ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р. Справа№ 910/6260/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Козир Т.П.

секретар судового засідання Мельничук О.С.,

представники сторін:

від позивача - Ербелідзе А.О.,

від відповідача - Єршова С.В.,

розглядає апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року

про виправлення описок у рішенні суду від 25.04.2013 року

у справі №910/6260/13 (суддя Полякова К.В.)

За позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про зобов`язання повернути (стягнути) в Єдину газотранспортну систему Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" для покриття дефіциту природного газу, що виник у Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у четвертому кварталі 2007 року - першому-другому кварталах 2008 років, безпідставно набуте майно - 4 751 445,862 тис. куб. м. природного газу

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2013 року, позов задоволено повністю.

27.05.2020 року через відділ діловодства та документообігу суду від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано заяву про виправлення описок у рішенні суду від 25.04.2013 року.

Вказана заява обґрунтована тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення у мотивувальній частині було допущені ряд арифметичних помилок, які призвели до невірного відображення обсягу природного газу в резолютивній частині.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року заяву Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про виправлення описок у рішенні суду від 25.04.2013 року у справі № 910/6260/13 задоволено частково. Виправлено описку, допущену на сторінці 5 в описовій частині рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 910/6260/13, зазначивши: " 4787,671 млн. куб. м. природного газу". В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що твердження заявника про допущення судом у мотивувальній та резолютивній частині рішення арифметичної описки в розмірі природного газу, який відповідача зобов`язано повернути, є помилковими та зводяться до внесення змін щодо змісту судового рішення. При цьому місцевий господарський суд дійшов висновку про виправлення описки по тексту рішення на сторінці 5 щодо зазначення 4 787 671 000 тис. куб. м. природного газу, замість чого правильно вказав 4 787, 671 млн. куб. м. природного газу.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року в частині відмови акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у задоволенні заяви про виправлення арифметичних помилок у рішенні від 25.04.2013 року скасувати та прийняти нове рішення, яким виправити арифметичні помилки у рішенні господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі №910/6260/13, а саме:

- у мотивувальні частині рішення « 3 666 023 032 тис.куб.м.» (стор.6) та « 3 666 026, 032 тис.куб.м.» (стор.7, стор.10, стор.12) замінити на « 3 633 534, 291 тис.куб.м.»;

- у мотивувальній частині рішення (стор.10, стор.13) « 4 751 445, 862 тис.куб.м.» замінити на « 4 718 954, 021 тис.куб.м.»;

- у резолютивній частині рішення (стор.14) цифри « 4 751 445 862» та слова «(чотири мільярди сімсот п`ятдесят один мільйон чотириста сорок п`ять тисяч вісімсот шістдесят дві тисячі)» замінити відповідно на цифри « 4 718 954 021» та слова «(чотири мільярди сімсот вісімнадцять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі двадцять один)».

Також скаржник просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року в частині слів «Виправити описку, допущену на сторінці 5 в описовій частині рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі №910/6260/13, зазначивши: « 4787,671 млн.куб.м. природного газу».» змінити та зазначити про виправлення описки, допущеної на сторінці 5 у мотивувальній частині рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі №910/6260/13, замінивши цифри та слова « 4 787 671 000 тис.куб.м.» на цифри та слова « 4 787, 671 млн.куб.м.».

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що оскільки в рішення зазначені ті ж арифметичні помилки, що були зазначені у позовній заяві, це не позбавляє суд обов`язку виправити ці арифметичні помилки у своєму рішенні. На думку скаржника місцевий господарський суд є непослідовним у своїх мотивах для відмови та задоволенні заяви у відповідних частинах, оскільки обсяг 4 787 671 000 тис. м.куб. природного газу, який суд визнав опискою, і обсяги 3 666 026, 032 тис. м.куб. та 4 751 445, 862 тис.м.куб. природного газу, у виправленні арифметичних помилок щодо яких суд відмовив, були зазначені позивачем у позовній заяві. Також скаржник вважає, що резолютивна частина оскаржуваної ухвали викладена некоректно, оскільки суд першої інстанції помилково назвав сторінку 5 рішення описовою частиною, оскільки сторінка 5 рішення є мотивувальною частиною.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року у справі №910/6260/13 та призначено її розгляд на 15.07.2020 року.

15.07.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні 15.07.2020 року представник відповідача надав усні пояснення по справ, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 243 Господарського процесуального кодексу України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

27.05.2020 року через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало заяву про виправлення описок у рішенні суду від 25.04.2013 року. У поданій заяві зазначено, що судом помилково на сторінці 5 рішення суду вказано 4 787 671 000 тис. куб. м., замість 4 787, 671 млн. куб. м. відповідно до протоколу від 18.02.2008 року № 12 засідання правління ПАТ НАК "Нафтогаз України". Крім того, заявник вказав, що суд внаслідок арифметичної помилки дійшов висновку про реалізацію у листопаді-грудні 2007 року 3 666 026, 032 тис. куб. м. природного газу та помилково надалі зазначив 3 666 026 032 тис. куб. м. Водночас, різниця між обсягом природного газу для виробничо-технологічних втрат у розмірі 1 154 137 млн. куб. м. та загальним обсягом природного газу в розмірі 4 787 671 000 тис. куб. м., вказаного в протоколі від 18.02.2008 року № 12, становить 3 633, 534 млн. куб. м. природного газу. Згідно вказаного протоколу сума відображених у ньому обсягів природного газу, без урахування 1 154, 137 млн. куб. м. для виробничо-технологічних втрат, становить 3 633, 534 млн. куб. м. (189,616 млн. куб. м. по бюджетним організаціям у грудні 2007 року + 3 435, 648 млн. куб. м. по промисловим споживачам у грудні 2007 року + 8, 270 млн. куб. м. по промисловим споживачам у грудні 2007 року). Наведене також слідує із постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 року у справі № 5011-74/9393-2012, в якій суд встановив, що поставка природного газу на підставі договору від 29.11.2007 року № 453/77/П-07 від ЗАТ "Укргаз-Енерго" до НАК "Нафтогаз України" та подальша його реалізація ДК "Газ України" у загальному обсязі 3 633 534, 291 тис. куб. м. документально підтверджується крім податкових накладних, платіжних доручень, ще довідкою ОДУ ПАТ "Укртрансгаз". Також заявник послався на невірне додавання сум чисел 3 666 026, 032 тис. куб. м. та 1 085 419, 730 тис. куб. м. природного газу, що становить 4 751 445, 762 тис. куб. м., а не 4 751 445, 862 тис. куб. м. Разом із цим, оскільки заявник вважає, що правильним обсяг реалізованого газу буде в розмірі 3 633 534, 291 тис. куб. м., то в сумі з 1 085 419, 730 тис. куб. м. дефіциту, загальний обсяг природного газу має становити 4 718 954 021 тис. куб. м., що заявник і просить указати в мотивувальній та резолютивній частинах рішення суду. (т.10, а.с. 160-162).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року (т.6, а.с. 105-111), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2013 року (т.6, а.с. 157-171), позов задоволено повністю:

- Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул. Б. Хмельницького,6, ) повернути (стягнути) в Єдину газотранспортну систему (Єдиній газотранспортній системі) Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) для покриття дефіциту природного газу, що виник у Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в четвертому кварталі 2007 - першому-другому кварталах 2008 років, безпідставно набуте майно - 4 751 445 862 (чотири мільярди сімсот п`ятдесят один мільйон чотириста сорок п`ять тисяч вісімсот шістдесят дві тисячі) куб. м. природного газу.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2013 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2013 року у справі № 910/6260/13 залишено без змін. (т.6, а.с. 219-232).

Тобто рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року набуло законної сили 07.10.2013 року. (т.6, а.с. 219-233).

02.12.2013 року видано наказ (т.6, а.с. 237) зокрема про зобов`язання Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» повернути (стягнути) в Єдину газотранспортну систему (Єдиній газотранспортній системі) Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» для покриття дефіциту природного газу, що виник у Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в четвертому кварталі 2007 - першому-другому кварталах 2008 років, безпідставно набуте майно - 4 751 445 862 (чотири мільярди сімсот п`ятдесят один мільйон чотириста сорок п`ять тисяч вісімсот шістдесят дві тисячі) куб. м. природного газу.

Постановою №44944119 від 03.10.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гречухом Олегом Ярославовичем відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/6260/13 від 02.12.2013 року. (т.9, а.с. 98).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року заяву публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 910/6260/13 задоволено частково, відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 910/6260/13 строком на один рік до 17.05.2019 року. (т.9, а.с. 156-159).

В подальшому ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 року заяву АТ «Укртрансгаз» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 910/6260/13 задоволено, відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 910/6260/13 в частині зобов`язання АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» повернути (стягнути) в Єдину газотранспортну систему (Єдиній газотранспортній системі) АТ «Укртрансгаз» для покриття дефіциту природного газу, що виник у відповідача в четвертому кварталі 2007 року - першому-другому кварталах 2008 років, безпідставно набуте майно - 3666026,032 тис.куб. м. природного газу строком на один рік до 27.06.2020 року. (т.9, а.с. 235-238).

Також, ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 року заяву Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 910/6260/13 задоволено, змінено спосіб виконання рішення Господарського суду м. Києва від 25.04.2013 року у справі № 910/6260/13 в частині повернення (стягнення) в Єдину газотранспортну систему (Єдиній газотранспортній системі) AT «Укртрансгаз» 1 085 419,730 тис. куб. м. природного газу, шляхом подачі AT «HAK «Нафтогаз України» торгового сповіщення до AT «Укртрансгаз» про передачу 1 085 419,730 тис. куб. м. природного газу в ПСГ AT «Укртрансгаз» для покриття дефіциту природного газу, що виник у AT «HAK «Нафтогаз України» у четвертому кварталі 2007 - першому-другому кварталах 2008 років, та набуття AT «Укртрансгаз» 1 085 419,730 тис. куб. м. природного газу в ПСГ AT «Укртрансгаз». (т.10, а.с. 41-45).

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд першої інстанції дійсно не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

В свою чергу, арифметичною вважається помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку з використанням несправної техніки.

Не є арифметичною помилкою, а отже і не може бути виправлене в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, застосування неправильних методик підрахунку, помилкових вихідних даних для проведення арифметичних обчислень, оскільки такі обрахунки складають мотивацію судового рішення та його висновків, а оскарження рішення суду, зокрема і внаслідок незгоди з його мотивувальною частиною, здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України шляхом застосування процесуальних інструментів апеляційного та/або касаційного оскарження, що було здійснено відповідачем у даній справі.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що зі змісту позовної заяви та, зокрема, прохальної частини позивач просив зобов`язати відповідача повернути (стягнути) в Єдину газотранспортну систему позивача безпідставно набуті 4 751 445, 862 тис. куб. м. природного газу. (т.1, а.с. 2-12).

При цьому, позивач у позовній заяві посилався на наявність дефіциту природного газу в обсязі 3 666 026, 032 тис. куб. м., виходячи з якого позивачем вирахуваний загальний обсяг природного газу, вказаний у прохальній частині позову. (т.1, а.с. 9).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2013 року та Вищого господарського суду України від 07.10.2013 року, відповідні позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а саме у визначеному позивачем розмірі 4 751 445, 862 тис. куб. м.

При цьому колегія суддів підкреслює, що ані в апеляційній, ані в касаційній скаргах відповідач не зазначав про невірний розрахунок позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами місцевого господарського суду, щодо неможливості внесення виправлень до мотивувальної частини рішення щодо розміру дефіциту природного газу в обсязі 3 666 026, 032 тис. куб. м., оскільки відповідний розмір дефіциту позивачем визначений у позовній заяві, з урахуванням якого останнім і вирахувано безпідставно набуті відповідачем саме 4 751 445, 862 тис. куб. м. природного газу.

Колегія суддів зазначає, що за вказаних обставин справи, посилання відповідача на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення у мотивувальній частині було допущені ряд арифметичних помилок, які призвели до невірного відображення обсягу природного газу в резолютивній частині фактично свідчить про незгоду позивача із резолютивною частиною рішення суду у даній справі та може бути підставою для його оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що відповідачем вже було використано.

Тобто, подана відповідачем наразі до місцевого господарського суду заява про виправлення описки у рішенні Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року фактично порушує питання про внесення до резолютивної частини рішення суду нових даних, а не про виправлення недоліків судового акту. Отже, позивач просить суд вийти за межі наданих йому статтею 243 Господарського процесуального кодексу України повноважень.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Христовпроти України» (рішення від 19 лютого 2009 року, заява № 24465/04) наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії»). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Колегія суддів вважає, що звернення відповідача із заявою про виправлення арифметичних помилок через 7 років після того, як рішення суду набуло законної сили та видано відповідний наказ, є ще однією спробою переглянути рішення суду по суті, що є виходом за межі повноважень наданих суду ст. 243 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо доводів скаржника стосовно непослідовності суду першої інстанції у своїх мотивах для відмови та задоволенні заяви у відповідних частинах колегія суддів зазначає наступне.

Так, дійсно позивачем було вказано в позовній заяві невірний обсяг природного газу, а саме 4 787 671 000 куб.м.тис. (т.1, а.с. 4).

Однак, колегія суддів звертає увагу, що арифметичні помилки це зокрема й неправильне викладення вихідних даних для розрахунків, які не відповідають наявним у справі доказам.

В матеріалах справи наявний протокол від 18.02.2008 року № 12 засідання правління ПАТ НАК "Нафтогаз України" (т.1, а.с. 88-91) зі змісту, якого вбачається вірний обсяг газу, а саме 4 787, 671 млн.куб.м., тобто позивачем було в позовній заяви викладено не вірні вихідні дані, які не відповідають наявним у матеріалах справи доказам, а тому місцевий господарський суд вірно дійшов висновку про випралення опсики допущену на сторінці 5 шляхом зазначення "4787,671 млн. куб. м. природного газу".

При цьому, колегія суддів враховує доводи скаржника стосовно того, що резолютивна частина оскаржуваної ухвали викладена некоректно, оскільки суд першої інстанції помилково назвав сторінку 5 рішення описовою частиною, оскільки сторінка 5 рішення є мотивувальною частиною, однак колегія суддів зазначає наступне.

В описовій частині судового рішення узагальнено викладається позиція осіб, які беруть участь у справі (сторін, третіх осіб, їх представників), і основний зміст доказів, досліджених судом. Тут суд не має права давати своїх оцінок ні позиції осіб, які беруть участь у справі, ні доказам.

У мотивувальній частині судового рішення суд спочатку наводить встановлені ним обставини у справі, що необхідні для її вирішення, із посиланням на докази, за якими ці обставини було встановлено, а також мають бути зазначені мотиви, з яких суд не врахував окремих доказів, з посиланням на неналежність, недопустимість, недостовірність, непереконливість тощо, з необхідними поясненнями. Тобто тут відображаються результати оцінки судом доказів.

Як вбачається зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року на сторінці 5, суд наводив встановлені ним обставини у справі із посиланням на докази, за якими ці обставини було встановлено, тобто сторінка 5 рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року є мотивувальною частиною.

Однак, як вбачається з прохальної частини заяви про виправлення описок у рішенні Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року, відповідач просив зокрема виправити арифметичну помилку на сторінці 5 замість « 4 787 671 000 тис.куб.м.» вказати « 4 787, 671 млн.куб.м.», тобто заявник не конкретизував, що на сторінці 5 даного рішення є мотивувальна частина, а тому по суті місцевим господарським судом було виправлено арифметичну помилку на сторінці 5, як і просив заявник у своїй заяві. (т.10, а.с. 162).

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що викладення судом першої інстанції в рішенні числа у вигляді « 4 787 671 000 тис.куб.м.» по суті не є помилкою, а є лише викладення даного числа в іншій одиниці виміру.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням положень ст. 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що некоректне викладення в резолютивній частині ухвали Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року шляхом зазначення, що сторінка 5 рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року є описовою частиною не призвело до неправильного вирішення справи, оскільки було здійснено виправлення на сторінці 5, як і просив заявник, колегія суддів не вбачає підстав для зміни резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року.

Отже, за результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі судової ухвали відсутні.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано відповідачу вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 243, 255, 269, 270, 271, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284, ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року у справі №910/6260/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року у справі №910/6260/13 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6260/13.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.07.2020 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

Т.П. Козир