ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" липня 2020 р.Справа № 922/1902/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд", м.Харків
про стягнення 6352414,58 грн.
ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/1902/20 (стадія - підготовче провадження)) за позовом ТОВ "Спеценергогруп" до ТОВ "Газенерджитрейд" про стягнення 6352414,58 грн. за договором №15/08/19 від 15.08.2019 року.

13.07.2020 року ТОВ "Спеценергогруп" надало до суду заяву про забезпечення позову (вх.№15929), в якому просить суд вжити заходів із забезпечення позову Т0В "СПЕЦЕНЕРГОГРУП" () до ТОВ "ГАЗЕНЕРДЖИТРЕЙД" () про стягнення заборгованості за Агентським договором №15/08/19 від 15.08.2019 року в сумі 6352414,58 грн. накладенням арешту на грошові кошти в розмірі ціни позову та судового збору в сумі 6448751,80 грн., що містяться на банківських рахунках ТОВ "ГАЗЕНЕРДЖИТРЕЙД ().

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд встановив, що дана заява відповідає вимогам, викладеним у статтях 138,139,141 ГПК України.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, проаналізувавши норми законодавства України, суд зазначає наступне.

15 серпня 2019 року між ТОВ "СПЕЦЕНЕРГОГРУП" (далі - Агент, позивач) та ТОВ "ГАЗЕНЕРДЖИТРЕЙД" (далі - Підприємство, відповідач) було укладено агентський договір №15/08/19 (далі - Договір).

На виконання вимог Договору позивачем за січень 2020 року було надано відповідачу згідно з обліковими даними наступні агентські послуги:

- забезпечення представництва інтересів Підприємства перед Клієнтами в межах України, в т.ч. в Харківській області;

- залучення Клієнтів та укладання договорів між клієнтом та Підприємством на надання послуг з постачання електричної енергії в звітному періоді, кількість договорів;

- отримання, підготування та/або передача Клієнту, узгоджених документів, матеріалів, повідомлень, тощо в рамках обслуговування діючих договорів про постачання електричної енергії в звітному періоді, кількість пакетів документів на загальну суму агентської винагороди з ПДВ 3902414,58 грн.

Крім того, в період з вересня 2019 року по січень 2020 року позивачем було надано відповідачу згідно з обліковими даними наступні додаткові послуги:

- вивчення кон`юнктури ринку постачання електричної енергії для клієнтів за адміністративно-територіальними одиницями України (область, район, місто) та по Україні в цілому, в тому числі з питань, що стосуються конкуренції на ринку, договірних умов постачання електричної енергії та надання додаткових продуктів/послуг клієнтам, рівня цін/тарифів, умов комерційних пропозицій і т.ін

- консультування співробітників Підприємства, а також надання рекомендацій щодо організації та проведення заходів (в т.ч. рекламних), направлених на інформування та просування інформації щодо діяльності підприємства, умов співробітництва, пропозицій/продуктів для клієнтів (в т.ч. комерційних) і т.ін., забезпечення їх проведення на території Агента та/або партнерів Агента;

- надання Підприємству інших, в т.ч. посередницьких, послуг в процесах, які пов`язані з забезпеченням здійснення Підприємством з постачання електричної енергії споживачам на загальну суму 2450000,00 грн.

Станом на день подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову позивач зазначає про наявність заборгованості відповідача за Агентським договором №15/08/19 від 15.08.2019 року в сумі 6352414,58 грн.

Позивачем зазначено, що відповідачем систематично не виконуються зобов`язання за Договором, зокрема не підписуються та не повертаються позивачу акти та звіти про надані агентські послуги; не отримується направлена на адресу відповідача кореспонденція; ігноруються всі законні вимоги позивача щодо виконання відповідачем своїх обов`язків за Договором, станом на день подання цієї заяви про забезпечення позову позивачу навіть не надана інформація, необхідна для здійснення розрахунку перемінної складової наданих позивачем агентських послуг за договором ще за січень 2020 року, тощо.

Відповідач систематично свідомо ухиляється від виконання всіх своїх зобов`язань за Договором, що спричиняє порушення прав позивача на отримання агентської винагороди та завдає йому істотної шкоди, а також враховуючи високу ціну позову, позивач обґрунтовано вважає, що невжиття господарським судом заходів із забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до офіційних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщених на сайті Міністерства юстиції України, відповідач має зареєстрованим малий статутний фонд, якій складає всього - 10000,00 грн.

Відомості щодо наявності іншого рухомого та нерухомого майна у відповідача відсутні.

Таким чином, наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Позивач вважає, що співрозмірними та достатніми заходами забезпечення позову є накладення арешту на грошові кошти в розмірі ціни позову та судового збору в сумі 6448751,80 грн., що обліковується на рахунках відповідача - ТОВ "ГАЗЕНЕРДЖИТРЕЙД" (код ЄДРГІОУ 42544369)

У рішенні Конституційного суду України від 16.06.2011 року №5-рп/2011 у справі №1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у праві про банкрутство.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Предметом позову є стягнення заборгованості в розмірі 6352414,58 грн.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

При цьому предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, тобто те благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Позивач зазначає, що відповідним заходом забезпечення позову буде арешт грошових коштів на рахунках відповідача, що підлягають сплаті на його користь.

Статутний капітал ТОВ "ГАЗЕНЕРДЖИТРЕЙД" () складає 10,000 грн. Прострочення платежів вже більше 6 місяців, за цей час на банківських рахунках відповідача могло не залишитися нічого. Керівництво підприємства на зв`язок не виходить. Сума заборгованості значно перевищує статутний капітал.

Тому арешт коштів у сумі позову є достатнім ефективним засобом забезпечення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Враховуючи принцип адекватності та співмірності заходу до забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що обліковуються на рахунках в банківських установах, у сумі, яка дорівнює ціні позову та судовому збору, забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.136-137 ГПК України, предмет та ціну позову, суд дійшов висновку про задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч.1, ч.5, ч.6 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи; залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково; про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 140, 144 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву позивача про забезпечення позову (вх.№15929 від 13.07.20).

2. Накласти арешт на грошові кошти в розмірі ціни позову та судового збору в сумі 6448751,80 грн., що містяться на банківських рахунках ТОВ "ГАЗЕНЕРДЖИТРЕЙД" ().

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254, 255 ГПК України.

Ухвала з урахуванням п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа.

В силу ст.124 Конституції України та ГПК України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦЕНЕРГОГРУП" (, адреса: 61010, м.Харків, Гімназійна набережна, буд. 24).

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРДЖИТРЕЙД" (, адреса: 61002, м.Харків, вул.Чернишевська, буд.85, літера Б -11).

Ухвалу складено та підписано 13.07.2020 р.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки.

Суддя К.В. Аріт