УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

22.07.2020справа № 910/10068/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви громадської організації «Громадська рада доброчесності» (04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, буд. 4Б; ідентифікаційний код 41711320)

до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 37316378)

про зобов`язання припинити порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 та заборону використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Громадська рада доброчесності» (далі - Організація) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія) про:

- зобов`язання відповідача припинити порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, власником якого є Організація;

- заборонити відповідачу використовувати знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 та схожих з ним позначень без дозволу позивача всіма такими способами: застосування його в мережі Інтернет; застосування його в назві доменних імен.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, Організацією в порушення вимог пункту 2 частини першої статті 164 ГПК України не подано суду доказів сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 102 грн.

Так, позивачем по суті заявлено дві вимоги немайнового характеру (зобов`язання припинити порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 та заборону використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1).

Таким чином, за подання даної позовної заяви необхідно сплатити судовий збір у сумі 4 204 грн. (2 102 грн. + 2 102 грн.).

Натомість Організація у позовній заяві просить суд звільнити останню від сплати судового збору з огляду на те, що відповідно до пункту 1.1 статуту Організації вона є неприбутковою організацією та утримується за рахунок членських внесків, благодійної допомоги та не отримує доходи.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 5 Закону визначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За приписом статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1 та 2 статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач не відноситься до жодної категорії осіб, зазначених у вказаній статті 5 Закону.

Саме ж лише посилання, що позивач є неприбутковою організацією та забезпечується за рахунок членських внесків, не може вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Організації про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху в порядку статті 174 ГПК України та встановити Організації строк для усунення недоліків шляхом подання суду документа, який підтверджує сплату судового збору у сумі 4 204 грн.

Керуючись статтями 162, 163, 164, 174, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву громадської організації «Громадська рада доброчесності» (04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, буд. 4Б; ідентифікаційний код 41711320) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 37316378) про зобов`язання припинити порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 та заборону використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу семиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача, що відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала законної сили 22.07.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Марченко