ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Справа № 913/253/20
м. Харків Провадження №17/913/253/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД», м. Старобільськ Луганської області
до Державного підприємства «ПЕРВОМАЙСЬКВУГІЛЛЯ», м. Гірське Луганської області,
про стягнення 154256,15 грн.
Секретар судового засідання Пата А.С.
У засіданні брали участь:
від позивача представник не прибув;
від відповідача - представник не прибув.
Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД» (позивач у справі) звернулось з позовною заявою №01-45/2/103 від 21.04.2020 до Державного підприємства «ПЕРВОМАЙСЬКВУГІЛЛЯ» (відповідач у справі) про стягнення 277298,81 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, з яких: 273294,51 грн заборгованість за спожиту електричну енергію, 468,69 грн 3 % річних за загальний період з 08.01.2020 по 11.03.2020, 3535,61 грн пеня за загальний період з 08.01.2020 по 11.03.2020.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання умов типового договору про постачання електричної енергії позивач постачав відповідачеві електричну енергію за відкритими особовими рахунками, які були надані відповідачу відповідно до заяв-приєднань до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019.
Позивач зазначає, що укладення договору у паперовій формі є обов`язковим лише якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника.
Відповідач неналежно виконував свої зобов`язання з оплати послуг з постачання електричної енергії за період з грудня 2019 року по березень 2020 року, тому за ним перед позивачем утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в загальній сумі 273294,51 грн.
За несвоєчасну оплату відповідачем поставленої позивачем електроенергії позивач відповідно до ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних в загальній сумі 468,69 грн та відповідно до п. 5.11 Договору пеню в сумі 3535,61 грн.
Ухвалою суду від 24.04.2020 відкрито провадження у справі № 913/253/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
08.06.2020 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 26.05.2020 №07/4-1-130, в якому останній зазначив, що доводи позивача є безпідставними та такими, що судом не повинні братися до уваги, оскільки позивач всупереч нормам ст. 173 ГПК України об`єднав в одній позовній заяві кілька позовних вимог, не пов`язаних між собою підставою виникнення та поданими доказами. Отже підстав для їх об`єднання не вбачається, оскільки позивач мотивує позов неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за чотирма окремими договорами про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, які були укладені відповідно до заяв-приєднань до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, та були підписані керівниками відокремлених підрозділів: шахта «Золоте», шахта «Гірська», шахта «Карбоніт» та «Вантажно транспортне управління».
09.06.2020 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 04.06.2020 №01-45/2/171, згідно з якою останній заперечує проти доводів відповідача, позовну заяву вважає цілком законною і обґрунтованою, з огляду на те, що правові основи постачання електричної енергії споживачу визначені у Правилах роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 №312.
Позивач зазначив, що заявлені позовні вимоги стосуються юридичної особи ДП «Первомайськвугілля». Підстави виникнення пов`язані між собою, а саме відповідачем здійснювалось споживання електричної енергії відповідно до поданих та підписаних чотирьох заяв-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника за єдиним предметом договору, дата укладання договору відповідно до наданих заяв-приєднання є дата постачання електричної енергії, а саме з 01.01.2019 та одночасно із підписанням заяв-приєднання відкриті відповідні особові рахунки № А4001-ПП, № А4002-ПП, № А003-ПП, № А4010-ПП.
Як вказує позивач, позовні вимоги є однорідними, забезпечені аналогічними доказами факт постачання електричної енергії Споживачу підтверджується доданими до позову: копіями заяв-приєднання, рахунків, актів прийняття-передавання товарної продукції за спірні періоди. Споживач підписуючи акти прийняття-передавання товарної продукції підтверджує відсутність претензій до якості та кількості постачання електричної енергії.
30.06.2020 від позивача на електронну адресу суду з ЕЦП надійшла заява № 01-95/2 від 26.06.2020 про зменшення позовних вимог, згідно з якою позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 188152,12 грн, пеню в сумі 3535,61 грн та 3% річних в сумі 468,69 грн.
Позивач надав докази надіслання вказаної заяви на адресу відповідача.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України зменшення розміру позовних вимог є правом позивача. Тому, та з урахуванням дотримання всіх вимог, зменшення розміру позовних вимог за вказаною заявою позивача прийнято судом до розгляду.
Також, від позивача на електронну адресу суду з ЕЦП надійшла заява № 01-45/2/200 від 26.06.2020 про повернення судового збору, яка прийнята судом до розгляду.
Крім того, на електронну адресу суду з ЕЦП від позивача надійшли пояснення №01-45/2/199 від 26.06.2020, які суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.
30.06.2020 до відділу документального забезпечення суду позивач надав копію довіреності №1 від 01.01.2019, яку суд долучив до матеріалів справи.
Протокольною ухвалою від 30.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.07.2020 о 12 год. 00 хв.
06.07.2020 до початку розгляду справи по суті від позивача до відділу документального забезпечення суду надійшла заява б/д та №б/н про зменшення позовних вимог, згідно з якою позивач зазначає, що 26.06.2020 відповідач за платіжним дорученням від 26.06.2020 №100 здійснив оплату в сумі 1476,08 грн. за спожиту електричну енергію та погасив заборгованість в повному обсязі по особовому рахунку №А4010-ПП. Крім того, позивач надав новий розрахунок пені та 3 % річних.
У зв`язку з зазначеним, позивач зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 190551,98 грн - заборгованість за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, з яких: заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 186676,04 грн, пеня в сумі 3420,08 грн та 3% річних в сумі 455,86 грн.
Позивач надав докази надіслання вказаної заяви на адресу відповідача.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України зменшення розміру позовних вимог є правом позивача. Тому, та з урахуванням дотримання всіх вимог, зменшення розміру позовних вимог за вказаною заявою позивача прийнято судом до розгляду.
У зв`язку з зазначеним, позивач зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 154256,15 грн - заборгованість за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, з яких: заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 150380,21 грн, пеня в сумі 3420,08 грн та 3% річних в сумі 455,86 грн.
Позивач надав докази надіслання вказаної заяви на адресу відповідача.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України зменшення розміру позовних вимог є правом позивача. Тому, та з урахуванням дотримання всіх вимог, зменшення розміру позовних вимог за вказаною заявою позивача прийнято судом до розгляду.
13.07.2020 також до початку розгляду справи по суті від позивача до відділу документального забезпечення суду надійшла заява № 01-45/2/211 від 08.07.2020 про повернення судового збору, яка прийнята судом до розгляду.
Сторони в судове засідання 13.07.2020 не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд встановив таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території з 14.06.2019 на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №429, яка оприлюднена на офіційному сайті НКРЕКП (а.с.17,18) та у відповідності до п. 13 Розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії».
Уповноваженими представниками ДП «Первомайськвугілля», як Споживачами (відповідач у справі) було подано чотири підписаних заяв-приєднання, відповідно до яких, відповідач в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Гірська», відокремленого підрозділу «Шахта «Золоте», відокремленого підрозділу «Шахта «Карбоніт», відокремленого підрозділу «Вантажно транспортне управління» приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019.
З метою неперервного електрозабезпечення за об`єктом(ми) юридичної особи Споживача ДП «Первомайськвугілля» ВП «Шахта «Золоте» (Україна, Луганська область, м. Гірське, вул. Івана Данько, 21), директором відокремленого підрозділу «Шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» Бєлицьким М.Г., як Споживачем, було підписано заяву-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії за адресами:
Всі заяви-приєднання засвідченні печатками відокремлених підрозділів ДП «Первомайськвугілля».
Згідно з п. 1.1 Договору, який надав позивач, Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір), який за своїми умовами відповідає умовам типового договору, є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії Споживачам Постачальником та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору.
За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 Договору).
Відповідно до п. 3.4 Договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні.
Як встановлено в п. 5.1 Договору, Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до механізму методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.
У п. 5.2 Договору зазначено, що спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.
Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п.5.7 Договору).
Згідно з п. 5.8 Договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Відповідно до п.5.10 Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 (п`яти) робочих днів від дати споживачем цього рахунка, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у Комерційній пропозиції (п. 5.11 Договору).
Згідно з п. 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору.
Постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього договору (пп. 1 п. 7.1 Договору).
Відповідно до п. 9.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.
Додатками до цього договору є заява-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та Комерційна пропозиція (п. 13.1 Договору).
Відповідно до п. 13.2 Договору він укладається на строк, зазначений в Комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні.
Відповідно до додатку 2 до Договору «Комерційна пропозиція (розповсюджується лише на непобутових споживачів)» оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Попередня оплата здійснюється за 5 днів до початку розрахункового періоду у розмірі повної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі або розрахункових документах. Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію: не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Строк оплати: протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунка. Термін дії договору: до 31 грудня 2019 року (а.с.24).
Як повідомив позивач, з 01.01.2019 на кожну заяву-приєднання був відкритий особовий рахунок Споживача, тобто чотири особових рахунків: №А4001-ПП, №А4002-ПП, №А003-ПП, №А4010-ПП.
Позивач стверджує, що поставив відповідачу електричну енергію за адресами, вказаними в заявах-приєднаннях до Договору, у період з грудня 2019 року по березень 2020 року.
Зазначені акти скріплені печатками та підписані повноважними представниками сторін без доповнень та зауважень.
На виконання умов Договору, позивачем відповідачу було виставлено рахунки-фактури, які були отриманні повноважним представником відповідача інженером ГШР Селезньовою Ольгою Григорівною за довіреністю № 1 від 01.01.2019, яка дійсна до 31.12.2020 (а.с.107), де визначено суми платежів, порядок та строки оплати, а саме:
Загальна вартість спожитої відповідачем електроенергії складає 273294,51 грн.
Рахунки підписані обома сторонами, будь-яких претензій, зауважень щодо виставлених позивачем рахунків від відповідача не надходило.
Позивач надав довідку «Сальдові обороти по споживачу за календарний період ДП «Первомайськвугілля», яка складена станом на 01.04.2020, відповідно до якої дебет на кінець квітня 2020 року складає 273294,51 грн (а.с.55).
Відповідач в процесі розгляду справи частково розрахувався за спожиту електричну енергію на суму 126918,60 грн, а саме:
- згідно з платіжним дорученням від 26.06.2020 №100 сплатив 1476,08 грн за спожиту електричну енергію по особовому рахунку №А4010-ПП;
У зв`язку з вказаним, позивач заявами від 26.26.2020 №01-95/2, б/д №б/н та від 08.07.2020 №01-45/2/210 зменшив розмір позовних вимог і заявив до стягнення борг за спожиту електричну енергію в сумі 150380,21 грн за період з грудня 2019 року по лютий 2020 року.
Позивачем також заявлено до стягнення 455,86 грн - 3 % річних за загальний період з 13.01.2020 по 11.03.2020 та пеню у сумі 3420,08 грн за загальний період з 13.01.2020 по 11.03.2020.
Відповідач проти позову заперечив з підстав, зазначених вище.
Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.
Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.
Як встановлено ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
У ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.ч. 1, 3 ст. 641, ч.ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України).
Як встановлено ст. 275 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».
У ч. 1-2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником.
У п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за №312 (далі - ПРРЕЕ) визначено, що на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Пунктом 1.2.8. ПРРЕЕ встановлено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.
Згідно з п. 3.1.7. ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору.
Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки позивачем, на виконання умов Договору та Додатків до нього, відповідачу електричної енергії у період з грудня 2019 року по березень 2020 року (включно) на загальну суму 273294,51 грн, що підтверджується актами прийняття-передачі, на підставі чого позивачем було виставлено відповідачу рахунки за відповідний період, які підписані повноважним представником відповідача (споживача) та позивача (постачальника) без будь-яких претензій та зауважень.
Як встановлено судом, з умов п. 5.10 Договору та комерційної пропозиції, яка є додатком до нього, встановлено, що строк оплати поставленої (спожитої) електричної енергії становить 5 робочих днів з моменту отримання рахунку.
Однак, відповідач свої зобов`язання з повної та своєчасної оплати поставленої (спожитої) електричної енергії належним чином у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 273294,51 грн за період з грудня 2019 року по лютий 2020 року.
Відповідач в процесі розгляду справи частково розрахувався за спожиту електричну енергію на суму 126918,60 грн, а саме:
- згідно з платіжним дорученням від 26.06.2020 №100 сплатив 1476,08 грн за спожиту електричну енергію по особовому рахунку №А4010-ПП;
У зв`язку з вказаним, позивач заявами від 26.26.2020 №01-95/2, б/д №б/н та від 08.07.2020 №01-45/2/210 зменшив розмір позовних вимог і заявив до стягнення борг за спожиту електричну енергію в сумі 150380,21 грн за період з грудня 2019 року по лютий 2020 року.
Разом з тим, суд звертає увагу на таке.
З урахуванням часткових оплат та призначень платежу у платіжних дорученнях, борг за наступними особовими рахунками складає:
- за спожиту електричну енергію по особовому рахунку №А4002-ПП 107257,71 грн;
- за спожиту електричну енергію по особовому рахунку №А4010-ПП борг в сумі 1476,08 грн відсутній у зв`язку з погашенням згідно з платіжним дорученням від 26.06.2020 №100.
Враховуючи викладене сума боргу за всіма особовими рахунками склала 150356,27 грн, яка і підлягає до стягнення з відповідача. В сумі 23,94 грн боргу слід відмовити за необґрунтованістю.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Пунктом 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних у сумі 455,86 грн за періоди, згідно з наданим позивачем розрахунку (а.с.118).
Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіркою судом розрахунку 3% річних у сумі 455,86 грн порушень законодавства та арифметичних помилок не встановлено, тому вказані вимоги є обґрунтованими.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення пені за Договором в сумі 3420,08 грн за періоди, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.117).
Відповідно до п. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно з п. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Пунктом 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Пунктом 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідальність за невиконання грошових зобов`язань передбачена сторонами у п. 5.11 Договору, де зазначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.
Пунктом 13.1 Договору, додатками до цього Договору є Заява-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (Додаток 1) та Комерційна пропозиція (Додаток 2).
Відповідно до Комерційної пропозиції, яка є невід`ємною частиною Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.
Суд здійснив перевірку вказаного розрахунку пені позивача та дійшов висновку про його арифметичну правильність та обґрунтованість.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача борг за спожиту електричну енергію в сумі 150356,27 грн за період з грудня 2019 року по лютий 2020 року, 3 % річних за загальний період з 13.01.2020 по 11.03.2020 в сумі 455,86 грн та пеню в сумі 3420,08 грн за загальний період з 13.01.2020 по 11.03.2020, а всього 154232,21 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Позивач при поданні позову за платіжними дорученнями від 17.04.2020 №60 в сумі 4099,42 грн та 21.04.2020 від №72 в сумі 80,06 грн сплатив до Державного бюджету України судовий збір в сумі 4159,48 грн.
Позивач звернувся до суду із заявою № 01-45/2/200 від 26.06.2020 про повернення судового збору у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Судовий збір в сумі 1845,64 грн повертається позивачу в частині зменшення позовних вимог за його клопотанням відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за ухвалою суду.
Решта судових витрат позивача зі сплати судового збору в сумі 2313,48 грн підлягає стягненню на його користь з відповідача відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судовий збір в сумі 0,36 грн відноситься на позивача.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 232, 233, 238, ч. 1 ст. 239, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити частково.
Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.
3. У решті позовних вимог відмовити.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 15.07.2020.

Суддя О.С. Фонова