ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.07.2020 Справа № 914/221/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши подання

Приватного виконавця Гненного Дмитра Анатолійовича

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи боржника

у справі №914/221/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділляагрозахист»

до відповідача Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича»

про стягнення 399367,88 грн.

за участю представників: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.05.2019р. у справі №914/221/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділляагрозахист» до відповідача Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича» про стягнення 399367,88 грн. позов задоволено, вирішено стягнути з Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділляагрозахист» 318460,78 грн. основного боргу, 42414,75 грн. пені, 38492,35 грн. відсотків річних та 5990,53 грн. судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019р. апеляційну скаргу Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2019р. у справі №914/221/19 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2019р. у справі №914/221/19 було видано виконавчий документ (наказ) про стягнення з боржника Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича» 318460,78 грн. основного боргу, 42414,75 грн. пені, 38492,35 грн. відсотків річних та 5990,53 грн. судового збору.

23.10.2019р. Приватним виконавцем Гненним Дмитром Анатолійовичем відкрито виконавче провадження №60398026 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 16.05.2019р. у справі №914/221/19.

26.06.2020р. до Господарського суду Львівської області надійшло подання (вх.№1492/20), в якому Приватний виконавець Гненний Дмитро Анатолійович просить тимчасово, до виконання зобов?язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні, обмежити у праві виїзду за межі України керівника Фермерського господарства «Кільгана ОСОБА_1 » ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 , адреса засновника: 81467, Львівська область, Самбірський район, село Велика Білина).

Частиною 4 статті 337 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до статті 338 Господарського процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Ухвалою суду від 30.06.2020р. розгляд подання призначено на 01.07.2020р.

Приватний виконавець в судове засідання 01.07.2020р. не з`явився. Слід зазначити, що приватний виконавець був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду подання, оскільки ухвала суду про призначення подання до розгляду була надіслана йому 30.06.2020р. на вказану ним електронну пошту. Копія ухвали від 30.06.2020р. була також надіслана приватному виконавцю на вказану ним поштову адресу засобами поштового зв`язку.

Крім того, у поданні приватний виконавець зазначив, що у випадку відсутності його в судовому засіданні при судовому розгляді справи, слід вважати, що він підтримує вказане подання в повному обсязі.

Роглянувши подання Приватного виконавця Гненного Дмитра Анатолійовича, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 337 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 337 Господарського процесуального кодексу України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Згідно із частиною 3 статті 337 Господарського процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

23.10.2019р. постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Гненного Д.А., відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області у справі № 914/221/19.

Як зазначає приватний виконавець, одночасно з відкриттям виконавчого провадження було винесено постанови про арешт майна та коштів боржника, а копії зазначених документів було направлено сторонам рекомендованою кореспонденцією.

При цьому, як зазначено у поданні, поштовий лист адресований боржнику повернувся приватному виконавцю у зв?язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Приватний виконавець зазначив, що з метою виявлення майна, що зареєстровано за боржником на праві власності та встановлення його місця знаходження, до Державної фіскальної служби України було надіслано відповідний запит та отримано інформацію, що у юридичної особи боржника відкрито двадцять шість рахунків у різних банківських установах, в результаті чого виконавцем було арештовано та примусово стягнуто з рахунків боржника 29149,33 грн.

Також, як вказано у поданні, 04.05.2020р. приватним виконавцем було направлено рекомендованою кореспонденцією виклик керівнику Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича» про необхідність з`явитися до офісу приватного виконавця 19.05.2020р. о 11:30 год., для надання документів та пояснень щодо виконання виконавчого документа. Згідно з відомостями з сайту Укрпошта рекомендований лист було вручено боржнику 15.05.2020р., однак, за твердженням приватного виконавця, боржник не з`явився на викликом виконавця.

08.05.2020 виконавцем було направлено поштою запит до ФГ «Кільгана І.С.» про надання інформації про посіви здійснені на земельних ділянках, що перебувають в оренді. Відомості про отримання запиту відсутні.

Крім того, приватний виконавець зазначає, що Фермерському господарству «Кільгана Івана Степановича» було направлено запит про надання інформації щодо посівів здійснених на земельних ділянках, що перебувають в оренді, а також запит про надання звіту щодо площі та валових зборів сільгоспкультур (форма №29-сг, річна), однак, за твердженням приватного виконавця, боржником такої інформації не надано.

Із відповіді Держпродспоживслужби від 18.11.2019р., приватним виконавцем встановлено, що боржник має у власності: комбайн (1 шт.), трактори колісні (4 шт.), універсальний енергетичний засіб (1 шт.), на які виконавцем було накладено арешт.

29.11.2019 приватним виконавцем отримано відповідь з ДПСУ щодо балансу та звіту про фінансові результати юридичної особи-боржника.

Крім того у поданні зазначено, що приватним виконавцем було арештовано право оренди земельної ділянки, з кадастровим номером: .06.000.0003, площею 2,1 га та майнові права оренди земельної ділянки, з кадастровим номером: :06:000:0004, площею 1,46 га.

13.03.2020р. приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме МАЗ 54331, ДРН: ВС5219ВІ, рік виробництва: 1990, категорія: вантажний, колір: сірий.

Із отриманої 01.06.2020р. відповіді з ДП «Держреєстри України» приватним виконавцем встановлено, що боржник не зберігає зерно на зернових складах, підключених до основного реєстру складських документів на зерна та зерна, прийнятого на зберігання.

Відповідно до отриманої приватним виконавцем інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, у юридичної особи боржника, відсутнє зареєстроване на праві власності нерухоме майно.

Крім того, приватний виконавець зазначає, що розмір внеску ОСОБА_2 до статутного фонду фермерського господарства становить 580000,00 грн.

Згідно з отриманими з банківських установ відповідями, у юридичної особи-боржника відсутні договори про зберігання цінностей або надання в майновий найм (оренду) індивідуальних банківських сейфів.

Враховуючи те, що рішення суду юридичною особою боржником та її керівником (засновником) не виконано, приватний виконавець вважає, що в даному випадку до ОСОБА_2 , як керівника та засновника юридичної особи-боржника слід застосувати крайні заходи примусового виконання рішення суду, а саме тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

На думку приватного виконавця, вказана міра може змусити боржника виконати свої зобов`язання за судовим рішенням або віднайти шляхи для врегулювання боргового зобов`язання із стягувачем.

Згідно із частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013р. «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Як вбачається із подання і доданих до нього матеріалів, приватним виконавцем не подано доказів, які б могли достатньою мірою підтвердити факт ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань за рішенням суду, адже неподання інформації щодо посівів здійснених на земельних ділянках, що перебувають в оренді та інформації щодо площі та валових зборів сільгоспкультур не вказує на те, що боржник відмовляється та ухиляється від сплати заборгованості за рішенням суду у даній справі.

Інших доказів, які б могли свідчити про ухиляння боржника від виконання ним своїх боргових зобов`язань за рішенням суду приватним виконавцем не надано.

Крім того, із поданих матеріалів вбачається, що приватним виконавцем неповно вчинено виконавчі дії, адже саме лише накладнення арешту на транспортні засоби, а також на права оренди земельних ділянок, не свідчить про те, що приватним виконавцем вичерпано всі можливі заходи для примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості з боржника.

Доказів того, що майно (транспортні засоби тощо) були реалізовані в межах виконавчого провадження з метою погашення заборгованості перед стягувачем в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, приватний виконавець підтвердив, що наразі виконавцем здійснюються підготовчі дії, щодо здійснення виконавчих дій у Львівській області, з метою перевірки майнового стану юридичної особи-боржника. У разі встановлення майна, що належить юридичній особі-боржнику на праві приватної власності, майно буде описано та арештовано (вилучено).

Таким чином враховуючи те, що приватним виконавцем не доведено у повній мірі ухилення боржника від виконання судового рішення, а також беручи до уваги неповноту вчинення приватним виконавцем виконавчих дій, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи боржника у справі №914/221/19 не підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення (ст. 337 ГПК України).

Судом встановлено, що рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2019 у справі № 914/221/19 на даний час не виконано юридичною особою Фермерським господарством "Кільгана І.С.", яке є боржник у даній справі. Керівник підприємства Кільган І.С. не є боржником по зазначеному вище рішенні суду, а отже, з урахуванням приписів ст. 337 ГПК України, суд вважає, що підстав для застосування до нього тимчасового обмеження права виїзду за кордон немає.

Положеннями чинного ГПК України не передбачено порядку обмеження права виїзду за кордон керівника боржника.

Керуючись стяттями 234, 337, 338 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити приватному виконавцю у задоволенні подання (вх. № 1492/20) у справі №914/221/19 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича».

Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.