Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" липня 2020 р. Справа № 906/807/20.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кудряшової Ю.В.

розглянувши заяву Акціонерного товариства "ОТП Банк" (вх. №02-44/955/20 від 09.07.2020) про забезпечення позову у справі №9096/807/20 за позовом: Акціонерного товариства "ОТП Банк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт-Житомир"

2) ОСОБА_1

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сол-Агротрейд"

про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг № CR 19-181/28-1 від 17 квітня 2019 року на суму 17 829208,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів суму заборгованості за договором про надання банківських послуг № CR 19-181/28-1 від 17.04.2019 станом на 01.07.2020 в загальному розмірі 17829208,59 грн., з яких:

- 14580000,00 грн. загальної суми заборгованості по тілу кредиту;

- 1703993,22 грн. - загальної суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом;

- 1545215,37 грн. - загальна сума заборгованості по пені, нарахованої на прострочене тіло та відсотки.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідачів у рівних частинах 267438,13 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач-1 не виконав вимоги договору про надання банківських послуг № CR 19-181/28-1 від 17.04.2019 та не повернув банку всі суми отриманих коштів.

Разом з позовом Акціонерним товариством "ОТП Банк" до суду подано заяву (вх. №02-44/955/20 від 09.07.2020) про забезпечення позову у справі №9096/807/20, відповідно до якої позивач просить суд винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступні об`єкти нерухомого майна:

- матеріальний склад за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. №48 (право власності відповідача-2 на вказаний об`єкт підтверджується інформаційною довідкою №207985046 від 30.04.2020), що належить ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНКОПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 );

- виробничий комплекс по переробці зернових культур загальною площею 8100,3 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_2 область, Веселинівський район, с. Миколаївка, вул. Польова, буд. №1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 17 (право власності відповідача-2 на вказаний об`єкт підтверджується інформаційною довідкою №207982894 від 30.04.2020), що належить ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНКОПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Обґрунтовуючи вимоги даної заяви позивач зазначив, що у випадку відчуження відповідачем-2 ОСОБА_1 (поручителем) належних йому на праві власності об`єктів нерухомого майна до набрання можливим рішенням суду законної сили, позивач буде позбавлений можливості стягнути з відповідача-2 суму заборгованості за Кредитним договором за рахунок продажу належного йому майна. Також позивач відзначив, що відповідачі не бажають добровільно сплатити борг за кредитним договором. Водночас, позивач вважає, що даний вид забезпечення позовної заяви є співмірним до заявлених позовних вимог та не порушуватиме законних прав та інтересів відповідача-2 ОСОБА_1 (поручителя). Адже, запропонований захід забезпечення позову лише тимчасово обмежуватиме його у праві розпоряджатися своїм майном на час судового розгляду справи та буде скасований у випадку відхилення вимог банку.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог заяви про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011 №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

В свою чергу слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам позовної заяви щодо забезпечення позову в їх сукупності з огляду на вказані вище нормативні приписи, суд дійшов висновку, що в обґрунтуваннях щодо вжиття заходів забезпечення позову не додано переконливих доказів щодо можливості реалізації нерухомого майна належного ОСОБА_1 , або невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства "ОТП Банк" (вх. №02-44/955/20 від 09.07.2020) про забезпечення позову у справі №9096/807/20.

Ухвала набирає законної сили з дня підписання та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255 ГПК України та п. 17.5) Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу суду підписана: 10.07.2020.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу

2, 3, 4, 5 - сторонам (рек. з повід.)