УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

м. Київ

20.07.2020справа №910/11361/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянувши у судовому засіданні

скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» (01133, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд. 9, офіс 33; ідентифікаційний код: 32873692; далі - Товариство)

на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича з виконання наказів господарського суду міста Києва від 22.12.2018

у справі № 910/11361/17

за позовом Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9; ідентифікаційний код: 00032106)

до Товариства,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (03150, м. Київ, вул. Щорса, буд. 7/9; ідентифікаційний код: 33299878),

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за участю представників:

скаржника - не з`явився;

позивача - Гончара В.М. (довіреність від 11.12.2019 №18-0014/64707);

третьої особи - не з`явився;

ВДВС - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України (далі - НБУ) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.09.2018 у справі №910/11361/17 (суддя Літвінова М.Є.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2018 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019, позов задоволено.

22.12.2018 господарським судом міста Києва було видано накази на виконання вказаного рішення суду.

30.06.2020 від Товариства до суду надійшла скарга на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС) Нідченка Д.Є. з виконання наказів господарського суду міста Києва від 22.12.2018 у справі №910/11361/17, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Нідченка Д.Є. щодо винесення постанови від 24.03.2020 № 58975687 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

- визнати неправомірною постанову від 24.03.2020 №58975687 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

- зобов`язати головного державного виконавця ВДВС, який здійснює заходи примусового виконання рішення у межах виконавчого провадження №58975687, скасувати постанову від 24.03.2020 №58975687.

Скарга мотивована тим, що:

- 18.06.2020 Товариство отримало постанову від 24.03.2020 №58975687 головного державного виконавця ВДВС про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

- постанова є незаконною та такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), оскільки головний державний виконавець ВДВС:

не мав права вчиняти виконавчих дій, вказаних в ухвалі господарського суду міста Києва від 26.02.2020 №910/11361/17 та направлених на визначення дійсної ринкової вартості майна, оскільки даною ухвалою на момент винесення постанови законної сили не було набрано у зв`язку з апеляційним оскарженням;

помилково вирішив, що є необхідність самостійно визначати ринкову вартість нерухомого майна;

порушив строки надсилання сторонам виконавчого провадження №58975687 документів, визначених статтею 28 Закону;

- призначив вигідного НБУ суб`єкта оціночної діяльності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.07.2020 розгляд скарги призначено на 13.07.2020.

ВДВС 13.07.2020 подало пояснення на скаргу, в яких заперечило проти доводів відповідача, викладених у скарзі.

У судовому засіданні 13.07.2020 оголошено перерву до 15.07.2020.

НБУ 15.07.2020 подав суду заперечення на скаргу, в яких виклав свою позицію щодо наведених у скарзі доводів Товариства.

У судовому засіданні 15.07.2020 оголошено перерву до 20.07.2020.

Товариство 20.07.2020 подало суду письмові пояснення, в яких фактично виклало доводи, зазначені у скарзі.

Представники скаржника, третьої особи і ВДВС у судове засідання 20.07.2020 не з`явилися. Представники третьої особи і ВДВС про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені 15.07.2020, що підтверджується телефонограмами, наявними в матеріалах справи.

Представник скаржника 20.07.2020 подав суду клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку з тим, що в Україні запроваджено карантин для запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання скаржника про відкладення судового засідання з врахуванням принципу дотримання розумного строку розгляду скарги, зважаючи, що у судовому засіданні 15.07.2020 було оголошено перерву для надання скаржнику часу підготувати пояснення на заперечення позивача, пояснення скаржником подані 20.07.2020, участь у розгляді скарги представників учасників справи не визнана обов`язковою, відтак необхідності у відкладенні розгляду скарги немає.

Враховуючи те, що матеріали справи є достатніми для розгляду скарги, господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги без участі представників скаржника, третьої особи і ВДВС.

Представник позивача у судовому засіданні 20.07.2020 надав пояснення щодо скарги та заперечив проти її задоволення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

Відповідно до частин першої і третьої статті 343 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так, за доводами Товариства прийнята ВДВС 24.03.2020 постанова у ВП №58975687 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні є незаконною та такою, що не відповідає вимогам Закону, оскільки на момент її прийняття ухвала господарського суду міста Києва від 26.02.2020 №910/11361/17, на підставі якої ВДВС вчинено виконавчі дії, не набрала законної сили у зв`язку з її апеляційним оскарженням. Крім того, Товариство зазначило, що головний державний виконавець помилково вирішив, що є необхідність самостійно визначати ринкову вартість нерухомого майна.

Судом встановлено, що 24.04.2019 ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58975687.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частиною п`ятою статті 52 Закону передбачено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до частини першої і абзацу першого частини другої статті 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

24.04.2019 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, а саме: адміністративних та складських приміщень загальною площею 523,6 кв.м., що знаходяться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Орлика Пилипа (вул. Васильєва, вул. Володимира Великого), буд. 4.

03.01.2020 НБУ звернувся до ВДВС з клопотанням №63-0005/220 про залучення до участі у виконавчих діях суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для визначення ринкової вартості майна.

Листом від 28.01.2020 №623-26-20/20.1/4 НБУ відмовлено у задоволенні вказаного клопотання та зазначено, що в державного виконавця відсутні підстави щодо вчинення дій, направлених на визначення вартості майна боржника/призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні.

Не погоджуючись з вказаними діями ВДВС (відмовою у залученні до участі у виконавчих діях суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, для визначення ринкової вартості майна) НБУ оскаржив їх до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2020 (суддя Літвінова М.Є.), зокрема, зобов`язано посадових осіб ВДВС здійснити виконавчі дії у ВП №58975687, направлені на визначення дійсної ринкової вартості адміністративних та складських приміщень, загальною площею 523,6 кв.м., що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Орлика Пилипа (вул. Васильєва, вул. Володимира Великого), буд. 4.

Згідно з частиною першою статті 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною першою статті 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, ухвала господарського суду міста Києва від 26.02.2020 набрала законної сили 26.02.2020 і є обов`язковою для виконання.

Відповідно до частин першої і другої статті 57 Закону у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначено вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

24.03.2020 головним державним виконавцем ВДВС на виконання вказаної ухвали суду було прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання товариства з обмеженою відповідальністю «Оціночна Фірма «Де Візу» в особі директора Кобилинської С.Ф. для визначення вартості майна, що описане та арештоване постановою від 19.12.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2020, зокрема, поновлено Товариству строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 26.02.2020 зі справи №910/11361/17; відкрито апеляційне провадження; зупинено дію оскаржуваної ухвали.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 ухвалу господарського суду міста Києва від 26.02.2020 зі справи №910/11361/17 залишено без змін.

Таким чином, на момент прийняття ВДВС постанови від 24.03.2020 ухвала господарського суду міста Києва від 26.02.2020 підлягала виконанню, а відтак ВДВС було правомірно винесено постанову від 24.03.2020.

Що ж до доводів скаржника стосовно того, що ВДВС помилково вирішено самостійно визначити ринкову вартість нерухомого майна, то наведені дії вчинено ВДВС на підставі пункту 3 ухвали господарського суду міста Києва від 26.02.2020, яким ВДВС зобов`язано здійснити виконавчі дії у ВП №58975687, направлені на визначення дійсної ринкової вартості нерухомого майна.

Згідно з абзацом третім частини першої статті 28 Закону документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом встановлено, що державним виконавцем ВДВС 24.03.2020 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, проте на порушення частини першої статті 26 Закону ВДВС лише 28.05.2019 було надіслано постанову від 24.03.2020 Товариству.

Разом з тим, наведене не є підставою для визнання такої постанови незаконною.

Стосовно ж доводів Товариства щодо призначення вигідного для НБУ суб`єкта оціночної діяльності, то відповідно до частини четвертої статті 23 Закону Товариство має право заявити відвід такому суб`єкту у будь-який час до закінчення виконавчого провадження.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, доводи скарги є безпідставними та необґрунтованими, а тому скарга Товариства на дії головного державного виконавця ВДВС Нідченка Д.Є задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, 240, 342, 343 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» (01133, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд. 9, офіс 33; ідентифікаційний код: 32873692) на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича з виконання наказів господарського суду міста Києва від 22.12.2018 у справі №910/11361/17.

Копію ухвали надіслати головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченку Дмитру Євгеновичу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 22.07.2020.

Суддя О.В. Марченко