ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3878/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" (3300, Молдова, м. Тираспіль, вул. Шевченка, буд. 99)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8)

про стягнення 129 402,70 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Шишлов О.Є. - ордер АІ №1014550 від 17.01.2020р. (в режимі відеоконференції).

В С Т А Н О В И В:

24.12.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 129 402, 70 грн, з яких: сума завданої шкоди - 100 000 грн, пеня - 29 402, 70 грн, а також судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка була спричинена діями ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом - автомобілем марки Porsche Cayenne S, було пошкоджено автомобіль марки Mercedes Benz GLK 280, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой".

Як вказує позивач, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу на автомобіль Porsche Cayenne S на момент ДТП була застрахована, що зазначається у Полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу. Страховиком відповідно до Полісу є Приватне акціонерне підприємство "Страхова компанія "АРКС".

Для вжиття заходів досудового врегулювання спору та для отримання страхового відшкодування директор ТОВ "СпутникСтрой" та його представники неодноразово зверталися до відповідача з вимогами про здійснення страхової виплати, у задоволенні яких відповідачем було відмовлено у зв`язку з відсутністю, на його думку, підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки подані ТОВ "СпутникСтрой" документи не підтверджують право власності на транспортний засіб.

Позивач не погодився з такими висновками відповідача, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2019р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/3878/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

21.01.2020р. Товариством з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" було подано до канцелярії суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

24.01.2020р. від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" надійшла заява, згідно якої відповідач також просив суд розглядати справу №916/3878/19 за правилами загального позовного провадження.

28.01.2020р. до суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" надійшов відзив на позовну заяву (т.2 а.с.21-32), згідно якого відповідач проти позову заперечує з наступних підстав:

- в матеріалах справи відсутній документ, яким встановлено настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу. Надані позивачем копії постанов про притягнення до адміністративної відповідальності від 25.04.2018р. та від 11.07.2018р. не є доказами в розумінні ГПК України, оскільки не містять прізвища, ім`я, по-батькові водія забезпеченого транспортного засобу, державних номерів транспортного засобу, підпису судді та печатки суду;

- страховиком не було порушено строку, встановленого ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, у зв`язку з чим у позивача були відсутні підстави самостійно обирати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, в свою чергу у ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" відсутні підстави для відшкодування позивачу витрат на проведення авто товарознавчого дослідження;

- в порушення положень ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачем не було надано документів, що підтверджують право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди (не надано документів про реєстрацію транспортного засобу відповідно до національного законодавства Республіки Молдова), чи посвідчують право заявника на отримання страхового відшкодування, з огляду на що було прийнято рішення про відсутність правових підстав для визнання заявленої події страховим випадком та здійснення виплати страхового відшкодування.

- надане позивачем "свидетельство о регистрации НОМЕР_4", видане на території Придністровського регіону Республіки Молдова, не має жодної юридичної сили, оскільки на території України офіційними вважаються лише документи, видані органами Республіки Молдова;

- автомобіль Mersedes Benz GLK 280, р.н. НОМЕР_1 не перейшов у власність позивача, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку державними органами Республіки Молдова;

- позивач не є зареєстрованою юридичною особою відповідно до законодавства Республіки Молдова; державним органом Республіки Молдова здійснено 27.05.2019р. лише облік, а не реєстрацію юридичною особи Товариства з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой";

- за результатами перевірки звернення ТОВ "СпутникСтрой" від 17.08.2018р. №С-4593 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, встановлено, що страховику не були надані документи, що підтверджують право власності на пошкоджене майно на день настання ДТП, а відтак у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

Разом з відзивом відповідачем було направлено клопотання про розгляд справи №916/3878/19 в судовому засіданні з повідомленнями сторін.

28.01.2020р. від відповідача також надійшло клопотання про передачу справи на розгляд до Господарського суду м. Києва.

28.01.2020р. від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, обґрунтоване тим, що позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Разом з цим, відповідачем також було також надано клопотання про зменшення розміру пені.

Ухвалою суду від 04.02.2020р. клопотання Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "АРКС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволено, вирішено здійснювати розгляд справи № 916/3878/19 за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на "12" лютого 2020 р. об 11:30.

У судовому засіданні 12.02.2020р. судом, враховуючи першу неявку відповідача в судове засідання, який при цьому повідомив про зайнятість в іншому судовому процесі, було оголошено протокольну ухвалу про перерву до 20.02.2020р. об 11 год. 30 хв., про що Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "АРКС" було повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

При цьому у вказаному судовому засіданні судом протокольною ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, та зазначено, що у разі виникнення необхідності судом буде вирішено відповідне питання. Протокольною ухвалою судом також було відмовлено у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд до Господарського суду м. Києва.

18.02.2020р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" надійшла відповідь на відзив (т.2 а.с.126-134), згідно якої позивач зазначив наступне:

- твердження відповідача, що викладені з метою спростування факту настання ДТП та факту відсутності відповідальності власника транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована компанією відповідача, є надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, що підтверджується, зокрема тим, що відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із невизнанням документів, як таких, що видані Придністровською Молдавською Республікою, а також листуванням між сторонами з приводу страхового випадку;

- внаслідок несвоєчасного повідомлення відповідачем про наявність звіту про оцінку колісного транспортного засобу, ТОВ "СпутникСтрой" було вимушено самостійно залучити експерта для надання висновку про вартість матеріального збитку, а тому ТОВ має право на відшкодування вартості такого висновку експерта;

- визнання Республікою Молдова будь-яких документів, що підтверджують право власності на автомобіль, зареєстрований органами Придністровської Молдавської Республіки, згідно ст.13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, яка є частиною права України, свідчить про легітимність таких документів і для України.

У судовому засіданні 20.02.2020р. судом було оголошено протокольну ухвалу про перерву до 24.02.2020р. о 17 год. 00 хв.

24.02.2020р. електронним зв`язком до суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" надійшли заперечення на відповідь на відзив (т.3 а.с.3-6), в яких відповідач зазначив наступне:

- страховик не є особою, яка наділена повноваженнями щодо встановлення особи, винної в настанні ДТП та притягнення її до відповідальності. Рішення про визнання події страховою страховик приймає виключно на підставі рішення суду або на підставі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду;

- замовляючи у оцінювача звіт про оцінку колісного транспортного засобу, ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" діяло відповідно до вимог ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Направлення оцінювача для огляду автомобіля та складання звіту не є доказом настання страхової події;

- страховиком не було порушено строку, встановленого ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, у зв`язку з чим у позивача були відсутні підстави самостійно обирати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Ухвалою суду від 24.02.2020р. справу №916/3878/19 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із заміною засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, оголошено перерву у підготовчому засіданні у справі №916/3878/19 до "04" березня 2020 р. о 17:00 та попередньо визначено дату та час для розгляду справи №916/3878/19 по суті, а саме - 16.03.2020р. об 11:00.

У судовому засіданні 04.03.2020р., в якому представником позивача було надано суду клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи, було відкладено підготовче засідання на раніше визначену дату - 16.03.2020р. об 11:00.

Крім того, судом було визначено дату та час для розгляду справи по суті - 06.04.2020р. о 13:45.

16.03.2020р. електронним зв`язком від позивача до суду надійшло клопотання, згідно якого останній просив суд відкласти підготовче засідання у зв`язку з неможливістю прибуття у судове засідання внаслідок запровадження карантину.

У судовому засіданні 16.03.2020р. представник відповідача не заперечував проти відкладення підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою судом було задоволено клопотання позивача та відкладено підготовче засідання на раніше визначену дату 06.04.2020р. о 13:45.

03.04.2020р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із введенням та продовженням терміну карантину. У вказаному клопотанні відповідач також просив суд наступні судові засідання по справі №916/3878/19 проводити в режимі відеоконференції, проведення якої просив доручити Києво-Святошинському районному суду Київської області.

03.04.2020р. від позивача також надійшло клопотання, згідно якого останній просив суд відкласти підготовче засідання або закрити підготовче провадження та призначити справу №916/3878/19 до розгляду по суті за відсутності представника позивача.

Ухвалою суду від 06.04.2020р. відкладено підготовче засідання у справі №916/3878/19 на 29.04.2020р. об 11:00.

27.04.2020р. до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із карантинними заходами.

29.04.2020р. від позивача надійшло клопотання, згідно якого останній просив суд відкласти підготовче засідання або закрити підготовче провадження та призначити справу №916/3878/19 до розгляду по суті за відсутності представника позивача.

Ухвалою суду від 29.04.2020р. відкладено підготовче засідання у справі №916/3878/19 на "18" травня 2020 р. о 15:30.

13.05.2020р. до суду від відповідача надійшли клопотання про відкладення судового засідання, про залучення до матеріалів справи копії Листа Міністерства юстиції Республіки Молдова №07/2700 від 23.03.2020р. та заява про поновлення процесуального строку на подання доказів.

18.05.2020р. від відповідача надійшло клопотання, згідно якого останній повідомив суд про відсутність технічних засобів для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 18.05.2020р. судом закрито підготовче провадження, справу №916/3878/19 призначено до розгляду по суті в засіданні суду на 03.06.2020р. о 14 год. 15 хв.

Ухвалою суду від 03.06.2020р. судом відкладено розгляд справи №916/3878/19 на 17.06.2020р. 17 год. 00 хв.

12.06.2020р. до суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи листа державного підприємства "Агентство державних послуг" Республіки Молдова, яким повідомлено суд про взяття на облік Товариства з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой", про те, що вказане підприємство не рахується постійно зареєстрованим, а також про те, що згідно інформації з Державного регістру транспорту, автомобіль Mersedes Benz, VIN код № НОМЕР_2 не фігурує у списку зареєстрованих транспортних засобів.

16.06.2020р. до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні 17.06.2020р. судом оголошено протокольну ухвалу про перерву при розгляді справи по суті до 02.07.2020р. о 17 год. 00 хв., про що позивача повідомлено ухвалою суду в порядку ст.120 ГПК України.

Представник позивача у судове засідання 02.07.2020р. не з`явився.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.07.2020р. проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, надані підчас розгляду справи, суд встановив:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2018р., яка постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.07.2018р. залишена без змін, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у скоєнні 02.03.2018 року правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке виразилося у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 грн.

Зі змісту вказаною постанови (повний текст якої розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua/Review/74057412) судом встановлено, що ОСОБА_2 02.03.2018 року о 13:20 год., керуючи транспортним засобом Porsche Cayenne, д/н НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі М-16, не обрала безпечну швидкість руху, не витримала безпечну дистанцію та скоїла зіткнення з транспортним засобом Mercedes Benz, реєстраційний номер Республіки Молдова НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження

Як вказує позивач, з посиланням на угоду про відступлення права вимоги (цесії) від 18.02.2009р. та договір купівлі-продажу від 08.10.2008р. (т.1 а.с.22-26), автомобіль Mersedes Benz GLK 280, р.н. НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок ДТП, належить Товариству з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" на праві приватної власності.

Матеріалами справи, а саме довідкою №21 від 18.02.2019р. (т.1 а.с.33) підтверджено, що ОСОБА_4 , який був за кермом в момент ДТП, є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" з 15.05.2014р.

Як свідчить наявний в матеріалах справи поліс №АК/3873533 (т.1 а.с.121), цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу з державним номером д/н НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована. Страховиком відповідно названого полісу визначено Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (нове найменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС").

Для отримання страхового відшкодування, як вказує позивач, Товариством з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" було направлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "АРКС" повідомлення про подію, яка мала місце 02.03.2018р.

Листом від 16.04.2018р. за вих. №172 (т.1 а.с.122-123) відповідачем було повідомлено ТОВ "СпутникСтрой" про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування щодо заявленого випадку, у зв`язку із ненаданням документів, що підтверджують право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про отримання страхового відшкодування, які залишились без задоволення (т.1 а.с.124-125, 126).

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням, директор Товариства з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг із скаргою (т.2 а.с.68), в якій просив провести перевірку на предмет законності відмови у виплаті страхового відшкодування ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" (нове найменування ПрАТ "Страхова компанія "АРКС").

За результатом перевірки звернення Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, повідомила директору Товариства з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" про відсутність у ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" підстав для виплати страхового відшкодування, у зв`язку із ненаданням страховику документа, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день настання дорожньо-транспортної пригоди.

Також за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой" Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" (нове найменування ПрАТ "Страхова компанія "АРКС"), за результатом якого порушень вимог законодавства у сфері фінансових послуг виявлено не було, про що заявника повідомлено листом (т.2 а.с.79).

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб`єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і суб`єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно до ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України.

Приймаючи до уваги, що шкода, з вимогами про відшкодування якої звернувся позивач, була заподіяна транспортному засобу на території України в Одеській області, суд зазначає про підсудність даного спору Господарському суду Одеської області

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Предметом договору страхування за змістом статті 980 ЦК України можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За змістом ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно до ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

За змістом п.36.2 ст.36 Закону за відсутності документів, зазначених у статті 35, зокрема документів щодо законності прав на пошкоджене майно, страховик позбавлений можливості виконати свої зобов`язання, оскільки за змістом цієї норми зобов`язання щодо подальших дій по відшкодуванню заподіяної шкоди страховик виконує за наявності відповідних документів.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що право на отримання страхового відшкодування належить особі, яка має законний майновий інтерес та, відповідно до законів України є власником або законним володільцем (користувачем) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах, та яка надала відповідні, визначені Законом, документи на підтвердження свого права, зокрема власності.

Зміст цих норм свідчить про те, що захисту підлягає лише законне право потерпілого. Крім того, наявність такого права підлягає доведенню у відповідності до господарського процесуального законодавства належними та допустимими доказами (ст.ст.76-77 ГПК України)

Як встановлено судом, на підтвердження права власності на транспортний засіб позивачем було надано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 (т.1 а.с.113-114), видане компетентним органом Придністровської Молдавської республіки.

Водночас, із змісту наявних у матеріалах справи листа Державного підприємства "Агентство державних послуг" Республіки Молдова від 08.04.2020р. вих. №01/2493 (т.3 а.с.145) та листа Заступника Прем`єр Міністра від 12.11.2019р. №04-03-7923 (т.1 а.с.32), вбачається, що автомобіль Mercedes Benz, VIN код № НОМЕР_2 не внесений Агентством державних послуг до Державного регістру транспорту.

При цьому, положеннями частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так у постанові Верховного суду від 19.06.2019р. у справі №522/5162/16-ц (т.2 а.с.81-82) викладено наступну правову позицію.

Нотою Міністерства закордонних справ та європейської інтеграції Республіки Молдова від 11 червня 2007 року повідомлено Україну, що документи про реєстрацію транспортних засобів, оформлені Управлінням ДАІ МВС Придністровської Молдавської Республіки, не мають юридичної сили. Водночас жителі Придністровського регіону мають змогу зареєструвати свої транспортні засоби відповідно до національного законодавства Республіки Молдова.

Згідно зі статтею 1 Договору про добросусідство, дружбу і співробітництво між Україною та Республікою Молдова, який ратифіковано Законом N459/96-ВР від 01 листопада 1996 року, Україна зобов`язується дотримуватись у відносинах з Республікою Молдова принципів непорушності кордонів, територіальної цілісності та невтручання у внутрішні справи.

За висновками Верховного суду, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане Придністровською Молдавською Республікою, що фігурує у даній справі, як доказ права власності на пошкоджений транспортний засіб, не може бути визнане Україною належним документом, що підтверджує право власності заявника на транспортний засіб.

За таких обставин суд, враховуючи позицію Верховного Суду, погоджується з правовою позицією відповідача щодо ненадання позивачем належних доказів, що підтверджують право власності на пошкоджений транспортний засіб, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Посилання позивача на правову позицію Апеляційного суду Одеської області у справі №522/5162/16-ц не приймаються судом до уваги, оскільки, по-перше, обов`язковому застосуванню підлягають виключно висновки, викладені в постановах Верховного Суду, по-друге, постанова Апеляційного суду Одеської області у справі №522/5162/16-ц була скасована постановою Верховного Суду, висновки якої цілком враховані судом при розгляді даної справи.

Враховуючи вищенаведене, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СпутникСтрой".

При цьому, суд зауважує, що при наданні оцінки доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи зазначене, з урахуванням встановлення судом факту ненадання позивачем визначеного ст.35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" документу, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що є підставою для відмови у задоволенні позову, суд, з огляду на недоцільність встановлення преюдиціальних обставин, що мають бути досліджені в рамках справи про відшкодування шкоди її заподіювачем, не надає оцінки іншим доводам сторін, наведеним в обґрунтування своїх правових позицій, зокрема щодо розміру шкоди, тощо.

З урахуванням викладеного, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають віднесенню на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст складено 13 липня 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська