ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 року м.Дніпро Справа № 904/1762/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Вечірка І.О., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання: Вітко Г.С,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2020 ( суддя Ліпинський ) у справі № 904/1762/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про"

до осіб, що можуть набути статус учасника справи

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро"

про забезпечення позову (до його подання)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і ухвали суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про" (далі - майбутній позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову (до його подання).

За змістом поданої заяви останній просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" нерухоме майно.

Майбутній позивач вважав, що в разі задоволення його позовних вимог, виконання рішення суду може бути ускладнено чи унеможливлено з огляду на те, що ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" вживає заходи, спрямовані на відчуження єдиного нерухомого майна, яке перебуває у власності товариства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2020 року по справі № 904/1762/20 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про" про вжиття заходів до забезпечення позову (до його подання) шляхом накладення арешту на нерухоме майно - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності обставин, достатніх для забезпечення позову.

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2020 року по справі № 904/1762/20 та задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- суд першої інстанції не врахував ту обставину, що на сайті ОЛХ розміщено повідомлення, що в центрі міста Дніпро здійснюється продаж адміністративного будинку на вул. Виконкомівська, 11, загальною площею 664 кв. м., з прибудовами, ґанком, гаражем, копія роздруківки з сайту була додана до заяви про забезпечення позову. Відповідно до опису та викладених фото в оголошені, вбачається, що нерухоме майно яке пропонується до продажу належить ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро", а отже вчиняються дії з метою ухилення від виконання власних зобов`язань та у випадку здійснення продажу нерухомого майна, за рахунок якого сформовано статутний капітал ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро", фактично унеможливиться подальше стягнення 2 500 000,00 грн. на користь Позивача, що складає 50% вартості від зазначеного нерухомого майна;

- суд не взяв до уваги, що відповідно до Витягу з реєстру нерухомого майна (ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" володіє лише одним об`єктом нерухомого майна, який і зазначений в оголошенні, при цьому інші об`єкти рухомого та нерухомого майна у власності відповідача не зареєстровано, а отже у випадку відчуження зазначеного нерухомого майна - виконання рішення, щодо стягнення грошових коштів у значному розмірі 2 500 000,00 грн, буде взагалі неможливим, так як у ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" не буде жодних активів, майна та грошових коштів, а отже винесення рішення про стягнення заборгованості носитиме виключно формальний характер та не матиме ніякого реального виконання, не призведе до поновлення порушених прав позивача;

- судом не надано оцінки тим обставинам, що майно ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" вже відчужувалось на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.03.2015, реєстровий номер 679, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро" передало у власність, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Білар" прийняло у власність нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, які розташовані за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Виконкомівська, будинок 11. В подальшому зазначений договір було визнано недійсним, про що постановлено відповідне рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/8866/16;

- судом першої інстанції було проігноровано ту обставину, що ТОВ "Консалт-Про" з 2014 року намагається в судовому порядку захистити свої права та законні інтереси, які було порушено внаслідок зухвалої та ретельно підготовленої рейдерської атаки на підприємство. Зазначене підтверджується ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у рамках кримінального провадження №0001789 від 23.04.2015; ухвалою Бабушинського районного суду м. Дніпропетровська у рамках кримінального провадження № 0004415 від 12.10.2014; рішенням Центрального апеляційного господарського суду по справі №904/634/16 від 18.12.2019; ухвалою Верховного Суду по справі №904/634/16 від 10.02.2020; рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5118/18

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро"у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2020 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Вечірка І.О., Верхогляд Т.А. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2020 у справі № 904/1762/20 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.07.2020 року.

07.07.2020 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро" надав пояснення по справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Скаржник не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро", дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2020 року у справі №904/1762/20 слід залишити без змін з наступних підстав.

5. Встановлені та неоспорені обставини та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову (до його подання).

За змістом поданої заяви, останній просив суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" (Особа, як може отримати статус учасника справи) нерухоме майно, а саме адміністративну будівлю, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Виконкомівська, 11 та складається з: Адміністративної будівлі літ. А-2, загальною площею 664,0 кв.м., в тому числі під літ. А-2 підвал, літ. АІ2 прибудова, літ а,аП, аШприямки, літ. а1, аІУ -ґанки, літ. Б-1 -гараж, загальною площею 33,3 кв.м., літ. В,ГД навіси (тимчас.) І,ІІ мостіння, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

В поданій заяви майбутній позивач зазначав, що він являвся учасником ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро", однак, у 2018 році відносно його було прийнято рішення про вихід/вибуття зі складу учасників Товариства, що згідно положень п. 9.3 Статуту Товариства та ст. 148 ЦК України (в редакції, що діяла на той момент) породжує обов`язок товариства здійснити виплату на користь учасника, що вибув, вартості частини майна, пропорційно його частці в Статутному капіталі Товариства, виплата якої має бути проведена після затвердження звіту за рік, в якому Учасник вийшов із Товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу, тобто не пізніше 2019 року.

З огляду на те, що товариством не було здійснено відповідної виплати на користь ТОВ "Консалт-Про", останній зазначає, що він має намір звернутися до суду з позовом про стягнення з товариства 2 500 000,00 грн. вартості частини майна, пропорційно розміру частки учасника в статутному капіталі.

При цьому, майбутній позивач вважав, що в разі задоволення його позовних вимог, виконання рішення суду може бути ускладнено чи унеможливлено з огляду на те, що ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" вживає заходи, спрямовані на відчуження єдиного нерухомого майна, яке перебуває у власності товариства, що підтверджується відповідним оголошенням на сайті ОЛХ, а також з огляду на відсутність у товариства достатніх грошових коштів для виконання ймовірного рішення суду.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В свою чергу, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оскільки позивачем до поданої заяви про вжиття заходів до забезпечення позову не додано жодних доказів на підтвердження наявності обставин, достатніх для вжиття судом заходів для забезпечення позову, колегія суддів вважає правильним висновок суду про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

7. Мотиви відхилення кожного аргументу.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника з огляду на наступне.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Отже основною метою вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення в подальшому виконання судового рішення або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Предметом майбутнього позову є вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро" коштів у сумі 2 500 000,00 грн., у розмірі вартості частини майна відповідача, що пропорційно 50 % частці у статутному капіталі ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро".

Тобто, у разі задоволення позову за вказаним предметом та з набранням рішенням суду законної сили, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро" виникне обов`язок сплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про" кошти у сумі 2500000,00грн. Отже, зазначене рішення потребує вчинення дій на його виконання, а тому запропоновані заявником заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на адміністративну будівлю, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Виконкомівська, 11, впливають на виконання рішення суду.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, в обґрунтування необхідності забезпечення позову (до його подання) заявником вказано про:

- проведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро" певних дій, спрямованих на відчуження об`єкту нерухомого майна - розміщення оголошення на сайті ОLХ;

- що ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" є зареєстрованим власником лише одного об`єкту нерухомого майна, який і зазначений в оголошенні, при цьому інші об`єкти рухомого та нерухомого майна у власності відповідача не зареєстровано;

- майно ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" вже відчужувалось на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.03.2015, реєстровий номер 679, який в подальшому було визнано недійсним, про що постановлено відповідне рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/8866/16,

- з 2014 року заявник намагається в судовому порядку захистити свої права та законні інтереси, які було порушено внаслідок зухвалої та ретельно підготовленої рейдерської атаки на підприємство. Зазначене підтверджується ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у рамках кримінального провадження №0001789 від 23.04.2015; ухвалою Бабушинського районного суду м. Дніпропетровська у рамках кримінального провадження № 0004415 від 12.10.2014; рішенням Центрального апеляційного господарського суду по справі №904/634/16 від 18.12.2019; ухвалою Верховного Суду по справі №904/634/16 від 10.02.2020; рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5118/18.

Одночасно з наведеним, слід зазначити, що приписами ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У якості доказів на підтвердження викладених обставин заявник надав до суду першої інстанції: копію Статуту ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро", роздруківку рішення суду по справі №904/8866/16, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у рамках кримінального провадження №0001789 від 23.04.2015; ухвалу Бабушинського районного суду м. Дніпропетровська у рамках кримінального провадження № 0004415 від 12.10.2014; копію рішення Центрального апеляційного господарського суду по справі №904/634/16 від 18.12.2019; ухвалу Верховного Суду по справі №904/634/16 від 10.02.2020; рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5118/18; роздруківку з сайту ОЛХ; фотокопії звітності та податкової декларації ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро",

Проаналізувавши надані докази, колегія суддів вважає, що заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували зазначені в заяві обставини, зокрема: вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання з виплати йому вартості частки у статутному капіталі товариства, в тому числі і дій спрямованих на реалізацію належного йому нерухомого майна, витрачання ним коштів, тощо.

В підтвердження обставин щодо вчинення ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" дій спрямованих на реалізацію належного товариству нерухомого майна, суду було надано документ із назвою "роздруківка об`яви про продаж нерухомого майна на сайті ОЛХ", тобто, паперову копію електронного доказу, яка жодним чином не засвідчена, а також, не містить відомостей щодо вихідного коду, URL-адреси веб-сторінки, часу здійснення такої фіксації, тощо, а відтак даний документ не може вважатися належним доказом. Таким чином, доводи скаржника, що на сайті ОЛХ розміщено повідомлення про те, що в центрі міста Дніпро здійснюється продаж адміністративного будинку на вул. Виконкомівська, 11, загальною площею 664 кв. м., з прибудовами, ґанком, гаражем не знайшли свого підтвердження.

Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 04.03.2020 (Інформація отримана на запит суду) ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" є власником адміністративної будівлі, яка розташована у м. Дніпро, вул. Виконкомівська, 11.

Разом з цим, відсутність реєстрації за ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" іншого нерухомого майна не свідчить про неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позову заявника.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.03.2015, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро" продало Товариству з обмеженою відповідальністю "Білар" нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, які розташовані за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Виконкомівська, будинок 11, який в подальшому було визнано недійсним, про що постановлено відповідне рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/8866/16, не є належним доказом вчинення ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" дій, спрямованих на відчуження майна станом на дату звернення з позовом до суду.

Надані заявником ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у рамках кримінального провадження №0001789 від 23.04.2015 та ухвала Бабушинського районного суду м. Дніпропетровська у рамках кримінального провадження № 0004415 від 12.10.2014 не підтверджують вилучення адміністративної будівлі у її власника. Постанова Центрального апеляційного господарського суду по справі №904/634/16 від 18.12.2019 та ухвала Верховного Суду по справі №904/634/16 від 10.02.2020 стосується ОСОБА_1 (позивач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Компані", а не Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про", а рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5118/18 прийнято за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро до, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю "Айдар Груп".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про" посилається в заяві на те, що у 2018 році відносно нього прийнято рішення про вихід/вибуття із складу учасників ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро", однак колегія суддів вважає, що це також не свідчить про неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позову заявника, а дані обставини повинні з`ясовуватись судом під час розгляду спору по суті.

Щодо відсутності у товариства достатніх грошових коштів для виконання ймовірного рішення суду, майбутнім позивачем надано фотокопії документів, які зазначені в опису додатків до заяви, як копія фінансової звітності та податкової декларації ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро". Через неналежну якість фотокопії зазначених документів, не вбачається за можливе встановити їх зміст, а відтак дані документи не можуть бути прийнято судом в якості доказу.

При цьому, керуючись частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів враховує правову позицію, викладену постанові у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, в якій зроблено висновок про те, що відсутній правовий зв`язок між заявленим позивачем заходом забезпечення (накладення арешту на нерухоме майно) і предметом позову (про стягнення коштів), оскільки нерухоме майно не належить до предмета спору.

Колегія суддів вважає, що заявник не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів та не надав на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів щодо наявності фактичних обставин з якими процесуальний закон пов`язує застосування певного виду забезпечення позову. В поданих суду матеріалах відсутні докази та доводи, що належним чином обґрунтовують імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а відтак правомірним є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для забезпечення позову, що свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги.

8. Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Права скаржника не порушені.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, ухвала суду першої інстанції постановлена з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2020 у справі №904/1762/20.

10.Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2020 у справі № 904/1762/20 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2020 у справі № 904/1762/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 13.07.2020 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд