номер провадження справи 32/59/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 Справа № 908/1082/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Колодій Н.А., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОСТІР Україна", (87534, м.Маріуполь, Донецька область, проспект Нахімова, буд. 116-А, офіс 63)

до відповідача Приватного акціонерного товариств "Агропромислова компанія" (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 175)

про стягнення суми 70561 грн 29коп.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

28.04.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОСТІР Україна", до Приватного акціонерного товариств "Агропромислова компанія" про стягнення суми 70561 грн 29коп. заборгованості за договором постачання № 18/11 від 18.11.2019.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2020 справу № 908/1082/20 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою Господарського суду від 30.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1082/20, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового позовного провадження без виклику представників сторін

Заявлені позивачем вимоги, викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст.173, 179, 193 Господарського кодексу України, договорі постачання № 18/11 від 18.11.2019, на підставі яких позивач просить позов задовольнити та стягнути з Приватного акціонерного товариств "Агропромислова компанія" суму заборгованості в розмірі 70561 грн 29коп.

Відповідач частково визнав заявлені позовні вимоги. Просить суд задовольнити позовні вимоги в частині 51697грн 29коп., в задоволенні витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн00коп. відмовити.

01 червня 2020 надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Обґрунтовуючи подану заяву позивач вказує на те, що 27.05.2020 ТОВ «Агропростір Україна» (позивач у справі) отримало від ПрАТ «Агропромислова компанія» (відповідач у справі) заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 ЦК України на суму 18864грн 00коп. У зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог у позивача виник обов`язок, щодо зменшення розмір позовних вимог.

Згідно ч. п. 2ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Заява судом прийнята, спір розглядається в сумі 51697 грн 29 коп.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Враховуючи викладені обставини, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 30.06.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Агропросгір Україна» (постачальник-позивач) та ПрАТ «Агропромислова компанія» (покупець-відповідач) укладено договір постачання №18/11 від 18.11.2019. Згідно умов договору, постачальник передав у власність покупця товар, а саме - отруби, у кількості 41.56 тон, на загальну вартість - 145 460,18 грн.

Факт передачі зазначеного товару підтверджується видатковими накладними №113 від 19.11.2019 та 114 від 21.11.2019, які складені відповідно до чинного законодавства України та підписані обома сторонами. Повноваження особи, що отримала товар підтверджується довіреністю №1195 від 19.11.2019. Претензій, щодо кількості та якості переданого товару від покупця не надходило.

Позивачем було складено та зареєстровано в ЄРПН/РК на користь відповідача податкові накладні № 15 від 19.11.2019 та № 16 від 21.11.2019.

Відповідач провів часткову оплату за поставлений товар у сумі - 22 398,89 грн та у сумі - 52 500,00 грн.

Позивач цінним листом з описом викладення (вих. №06/02 від 06.02.2020) направив на адресу відповідача ПрАТ «Агропромислова компанія» вимогу щодо сплати боргу, номер поштового відправлення № 298. Даний лист відповідачем отримано 25.02.2020, що підтверджується даними з сайту укрпошти.

27.05.2020 ТОВ «Агропростір Україна» отримало від ПрАТ «Агропромислова компанія» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 ЦК України на суму 18864грн 00коп. Заява позивачем розглянута та задоволена. Між сторонами проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 18864грн 00коп., внаслідок чого позивачем була подана заява про зменшення розміру позовних вимог.

На день розгляду спору по суті заборгованість відповідача становить 51697 грн 29коп.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України (далі -ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 20 ГК України передбачено право кожного суб`єкта господарювання та споживача на захист своїх прав і законних інтересів.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач визнав суму пред`явлену до стягнення в розмірі 51697 грн 29коп., доказів погашення пред`явленої до стягнення суми суду не надав.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 51697 грн 29коп. документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню. В відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти стягнення з відповідача 7000грн 00коп. витрат понесених позивачем на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до п.п.4 ч. 1 ст. 1 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Виходячи зі змісту положень ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої сторонами домовленості.

Відповідно до статті 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором.

Згідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (зі змінами та доповненнями) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

В якості доказів на представництво інтересів товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОСТІР Україна" в Господарському суді Запорізької області при розгляді, зокрема, справи № 908/1082/20 надані договір про надання юридичних послуг №22 від 22.04.2020, замовлення на юридичні послуги № 1 від 22.04.2020, рахунок № 137 від 22.04.2020, платіжне доручення № 790 від 22.04.2020 про сплату за договором про надання юридичних послуг на суму 7000грн 00коп., свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльністю, довіреність від 22.04.2020.

Проаналізувавши надані докази в підтвердження факту понесення витрат на оплату послуг адвоката, суд визнав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд констатує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; а також предметом позовних вимог та строку розгляду справи, а тому підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог про стягнення правничої допомоги за рахунок відповідача в розмірі 7000 грн00коп.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

В відзиві на позовну заяву відповідач просить суд покласти на позивача суму витрат 1800грн 00 коп. понесену відповідачем при розгляді даної справи на послуги адвоката за договором від 12.05.2020.

Статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо вимоги відповідача про покладення на позивача правничої допомоги в розмірі 1800грн 00коп. слід зазначити наступне:

Частиною 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

- у разі задоволення позову - на відповідача;

- у разі відмови в позові - на позивача;

- у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог відповідача та покладення на позивача витрат понесених відповідачем при розгляді даної справи, так як спір доведено до судового розгляду з вини відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОСТІР Україна", (87534, м.Маріуполь, Донецька область, проспект Нахімова, буд. 116-А, офіс 63) до Приватного акціонерного товариств "Агропромислова компанія" (72319, Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 175) про стягнення суми 51697 грн 29коп. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариств "Агропромислова компанія" (72319, Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 175, ІКЮО 31914947) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОСТІР Україна", (87534, м.Маріуполь, Донецька область, проспект Нахімова, буд. 116-А, офіс 63, ІКЮО 41757632) 51697 (п`ятдесят одна тисяча шістсот дев`яносто сім) грн. 29коп. суми основного боргу, 2102 (дві тисячі сто дві ) грн 00коп. судового збору, витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.07.2020.

Суддя Н.А. Колодій