ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020м. ДніпроСправа № 904/2137/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро

про стягнення шкоди, завданої недостачею, в розмірі 15906грн.65коп.

без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» м. Запоріжжя звернулось до Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро з позовом про стягнення шкоди, завданої недостачею, в розмірі 15906грн.65коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків із забезпечення схоронності переданого до перевезення вантажу та заподіяння позивачу фактичної шкоди, покладення на залізницю відповідальності за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Позивач зазначає, що між Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (постачальник) був укладений договір поставки №1495 від 27.07.2018, згідно якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність продукцію коксохімічного виробництва.

Згідно пункту 1.2 цього договору вантажовідправником визначено Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» з залізничної станції «Авдіївка».

Зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці відповідно до залізничної накладної №51978955 на адресу позивача було відвантажено «горішок коксовий 10-25мм», що прибув у вагонах №53512844, №53495735, №56036676, №60038551.

В комерційних актах №454201/101/1413 від 14.10.2019, №460005/1415 від 17.10.2019, №460005/1416 від 17.10.2019, складених на станціях Чаплине та Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, були зафіксовані ознаки несхоронного перевезення - порушення маркування, виїмки та нестача вантажу у вагонах №53512844, №56036676 та №60038551.

Позивач зазначає, що відповідно до умов договору поставки №1495 від 27.07.2018 та специфікації до нього платіжним дорученням №341352 від 06.12.2019 були перераховані кошти за фактично поставлений товар згідно залізничної накладної №51978955.

За проведеним розрахунком позивача розмір шкоди, заподіяної недостачею, дорівнює 15906грн.65коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2020 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві, що надійшов до суду 25.05.2020, відповідач вказав про незгоду із заявленими вимогами.

Відповідач зазначає, що позивач не надав документів відправника (ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод»), що підтверджують вартість втраченого вантажу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Предметом доказування у справі є наступні обставини:

- укладення між Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» договору поставки №1495 від 27.07.2018;

- здійснення на адресу позивача поставки товару згідно залізничної накладної №51978955;

- здійснення позивачем оплати поставленого товару;

- факт понесення позивачем збитків заподіяних відповідачем;

- протиправність дій відповідача;

- розмір збитків та причинний зв`язок між протиправними діями (бездіяльністю) відповідача і заподіяною шкодою;

- наявність підстав для відшкодування позивачу збитків, заподіяних відповідачем.

Між Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» (далі покупець) та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (далі постачальник) був укладений договір поставки №1495 від 27.07.2018.

Відповідно до пункту 1.2 цього договору постачальник поставляє товар покупцю виробництва ПАТ «ДКХЗ», ПАТ «Запоріжкокс», ПАТ «АКХЗ», ПАТ «МК «Азовсталь», які можуть виступати в якості вантажовідправників (виключно на вибір постачальника).

Пунктом 2.1 договору поставки №1495 від 27.07.2018 передбачено, що постачальник зобов`язаний здійснити поточні поставки товару, визначеного у специфікаціях до договору, на умовах СРТ залізнична станція Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, якщо інші умови не визначені у специфікаціях.

Перехід права власності від постачальника до покупця права власності на товар та ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить від дати передачі товару першому перевізнику/експедитору для поставки покупцю (вантажоодержувачу) залізничним транспортом, що підтверджується штампом станції відправлення на залізничній накладній.

Відповідно до специфікації №12 від 03.10.209 до договору поставки №1495 від 27.07.2018 постачальник зобов`язується передати у власність товар горішок коксовий 10-25мм, марка ОК 1, ОК 2, ОК 3 ТУ У 19.1-0:2012 в кількості 1750т (суха вага) на загальну суму 13573434грн. (з ПДВ).

Пунктом 2 вказаної специфікації встановлено умови поставки: СРТ залізнична станція Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, залізничний тариф на перевезення товару на умовах СРТ від ПАТ «АКХЗ» до вантажоодержувача сплачує вантажоодержувач.

На адресу позивача (вантажоодержувача) 10.10.2019 зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці був направлений вантаж - горішок коксовий 10-25мм у вагонах №53512844, №53495735, №56036676, №60038551 за залізничною накладною №51978955.

В комерційному акті №454201/101/1413 від 14.10.2019, складеному на станції Чаплине Придніпровської залізниці, було зафіксовано ознаки несхоронного перевезення - порушення маркування, виїмка та нестача вантажу у вагоні №53512844.

Згідно розділу «Д» цього акту вантаж промаркований по центру повздовжньою смугою шириною 400-600мм вздовж вагона вапном. Вага визначена відправником на електронних вагах, брутто не вказано, нетто 37200кг, тара 22100кг.

Фактично виявилось: брутто 58000кг, тара з документа 22100кг, нетто 35900кг, що менше документа на 1300кг. Виїмка над 1, 2 люками - довжиною 3.0м, на ширину вагона, глибиною 0.2м. Навантаження шапкою, висота шапки 20-30см. Вантаж маркований повздовжньою смугою вапном, в місце виїмки маркування відсутнє. Люка зачинені, течі вантажу немає. При повторному зважуванні вага вагону підтвердилась. Вантаж, якого бракує в вагоні вміститись міг.

В комерційному акті №460005/1415 від 17.10.2019, складеному на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (на додаток до акта ст. Чаплине) було зафіксовано ознаки несхоронного перевезення - порушення маркування, виїмка та нестача вантажу у вагоні №56036676.

В розділі «Д» цього акту було вказано, що на підставі комерційного акту №454201/100 від 14.10.2019 станції Чаплине проведена комісійна видача вантажоодержувачу вантажу, що прибув груповою відправкою, зі зважуванням на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача. Згідно перевізного документу у вагоні №56036676 зазначено тара 22560кг, нетто 40490кг.

Фактично виявилось: брутто 61468кг, тара з документу 22568кг, нетто 38900кг, що менше документу на 1590кг. У комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкою, вище рівня бортів 20-30см. Вантаж маркований повздовжньою смугою посередині вагону вапняним розчином, що відповідає перевізному документу. Маркування порушене над 1, 2 люками - довжиною 300 см, шириною 280 см, глибиною 20 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездвірний, люка закриті, просипу вантажу немає.

В комерційному акті №460005/1416 від 17.10.2019, складеному на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (на додаток до акта ст. Чаплине) було зафіксовано ознаки несхоронного перевезення - порушення маркування, виїмка та нестача вантажу у вагоні №60038551.

В розділі «Д» цього акту було вказано, що на підставі комерційного акту №454201/99 від 14.10.2019 станції Чаплине проведена комісійна видача вантажоодержувачу вантажу, що прибув груповою відправкою, зі зважуванням на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача. Згідно перевізного документу у вагоні №60038551 зазначено тара 23460кг, нетто 42240кг.

Фактично виявилось: брутто 63940кг, тара з документу 23460кг, нетто 40480кг, що менше документу на 1760кг. У комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкою, вище рівня бортів 20-30см. Вантаж маркований повздовжньою смугою посередині вагону вапняним розчином, що відповідає перевізному документу. Маркування порушене над 1, 2 люками - довжиною 300 см, шириною 280 см, глибиною 40 см.; над 7 люком довжиною 150 см., шириною 280 см., глибиною 40см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездвірний, люка закриті, просипу вантажу немає.

Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» виставлений рахунок фактура №92901230 від 10.10.2019 (додаток №12 від 03.10.2019) на суму 1135129грн.32коп. Платіжним дорученням №341352 від 06.12.2019 було перераховано на підставі цього рахунка згідно курсу на дату оплати 1097264грн.34коп.

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. вказаних Правил на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

У залізничній накладній №51978955 в розділі «найменування вантажу» вказано «горішок коксовий, 10-25, насипом, вологий» .

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі, сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, щодо вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Відповідно до складеного позивачем розрахунку недостача вантажу (горішок коксовий 10-25мм) з урахуванням природної втрати та вартості 1тн вантажу в розмірі 6422грн.26коп. (без ПДВ) становила:

- у вагоні №53512844 в розмірі 554кг на суму 3557грн.93коп. (без ПДВ);

- у вагоні №56036676 в розмірі 695кг на суму 4463грн.47коп. (без ПДВ);

- у вагоні №60038551 в розмірі 815кг на суму 5234грн.14коп. (без ПДВ);

Загальна вартість втраченого вантажу дорівнює 15906грн.65коп. (з ПДВ). За результатом перевірки здійсненого розрахунку порушень не встановлено.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вантажу в сумі 15906грн.65коп., що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частинами 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України встановлено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника.

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість.

У разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» №273/96-ВР від 04.07.1996 передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України.

Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно з пунктом 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (далі Статут) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

- за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту).

Згідно з виставленим позивачу Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» рахунку фактури №92901230 від 10.10.2019 (додаток №12 від 03.10.2019) вартість 1тн вантажу становила 6422грн.26коп. (без ПДВ).

Відповідно до статті 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень.

Зауваження відповідача щодо відсутності в матеріалах справи належного доказу вартості втраченого вантажу та неналежність в якості доказу рахунку фактури №92901230 від 10.10.2019, виданого Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», суд відхиляє.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України одержувач має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу, за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

Тобто, у документі на перевезення вантажу (накладній) зазначається саме вантажовідправник. При цьому, вантажовідправником може бути як безпосередній вантажовласник, так і будь-який інший відправник вантажу. Поняття постачальника та вантажовідправника не є тотожними.

Як зазначалось раніше, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. В цій статті не зазначено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника. В залізничній накладній не вказується вартість вантажу.

Постачальником товару є Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» на підставі укладеного з позивачем договору поставки №1495 від 27.07.2018. Тому рахунок - фактура №92901230 від 10.10.2019, виданий Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», є належним доказом вартості вантажу.

Судові витрати позивача зі сплати судового збору розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000р. (Зареєстрований: Мін`юст України, 24.11.2000 за №862/5083), Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, статей Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 237, 238, 240, 241, пунктом 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» м. Запоріжжя до Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро про стягнення шкоди, завданої недостачею, в розмірі 15906грн.65коп. задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49038, м. Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 108) на користь Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» м. Запоріжжя (ідентифікаційний код: 00186542; місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11) шкоду, завдану недостачею, в розмірі 15906грн.65коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2021грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 03.07.2020.

Суддя Р.Г. Новікова