнення з відповідача суми грошових коштів у розмірі 114 136, 85 грн та 29 953, 88 грн інфляційних втрат і 11 836, 00 грн 3% річних нарахованих за період з 01.11.2017 по 10.01.2020.

Відповідач, в свою чергу, заперечуючи проти задоволення позову зазначив, що роботи за договором підряду №714 від 11.08.2017 були виконані субпідрядником (третьою особою 1) в повному обсязі, про що свідчать довідка форми №КБ-3 і акт форми №КБ-2в від 30.12.2017 підписані з боку відповідача (а.с. 66-68), на підтвердження чого надав копію договору №07/11 від 07.11.2017 (субпідряду), укладеного з третьою особою 1, довідки про вартість виконаних робіт форми №КБ-3 та акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад - грудень 2017 року форми №КБ-2в.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Частина 1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст.837 Цивільного кодексу України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст.846 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст.877 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами укладеного між сторонами правочину позивач доручив, а відповідач зобов`язався виконати роботи, відповідно до проектної документації, державних будівельних норм України, та умов договору повний комплекс робіт по оздобленню квартир житлового будинку №3 на вул. Крушельницької у Дарницькому районі м. Києва (повний комплекс робіт по оздобленню квартир №158, 161 площею 158, 9 м2 у відповідності з проектною документацією та переліком робіт), початок робіт - серпень 2017 року та завершення робіт - жовтень 2017 року.

Роботи (комплекс робіт) за цим договором замовник приймає шляхом підписання актів форми КБ-2в і КБ-3.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем на виконання умов пункту 4.2. договору було перераховано відповідачу грошові кошти у вигляді попередньої оплати в розмірі 180 000,00 грн. Відповідно до пункту 4.1. повний комплекс робіт складає 248 665, 20 грн. Згідно з актами обстеження виконаних робіт від 10.08.2018 та актами приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в, (які були направлені на адресу відповідача та отриманні останнім - 04.03.2020, а.с. 129-130), підрядником (відповідачем) виконано частково на загальну суму 65 863, 15 грн, а замовником прийнято такі роботи (квартира №158 - 21 644, 58 грн та квартира №161 - 44 218, 57 грн).

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано суду доказів виконання повного обсягу робіт на загальну суму 248 665, 20 грн, передбачену пунктом 4.1. договору та в строки встановлені в пункті 3.1. договору. Таким чином, невиконаними залишися роботи на загальну суму 182 802, 05 грн (248 665, 20 грн - 65 863, 15 грн).

Доказів протилежного відповідачем у встановленому законом порядку не надано, факт виконання робіт на суму 65 863, 15 грн відповідачем не заперечується.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача викладені в відзиві, що роботи за договором підряду були виконані в повному обсязі субпідрядником (третьою особою 1), проте не прийняті позивачем, виходячи з такого.

Як вбачається зі змісту договору №07/11 від 07.11.2017 укладеного між відповідачем та третьою особою 1 (ТОВ «ДТ «ВІСТАС») предметом останнього є виконання ремонтно-будівельних робіт по оздобленню квартир №158, 161 за адресою: вул. Крушельницької будинок №3 у Дарницькому районі м. Києва (розділ 1 договору).

Одночасно, відповідачем у якості доказів на підтвердження виконання робіт за зазначеним договором надано довідки про вартість виконаних робіт форми №КБ-3 за листопад, грудень 2017 року та акти №1, 2 приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за листопад, грудень 2017 року (а.с. 59-61).

Суд, дослідивши зміст вказаних документів (наведені довідки і акти) встановив, що в графі «найменування будівництва та його адреса» зазначено такі об'єкти:

1) Будівництво житлових будинків, в тому числі доступного житла;

2) Будівництво загальноосвітньої школи з басейном по вул. Соломії Крушельницької (житловий масив Осокорки-Північні, 11 м-н) у Дарницькому районі м.Києва;

3) Оздоблення квартир. Будинок №3. Квартир 158, 161 (158, 9 м2).

Окрім того, у довідках про вартість виконаних робіт форми КБ-3 за листопад, грудень 2017 року в графі «найменування об'єктів, пускових комплексів», зазначено лише один об'єкт - « 1. Реконструкція будівлі дитячого закладу у тому числі: 1. Будівельні роботи.» Вартість виконаних робіт та витрати за листопад 2017 року склали 26 331, 90 грн та за грудень 2017 року - 155 000, 32 грн.

Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за листопад та грудень 2017 року форми №КБ-2в третьою особою 1 були виконані наступні роботи:

- підлога: улаштування стяжок самовирівнювальних з суміші Thomsit;

- внутрішнє оздоблення: поліпшення штукатурення цементно-вапняним або цементним розчином по каменю і бетону стін вручну; безпіщане накриття поверхонь стін розчином із клейового гіпсу; обклеювання стін тисненими і цупкими шпалерами; монтаж багету; безпіщане накриття поверхонь стель розчином із клейового гіпсу; поліпшення фарбування стель та багета полівінілацетатними водоемульсійними сумішами по збірних конструкціях, підготовлених під фарбування; улаштування обшивки укосів гіпсокартонними і гіпсоволокнистими листами з кріпленням на клеї; безпісчане покриття поверхонь відкосів розчином із клейового гіпсу; улаштування обшивки каналізаційних труб з ГКЛ. Заповнення каркасів стін мінераловатними плитами при товщині заповнення 50 мм; устаткування сантехкімнат ванн; устаткування сантехкімнат симфонів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що третьою особою 1 виконувалися також роботи по декількох об'єктах, а саме: будівництву житлових будинків, в тому числі доступного житла, будівництву загальноосвітньої школи з басейном по вул. Соломії Крушельницької (житловий масив Осокорки-Північні, 11 м-н) у Дарницькому районі м.Києва та по реконструкції будівлі дитячого закладу, виконання яких не є предметом ані договору №07/11 від 07.11.2017, ані головного договору підряду №714 від 11.08.2017.

Враховуючи наведене вище, суд не може встановити, по-перше, які саме роботи виконувалися по оздобленню квартир №158, 161 (158, 9 м2) у будинку №3 та, по-друге, чи взагалі мало місце виконання таких робіт, які перераховані в довідках форми №КБ-3 та актах форми №КБ-2в за листопад та грудень 2017 року в зазначених квартирах.

На посилання відповідача щодо виконання робіт та направлення позивачу довідки про форми №КБ-3 і акту форми №КБ-2в від 30.12.2017, суд зазначає, що вказані акт та довідка також складені за результатами виконання робіт по декількох об'єктах, а саме: будівництву житлових будинків, в тому числі доступного житла, будівництву загальноосвітньої школи з басейном по вул. Соломії Крушельницької (житловий масив Осокорки-Північні, 11 м-н) у Дарницькому районі м.Києва та по реконструкції будівлі дитячого закладу, які не є предметом договору №714 від 11.08.2017, а також матеріали справи не містять належних доказів направлення позивачу зазначених документів (опису вкладення та розрахункового документу поштового відділення).

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували виконання відповідачем повного комплексу робіт по оздобленню квартир №158, 161 площею 158, 9 м2 матеріали справи не містять та відповідачем у порядку визначеному ГПК України суду не надано.

Окрім того, відповідачем не надано доказів повернення позивачу грошових коштів, що були сплачені в якості попередньої оплати за договором підряду в розмірі 114 136, 85 грн (180 000, 00 грн попередня оплата - 65 863, 15 грн вартість виконаних робіт).

Частиною 1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так ст.188 Господарського кодексу України передбачено порядок зміни та розірвання господарських договорів, відповідно до якого зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, за змістом наведеної норми, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження так як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а у разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін (ч.4 ст.188 Господарського кодексу України).

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання, тобто зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків.

Згідно із ч.2 ст.598 ЦК України припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Суд враховує правову позицію, викладену об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 16.03.2020 у справі №910/2051/19, в якій зазначено, що статті 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); - очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); - відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4).

Суд зазначає, що відмовитись від договору підряду і вимагати відшкодувати збитки відповідно до положень частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України є правом замовника в силу закону, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який відповідно до частини 2 статті 653 Цивільного кодексу України тягне припинення зобов`язань його сторін.

Пунктом 15.2. договору сторонами погоджено, що замовник має право зупинити виконання робіт за договором або розірвати договір в односторонньому порядку, надіславши письмове повідомлення підряднику за п'ять днів до запланованої дати розірвання, у разі:

- прийняття рішення про припинення будівництва;

- прийняття судом постанови про визнання підрядника банкрутом;

- якщо підрядник допустив відставання темпів виконання робіт від передбачених договором на 20 днів;

- неодноразове порушення підрядником будівельних норм і правил при виконанні робіт, правил техніки безпеки, вимог проекту та умов цього договору;

- якщо підрядник виконав роботи з істотними недоліками і не забезпечив їх усунення у визначений замовником строк.

Як встановлено судом вище, позивачем направлено на адресу відповідача претензію від 14.08.2018 за №193, відповідно до якої замовник (позивач) посилаючись на положення ст. 525, 526 ЦК України щодо односторонньої відмови від зобов'язань, у зв'язку з неналежним виконанням підрядником (відповідачем) робіт вимагав повернути сплачені ним грошові кошти та сплатити штрафні санкції протягом семи днів, з моменту отримання даної претензії.

Листом від 24.02.2020 за №24/02-20-1 позивач повідомив відповідача про те, що в зв'язку з неповним виконанням робіт відповідачем позивачем було залучено нового підрядника для виконання оздоблювальних робіт у квартирах №158 та №161 - ТОВ «ЛАД-ХХІС», який завершив виконання вказаних робіт.

Враховуючи зазначене, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором підряду в частині повного та своєчасного виконання робіт, позивач, звертаючись з даним позовом посилається на положення частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України та зазначає, що в нього правомірно виникло право односторонньої відмови від договору підряду та право вимагати відшкодування збитків.

Об`єднаною палатою Верховного Суду в постанові від 16.03.2020 у справі №910/2051/19 наголошувалося, що для правильного вирішення спору у справі про стягнення авансового платежу за договором, заявлених позивачем саме на підставі частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, необхідно з`ясувати обставини виникнення у замовника (позивача) права на відмову від договору підряду, яке відповідно до частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України не є безумовним і пов`язано із діями підрядника (своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим).

Суди мають надати належну оцінку листу замовника та з`ясувати, чи є зазначений лист відмовою замовника від договору підряду, здійсненою ним у порядку частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, положення якої визначено як підставу позову, з урахуванням умов договору, а отже і правову природу заявленої до стягнення суми (збитки чи безпідставно збережене майно).

Водночас ТОВ «БК «АЗУР ГРУП» позовні вимоги заявило саме на підставі частини 2 статті 849 ЦК України, за змістом якої якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з частиною 2 статті 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондує з положенням статті 224 ГК України, відповідно до якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для вирішення питання про наявність підстав для відшкодування збитків необхідно встановлювати наявність у діях винної особи чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №909/240/19.

Беручи до уваги, що в процесі розгляду справи позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту порушення останнім умов договору в частині повного та своєчасного виконання робіт, неодноразове звернення позивача з претензіями до відповідача та залишення їх без розгляду останнім; факт укладання позивачем договору з третьою особою 3, якою фактично виконано роботу покладену на відповідача; ненадання відповідачем жодного доказу щодо виконання належним чином робіт за договором підряду або обґрунтування підстав щодо неможливості такого виконання; відсутністю доказів повернення грошових коштів сплачених позивачем, у зв'язку з таким невиконанням, суд приходить до висновку про наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення та обґрунтованість позовних вимог у порядку положень ч.2 ст.849 ЦК України.

Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача суми грошових коштів у вигляді збитків у розмірі 114 136, 85 грн визнаються судом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 29 953, 88 грн інфляційних втрат та 11 836, 00 грн 3% річних нарахованих позивачем за період з 01.11.2017 по 10.01.2020, суд відзначає таке.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

У контексті ст.524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц та від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц, а також такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №910/11965/16, від 20.11.2018 у справі №910/23457/17, від 31.01.2018 у справі №910/8399/17, від 03.09.2018 у справі №910/5811/16, від 15.03.2018 у справі №910/9978/15, від 31.07.2019 у справі №910/3692/18 та постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 №6-49цс12.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Водночас умови укладеного між сторонами договору підряду визначають наявність у відповідача обов`язку з виконання робіт, яке не є грошовим зобов`язанням.

Як вже зазначалось судом, відповідачем не було належним чином виконано зобов`язання з виконання комплексу робіт у встановлений договором строк, а тому позивач реалізував своє право на розірвання договору в односторонньому порядку. При цьому суд позбавлений можливості встановити точну дату отримання відповідачем претензії та настання семиденного строку, з моменту її отримання, оскільки позивачем не надано доказів на підвердження дати отримання такої претензії відповідачем.

Тобто у підрядника, що прострочив виконання своїх зобов`язань за договором підряду, припиняється зобов`язання з виконання робіт за цим договором та виникає грошове зобов`язання перед замовником щодо повернення суми невикористаних грошових коштів, невиконання якого має своїм наслідком застосування передбаченої ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України міри відповідальності.

Отже враховуючи те, що відповідач не повернув позивачу суму грошових коштів у розмірі 114 136, 85 грн та неможливість встановити точну дату виникнення у відповідача обов'язку щодо повернення вказаних коштів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 цього Кодексу).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищенаведені норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми суми збитків у розмірі 114 136, 85 грн.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «АЗУР ГРУП» (02081, місто Київ, вулиця Дніпровська Набережна, будинок 19-А, ідентифікаційний код 37312682) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Анкліт» (01103, місто Київ, вулиця М.Бойчука, будинок 6, офіс 103, ідентифікаційний код 40926895) 114 136 (сто чотирнадцять тисяч сто тридцять шість) грн 85 заборгованості та 1712 (одну тисячу сімсот дванадцять ) грн 05 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 13.07.2020.

Суддя Я.А.Карабань