ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

03.07.2020м. ХарківСправа № 922/2091/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Приватного акціонерного товариства "ПРОМИСЛОВІ РЕГІОНИ" (49005, м. Дніпро, вул. Чернишевського, б. 11 кв. 3; )
боржник Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Агромаш" (61046, м. Харків, вул. Єнакіївська, б. 6-А, корпус 3-2; )

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2020 року до господарського суду Харківської області звернулось Приватне акціонерне товариство "ПРОМИСЛОВІ РЕГІОНИ" з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Агромаш" заборгованості в сумі 12 000,00 грн., яка виникла на підставі письмового договору про надання транспортно-експедиційних послуг №05/01-17 від 05.01.2017 та витрат по сплаті судового збору у розмірі 210,20 грн.

Розглянувши матеріали заяви, суд відмовляє у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

До заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору (п. 1 ч.3 ст. 150 ГПК України).

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)». Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 29.10.2018 по справі № 757/7529/17-ц.

Надане суду заявником платіжне доручення про сплату судового збору не відповідає зазначеним вимогам законодавства, оскільки є копією.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 150, 152, 153, 154 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства "ПРОМИСЛОВІ РЕГІОНИ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Агромаш" заборгованості за договором про надання транспотрно-експедиційних послуг № 05/01-17 від 05.01.2017 та витрат по сплаті судового збору у розмірі 210,20 грн.

2. Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 254, 255 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення(ч.1,2 ст. 256 ГПК України)

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.257 ГПК України).

Повний текст ухвали складено та підписано 03 липня 2020 року.

Суддя Т.О. Пономаренко