ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/318/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арузуманян В.А.

розглянувши справу №916/318/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, 43, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Таб" (44350, Волинська обл., Любомльський район, с. Римачі, вул. Миру, буд. 22, офіс 7, )

про стягнення 50 138,68грн., -

Представники сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Таблетка А про стягнення 50 138,68грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №36/Р від 10.05.2016р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.02.2020р. провадження по справі №916/318/19 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засідання 24.06.2020р. протокольною ухвалою судом було змінено найменування відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Таблетка А" на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Таб" (44350, Волинська обл., Любомльський район, с. Римачі, вул. Миру, буд. 22, офіс 7).

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлялись судом за юридичними адресами, що підтверджується поштовими повідомленням про вручення від 14.02.2020р. (вх. ГСОО №9747/20 від 02.03.2020р.), від 13.04.2020р. (вх. ГСОО №18652/20 від 28.04.2020р.), від 04.05.2020р. (вх. ГСОО №20971/20 від 14.05.2020р.) та від 05.06.2020р. (вх. ГСОО №26521/20 від 19.06.2020р.)Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

10.05.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел (Продавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю Таблетка А (Покупець) (нова назва Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Таб") був укладений договір поставки №36/Р, за умовами Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю лікарські засоби, косметичні засоби, вироби медичного призначення, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, інші фармацевтичні товари (далі - товар) згідно з заявками відповідача, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його, відповідно до умов зазначеного договору.

Асортимент, кількість та ціна товару визначається у видаткових накладних, які, у розумінні статті 266 Господарського кодексу України, сторони вважають відповідною специфікацією. (п.1.2 Договору).

Сума договору та умови оплати передбачені розділом 2 договору. Так, п.2.1 договору встановлено, що сума цього Договору визначається як вартість всього товару, поставленого протягом терміну дії Договору, згідно підписаних Сторонами видаткових накладних. Ціна Товару визначається згідно прайс-листа Продавця, що діє на дату надходження замовлення (згідно розділу 3 цього Договору) та зазначається у видаткових накладних (п.2.2 договору). Оплата кожної поставленої партії товару здійснюється Покупцем в наступні строки: відстрочення платежу 45 календарних днів з дати поставки (оплата здійснюється на 45-й календарний день з дати поставки). Під партією розуміється товар, що поставлений згідно однієї видаткової накладної (п. 2.3 договору).

Відповідно до п.3.11. Договору в редакції, зміненої Сторонами Додатковою угодою №7 від 22.01.2019 року, право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця в момент (дату) поставки Товару, що зазначається у видатковій накладній. При цьому, Сторонами погоджено порядок підписання видаткових накладних в електронному вигляді шляхом накладення електронних цифрових підписів.

Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором купівлі-продажу №36/Р від 10.05.2016 року виконав належним чином та в повному обсязі.

Так, протягом періоду часу з 17 квітня 2019 по 02 жовтня 2019 року Позивачем було поставлено Відповідачу товару на загальну суму 48335,86 грн., Відповідач прийняв цей товар, про що свідчать електронні цифрові підписи уповноважених осіб на видаткових накладних, паперові копії яких містяться в матеріалах справи.

За посиланнями позивача, підписання конкретної видаткової накладної уповноваженою особою Відповідача здійснюється з використанням Відкритого ключа і Посиленого сертифіката відкритого ключа. Проте, станом на момент настання строку оплати (зазначається у видаткових накладних) за поставлений товар відповідач не розрахувався, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства України, та його заборгованість на 31.01.2020 р. за грошовими зобов`язаннями, строк виконання яких настав за договором купівлі-продажу №36/Р складає 48 335,86 грн.,

Крім того, факт наявності заборгованості за договором купівлі-продажу №36/р від 10.05.2016р. в сумі 48 335,86грн. підтверджується підписаним сторонами Актом звірки взаєморозрахунків.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №36/р від 10.05.2016р. стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Дійсно, згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, підставою звернення до суду є наявність порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.173 господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у томі числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як встановлено судом, 10.05.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел (Продавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю Таблетка А (нова назва Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Таб") (Покупець) був укладений договір поставки №36/Р, за умовами Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю лікарські засоби, косметичні засоби, вироби медичного призначення, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, інші фармацевтичні товари (далі - товар) згідно з заявками відповідача, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його, відповідно до умов зазначеного договору.

Відповідно до п.п.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ст. 663, пп. 1),2) ч.1 п.1 ст. 664 Цивільного Кодексу продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Судом встановлено, що позивач в період з 17 квітня 2019 по 02 жовтня 2019 року поставив Відповідачу товару на загальну суму 48335,86 грн., Відповідач прийняв цей товар, про що свідчать електронні цифрові підписи уповноважених осіб на видаткових накладних, паперові копії яких містяться в матеріалах справи.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну товару.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що оплата кожної поставленої партії товару здійснюється Покупцем в наступні строки: відстрочення платежу 45 календарних днів з дати поставки (оплата здійснюється на 45-й календарний день з дати поставки).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи викладене, проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та викладені ним правові позиції, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Таблетка А (нова назва Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Таб") 48 335,86грн. основного боргу, такими, що відповідають дійсними обставинам справи та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання).

У відповідності до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що відповідач порушив виконання своїх зобов`язань за договором поставки №36/Р від 10.05.2016р., а саме несвоєчасно сплатив позивачу вартість поставленого товару, що зумовило нарахування останнім пені в сумі 1 622,97грн.

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.3 договору у разі порушення строків оплати товару, Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Перевіривши розрахунок пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу пені становить 1 622,97 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Ч.2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Перевіривши розрахунок 3% річних, згідно з яким розмір 3% річних становить 179,85грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи в зв`язку з чим підлягаю задоволення в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, 43, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Таб" (44350, Волинська обл., Любомльський район, с. Римачі, вул. Миру, буд. 22, офіс 7, ) - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Таб" (44350, Волинська обл., Любомльський район, с. Римачі, вул. Миру, буд. 22, офіс 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, 43, ) основний борг в розмірі 48 335 (сорок вісім тисяч триста тридцять п`ять)грн. 86коп., пеню в сумі 1 622 (одна тисяча шістсот двадцять дві)грн. 97 коп., 3% річних в сумі 179 (сто сімдесят дев`ять) грн. 85 коп., судовий збір в розмірі 2 102(дві тисячі сто дві)грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.4 розділу Х ,,Прикінцеві положення чинного ГПК України строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на час дії карантину, введеного для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст складено 20 липня 2020 р.

Суддя К.Ф. Погребна