СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2020 р. Справа № 905/2116/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.

при секретарі Голозубовій О.І.,

за участю представників:

від позивача - не з`явився;

від 1-го відповідача - не з`явився;

від 2-го відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд", Донецька область, м. Маріуполь, (вх.№777 Д/2) та апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Балон Світлани Віталіївни, Донецька область, м. Маріуполь, (вх.№990 Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19 (суддя Чернова О.В., ухвалене в м.Харків, час ухвалення рішення - не зазначено, дата складення повного тексту - 19.02.2020р.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд", Донецька область, м. Маріуполь,

до 1-го відповідача: Фізичної особи - підприємця Балон Світлани Віталіївни, Донецька область, м. Маріуполь,

до 2-го відповідача: Фізичної особи - підприємця Руднєвої Валерії Олегівни, Донецька область, м. Маріуполь,

про стягнення заборгованості у розмірі 327519,34грн., з яких 180000,00грн. - борг з орендної плати, 5421,34грн. - пеня, 36000,00грн. - штраф та 106098,00грн. - вартість відновного ремонту нежитлового приміщення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи - підприємця Балон Світлани Віталіївни та до Фізичної особи - підприємця Руднєвої Валерії Олегівни про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості у розмірі 327519,34грн., з яких 180000,00грн. - борг з орендної плати, 5421,34грн. - пеня, 36000,00грн. - штраф та 106098,00грн. - вартість відновного ремонту нежитлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на заподіяння відповідачами матеріальної шкоди, яка полягає у пошкодженні орендованого майна у розмірі 106098,00грн. та невиконанні останніми грошових зобов`язань з оплати орендної плати за договорами оренди №04/19-01 від 01.04.2019р. та №07/19-01 від 01.07.2019р., внаслідок чого виникла загальна заборгованість у розмірі 120000,00грн. та виникли підстави для нарахування пені та штрафу, в підтвердження чого надано договір оренди нежитлового приміщення №04/19-01 від 01.04.2019р., договір оренди нежитлового приміщення №07/19-01 від 01.07.2019р. та додаткову угоду №1 від 02.07.2019р. до нього, а також висновок експертного будівельно-технічного дослідження №5-д від 11.11.2019р.

17.12.2019р. позивачем було подано до господарського суду Донецької області заяву в якій, останній, внаслідок збільшення періоду прострочення грошових зобов`язань відповідачів, просив суд збільшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 327519,34грн., з яких: 180000,00грн. - борг з орендної плати, 5421,34грн. - пеня, 36000,00грн. - штраф та 106098,00грн. - вартість відновного ремонту нежитлового приміщення.

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" до Фізичної особи - підприємця Балон Світлани Віталіївни та Фізичної особи - підприємця Руднєвої Валерії Олегівни про стягнення заборгованості у розмірі 327519,34грн., з яких 180000,00грн. - борг з орендної плати, 5421,34грн. - пеня, 36000,00грн. - штраф та 106098,00грн. - вартість відновного ремонту нежитлового приміщення - задоволено частково; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Балон Світлани Віталіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" заборгованість у розмірі 73807,11грн., з яких 60000,00грн. - борг з орендної плати, 1807,11грн. - пеня, 12000,00грн. - штраф та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1660,77грн.; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Руднєвої Валерії Олегівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" заборгованість у розмірі 147614,23грн., з яких 120000,00грн. - борг з орендної плати, 3614,23грн. - пеня, 24000,00грн. - штраф та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1660,77грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується неналежне виконання відповідачами умов укладених між сторонами договорів оренди №04/19-01 від 01.04.2019р. та №07/19-01 від 01.07.2019р., а отже наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, місцевим господарським судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів вартості відновного ремонту нежитлового приміщення у розмірі 106098,00грн., з огляду на те, що аналіз наявних у справі матеріалів зумовлюють висновок про недоведеність позивачем всупереч вимог статей 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України наявності всіх обов`язкових елементів правопорушення, а саме їх вини у завданих позивачеві збитках та причинно-наслідкового зв`язку між витратами та діями/бездіяльністю відповідачів (їх виною).

Зокрема, висновок експертного будівельно-технічного дослідження №5-д від 11.11.2019р. не містить посилань на той факт, що вказані в останньому пошкодження виникли через вину відповідачів, будь-яких інших доказів в підтвердження вини відповідачів у пошкодженні об`єкту оренди до матеріалів справи не надано.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення вартості відновного ремонту нежитлового приміщення розташованого за адресою: м.Маріуполь, пр. Будівельників, 72-а у розмірі 106098,00грн. та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги.; стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що не згоден з прийнятим рішенням господарського суду першої інстанції в частині відмови в задоволені вимог щодо солідарного стягнення з Балон Світлани Віталіївни та Руднєвой Валерії Олегівни на користь ТОВ "Ека Фуд" вартості відновного ремонту нежитлового приміщення у розмірі 106098,00грн.

Апелянт вважає, що місцевий господарський суд відмовляючи в цій частині позовних вимог не з`ясував всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору та належним чином не дослідив наявних у справі письмових доказів, у зв`язку з чим прийняв у вказаній частині рішення з порушенням норм матеріального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення, господарським судом першої інстанції не було враховано тих обставин, що на час передачі приміщення в оренду ФОП Балон С.В. та ФОП Руднєвої В.О., воно знаходилось у гарному санітарному стані, було придатне для використання його під розміщення кафе та у орендарів не було претензій щодо його технічного та санітарного стану.

Крім того, скаржник посилається на те, що відповідно до умов укладеної між орендодавцем (ТОВ "Ека Фуд") та орендарем (ФОН Балон С.В.) додаткової угоди від 02.04.2019р. №1 до договору оренди нежитлового приміщення №04/19-01 від 01.04.2019р., з метою проведення реконструкції орендар зобов`язувався надати орендодавцю для узгодження проект реконструкції об`єкту оренди і відповідну кошторисну документацію. Орендодавець після її отримання повинен був її узгодити та затвердити. Після чого з 01 липня 2019р. орендодавець повинен був розпочати проведення ремонтних робіт згідно затвердженого проекту реконструкції об`єкту оренди і кошторису. Термін проведення робіт складав з 01 липня 2019р. по 31 серпня 2019р.

Аналогічні умови та вимоги щодо проведення орендодавцем реконструкції об`єкту оренди з 01 липня 2019р. по 31 серпня 2019р. па підставі затвердженого проекту реконструкції та кошторису містилися і у додатковій угоді від 02 липня 2019р. №1 до договору оренди нежитлового приміщення №07/19-01 від 01.07.2019р., яка була укладена між Орендодавцем (ТОВ "Ека Фуд") та Орендарем (ФОН Руднєва В.О.).

Однак, на адресу ТОВ "Ека Фуд" в порушення вищевказаних додаткових умов не були надані ФОП Балон С.В. так само, як і ФОП Руднєвою В.О. ані належного проекту реконструкції, ані належної кошторисної документації, а отже, саме у зв`язку із вказаними обставинами, ТОВ "Ека Фуд" не приступив до виконання ремонтних робіт у вкачаному приміщенні у період з 01 липни 2019р. по 31 серпня 2019р.

Проте, на думку апелянта, місцевим господарським судом під час розгляду справи не було враховано вказаних умов та не було надано їм належної правової оцінки в сукупності з іншими письмовими доказами.

Окрім викладеного, апелянт звертає увагу суду на те, що господарським судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки та не враховано ту обставину, що об`єкт оренди на час розгляду позовних вимог ТОВ "Ека Фуд" перебував (та перебуває) у користуванні відповідачів на підставі вищевказаних укладених договорів оренди, та який не було повернуто позивачу у відповідності до умов діючих договорів оренди за актом приймання-передачі нерухомого майна.

Відповідачі не звертались на адресу ТОВ "Ека Фуд" із відповідною заявою про дострокове припинення діючих договорів оренди нерухомою майна, та відповідно саме тому, усі технічні пошкодження об`єкту оренди які були зафіксовані у висновку експертно-будівельного дослідження №5-д від 11.11.2019р. та виявлені у період дії вкачаних договорів оренди, були спричиненні тільки в результаті дій відповідачів, оскільки саме спільна діяльність двох орендарів в орендованому приміщенні, забезпечувала його функціонування як повноцінного закладу громадського харчування.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" на рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19; встановлено відповідачам у справі строк до 31.03.2020р. для подання відзиву та письмових пояснень щодо апеляційної скарги з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 13.04.2020р.

Фізична особа - підприємець Балон Світлана Віталіївна з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі № 905/2116/19 в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Балон Світлани Віталіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" заборгованості у розмірі 73807,11грн., з яких 60000,00грн. - борг з орендної плати, 1807,11грн. - пеня, 12000,00грн. - штраф та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1660,77грн., та ухвалити нове рішення по справі, яким в частині означених позовних вимог ТОВ "Ека Фуд" відмовити, іншу частину рішення залишити без змін; покласти всі судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу на позивача. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було повно всебічно та об`єктивно досліджено усіх наданих сторонами в обґрунтування своїх вимог доводів та заперечень, що на думку скаржника призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт наголошує на неможливості використання орендованого майна за договором №04/19-01 від 01.04.2019р., з огляду на не завершення позивачем капітального ремонту майна згідно умов додаткової угоди №1 від 02.04.2019 до договору №04/19-01 від 01.04.2019р., а отже відсутні підстави для сплати орендних платежів за користування об`єктом оренди поза межами строку зобов`язання та за об`єкт, яким апелянт не користується з вини позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2020р. поновлено Фізичній особі - підприємцю Балон Світлані Віталіївні строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19; прийнято апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Балон Світлани Віталіївни на рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19 до спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" та призначено у відкритому судовому засіданні на 13.04.2020р.; встановлено учасникам провадження у справі строк до 10.04.2020р. для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання.

06.04.2020р. Фізичною особою - підприємцем Балон Світланою Віталіївною подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№3276), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" та заяву (вх.№3277), в якому просить суд рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19 скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаної заяви про закриття провадження у справі 2-ий апелянт посилається на те, що позивачем при зверненні до суду було порушено правила об`єднання позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2020р. оголошено в судовому засіданні перерву до 27.04.2020р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.04.2020р., враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів повідомлення всіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, відкладено розгляд справи на 20.05.2020р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2020р., враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів повідомлення позивача та 2-го відповідача про дату, час та місце розгляду справи, відкладено розгляд справи на 10.06.2020р.

10.06.2020р. 1-м апелянтом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" подано до апеляційного господарського суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в яій зазначає що підтримує подану апеляційну скаргу та наполягає на її задоволенні (вх.№5607). Також, 1-им апелянтом подано заперечення на апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Балон Світлани Віталіївни, в яких просить суд відмовити ФОП Балон С.В. в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, залишити рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19 в частині стягнення з ФОП Балон С.В. заборгованості у розмірі 73807,11грн., з яких 60000,00грн. - борг з орендної плати, 1807,11грн. - пеня, 12000,00грн. - штраф та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1660,77грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2020р., враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів повідомлення 2-го відповідача про дату, час та місце розгляду справи, відкладено розгляд справи на 01.07.2020р.

У судове засідання Східного апеляційного господарського суду 01.07.2020р. представники сторін не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (т. 2 а.с. 69, 76, 81-83).

Судова колегія, розглянувши подану 2-им апелянтом заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог, дійшла висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 173 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позов в процесуальному сенсі - є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмет і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимоги про захист прав чи законних інтересів.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги. Дозволяється об`єднувати вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги або є однорідними.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Суддя має право повернути позовну заяву, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу ( пункт 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Судовою колегією встановлено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка містить вимоги про стягнення з 1-го та 2-го відповідача заборгованості за договорами оренди двох частин одного об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 72а, а саме: частини нежитлового приміщення загальною площею 104кв.м., частини нежитлового приміщення загальною площею 103,1кв.м. та відкритої площадки загальною площею 510кв.м, а також вартості відновного ремонту зазначеного нежитлового приміщення.

Підставою виникнення вимог ТОВ "Ека Фуд", які зазначені в позовній заяві, є однакові фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, зокрема, щодо заподіяння відповідачами матеріальної шкоди, яка полягає у пошкодженні орендованого майна у розмірі 106098,00грн. та невиконанні останніми грошових зобов`язань з оплати орендної плати за договорами оренди №04/19-01 від 01.04.2019р. та №07/19-01 від 01.07.2019р.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом не було порушено вимог статті 173 Господарського процесуального кодексу України, а отже підстави для закриття провадження у даній справі у зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог відсутні.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, а також, що сторони у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.04.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" (надалі - орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Балон Світланою Віталіївною (надалі - орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №04/19-01 (надалі -договір №04/19-01 т.1 а.с.22), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в термінове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 104кв.м., розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 72а (надалі - об`єкт оренди) (пункт 1.1. договору №04/19-01). Строк оренди встановлюється: з моменту приймання приміщення за актом приймання - передачі об`єкта оренди (додаток №1) по 31.05.2021 року (включно).

Майно орендодавець передає орендарю на підставі акту приймання - передачі майна, який є невід`ємною частиною даного договору протягом одного дня з дати підписання цього договору. До акту приймання - передачі додається схема розташування орендованого майна (пункт 2.1. договору №04/19-01).

За приписами пункту 3.1. договору №04/19-01 за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцеві орендну плату у розмір 20000,00грн. без ПДВ щомісяця.

Згідно пункту 3.5. договору №04/19-01, орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів господарської діяльності, щомісяця до 10-го числа кожного поточного місяця на підставі виставлених орендодавцем рахунків, які повинні надаватися орендарю до 5-го числа поточного місяця. Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату, не пізніше строку, вказаного в даному Договорі, незалежно від факту одержання ним рахунків.

Розділом 4 Договору №04/19-01 визначні права та обов`язки сторін.

Так, за умовами пункту 4.3. орендар зобов`язаний, зокрема, сплачувати орендну плату згідно зі встановленими договором строками; компенсувати орендодавцеві будь-які матеріальні збитки у разі пошкодження об`єкту оренди, які будуть спричинені, протягом дії цього договору.

Відповідно до пунктів 5.4. - 5.5.2. договору №04/19-01 за порушення строків сплати орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період невиконання, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Крім зазначеного, до орендаря застосовується додаткова відповідальність за прострочення виконання грошових зобов`язань: при порушені строку сплати понад 10 днів орендар сплачує штраф у розмір 10% від суми заборгованості; при порушені строку сплати понад 30 днів орендар крім штрафу, передбачено п.5.5.1, додатково сплачує штраф у розмір 20% від суми заборгованості.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до " 31" травня 2021 року (включно) (пункт 9.2. договору №04/19-01).

Договір підписаний сторонами у встановленому порядку.

На виконання умов укладеного між сторонами договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування об`єкт нерухомості, розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 72а, - частину нежитлового приміщення загальною площею 104кв.м. визначену в пункті 1.1. договору, що підтверджується актом приймання-передавання майна, який є додатком № 1 до договору №04/19-01 (т.1 а.с.27).

02.04.2019р. між позивачем та 1-им відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди нежитлового приміщення №04/19-01 від 01.04.2019р. (т.1 а.с.28), відповідно до пункту 2 якої сторони погодили, що з 01.07.2019р. орендодавець за свій рахунок розпочинає проведення ремонтних робіт згідно затвердженого проекту реконструкції об`єкту оренди і кошторису. Термін проведення будівельних робіт становить з 01.07.2019 по 31.08.2019. У разі збільшення терміну проведення ремонтних робіт сторони погоджують нову дату закінчення ремонтних робіт, про що укладають відповідну додаткову угоду до цього договору.

Розмір орендної плати з дати підписання сторонами акту приймання - передачі майна до дати закінчення ремонтних робіт (включно) становить 20000,00грн. на місяць. З дня наступного за датою закінчення ремонтних робіт розмір орендної плати за один місяць становить 30000,00грн. (пункти 3 та 4 додаткової угоди) (т.1 а.с.28).

Крім того, 01.04.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" (надалі - орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Руднєвою Валерією Олегівною (надалі - орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №07/19-01 (надалі - договір №07/19-01 т.1 а.с.29-33), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в термінове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 103,1кв.м. та відкриту площадку загальною площею 510кв.м., які розташовані за адресою: Донецької області, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 72а (надалі - об`єкт оренди). Строк оренди встановлюється: з моменту приймання приміщення по Акту приймання - передачі об`єкта оренди (Додаток №1) по 31.05.2021 року (включно) (пункт 1.1 договору №07/19-01).

Майно орендодавець передає орендарю на підставі Акту приймання - передачі Майна, який є невід`ємною частиною даного договору протягом одного дня з дати підписання даного договору. До акту приймання - передачі додається схема розташування орендованого майна (пункт 2.1. договору №07/19-01).

За приписами пункту 3.1. договору №07/19-01, за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцеві орендну плату у розмір 40000,00грн. без ПДВ щомісяця.

Згідно з пунктом 3.5. договору №07/19-01, орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів господарської діяльності, щомісяця до 10-го числа кожного поточного місяця на підставі виставлених орендодавцем рахунків, які повинні надаватися орендарю до 5-го числа поточного місяця. Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату, не пізніше строку, вказаного в даному договорі, незалежно від факту одержання ним рахунків.

Розділом 4 договору №07/19-01 визначено права та обов`язки сторін.

Зокрема, відповідно до пункту 4.3. договору №07/19-01, орендар зобов`язаний, зокрема, сплачувати орендну плату згідно зі встановленими договором строками; компенсувати орендодавцеві будь-які матеріальні збитки у разі пошкодження об`єкту оренди, які будуть спричинені, протягом дії цього договору.

Відповідно до пунктів 5.4. - 5.5.2. договору №07/19-01, за порушення строків сплати орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період невиконання, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Крім зазначеного, до орендаря застосовується додаткова відповідальність за прострочення виконання грошових зобов`язань: при порушені строку сплати понад 10 днів орендар сплачує штраф у розмір 10% від суми заборгованості; при порушені строку сплати понад 30 днів орендар, крім штрафу, передбачено п.5.5.1, додатково сплачує штраф у розмір 20% від суми заборгованості. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до " 31" травня 2021 року (включно) (пункт 9.2. договору №07/19-01).

Договір підписаний сторонами у встановленому порядку.

На виконання умов укладеного між сторонами договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування об`єкт нерухомості, розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 72а, - частину нежитлового приміщення загальною площею 103,1кв.м. та відкриту площадку загальною площею 510кв.м., визначену в пункті 1.1. договору, що підтверджується актом приймання-передавання майна, який є додатком № 1 до договору №07/19-01 (т.1 а.с.31).

02.07.2019р. між позивачем та 2-им відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди нежитлового приміщення №07/19-01 від 01.07.2019р. (т.1 а.с.35), відповідно до пункту 1 якої сторони погодили, що з 01.07.2019р. орендодавець за свій рахунок розпочинає проведення ремонтних робіт згідно затвердженого проекту реконструкції Об`єкту оренди і кошторису. Термін проведення будівельних робіт становить з 01.07.2019 по 31.08.2019. У разі збільшення терміну проведення ремонтних робіт Сторони погоджують нову дату закінчення ремонтних робіт, про що укладають відповідну додаткову угоду до цього договору.

Розмір орендної плати з дати підписання сторонами Акту приймання - передачі Майна до дати закінчення ремонтних робіт (включно) становить 40000,00грн. на місяць. З дня наступного за датою закінчення ремонтних робіт розмір орендної плати за один місяць становить 50000,00грн. (пункти 2 та 3 додаткової угоди) (т.1 а.с.35).

Як зазначав в позовній заяві позивач, листами №11/10-3 та №11/10-4 від 11.10.2019р. ним було повідомлено 1-го та 2-го відповідача про те, що 10.10.2019 року під час огляду орендованого приміщення було встановлено, що його технічний стан погіршився з вини орендарів, а саме у орендованому приміщенні повністю пошкоджено все внутрішнє оздоблення приміщення (підлога, стіни, стеля) порівняно із його технічним станом на момент передачі.

На даний час зазначені приміщення потребують термінового проведення внутрішніх відновлювальних будівельних її оздоблювальних робіт, у зв`язку із чим позивачем було запропоновано 1-му та 2-му відповідачу у найближчий час відновити внутрішнє оздоблення приміщень за їх рахунок та привести їх до стану не гіршому ніж той, в якому об`єкти були передані орендарям за Актами приймання-передачі.

У разі не приведення орендованих приміщень до належного технічного стану в строк до 01.11.2019р., орендодавець буде змушений здійснити відновлювальні будівельні роботи у приміщенні самостійно з подальшим покладенням всіх понесених матеріальних витрат (витрати на придбання будівельних матеріалів та оздоблення, витрати на проведення будівельних робіт, витрати на проведення грошової оцінки спричинених матеріальних збитків та інше) у судовому порядку на орендарів (т.1 а.с.36, 39).

Крім того, листами №11/10-1 та №11/10-2 від 11.10.2019р. позивач звернувся до 1-го та 2-го відповідача з вимогою здійснити оплату орендної плати за жовтень 2019 у розмірі 20000,00грн. та у розмірі 40000,00грн. Також, позивачем було повідомлено про те, що у разі несплати зазначених платежів орендодавець, за умовами укладеного договору оренди, має право застосувати оперативно - господарську санкцію у вигляді обмеження доступу орендаря до приміщення до моменту повного погашення заборгованості орендарем включаючи штрафні санкції (т.1 а.с.37,40).

Оскільки відповіді на вказані листи відповідачами надано не було, як і не було сплачено в добровільному порядку заборгованість за договорами оренди №04/19-01 від 01.04.2019р. та №07/19-01 від 01.07.2019р., 19.11.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17.12.2019р.) до Фізичної особи - підприємця Балон Світлани Віталіївни та до Фізичної особи - підприємця Руднєвої Валерії Олегівни про стягнення заборгованості у розмірі 327519,34грн., з яких 180000,00грн. - борг з орендної плати, 5421,34грн. - пеня, 36000,00грн. - штраф та 106098,00грн. - вартість відновного ремонту нежитлового приміщення (т.1 а.с.3-56, 71-80).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на заподіяння відповідачами матеріальної шкоди, яка полягає у пошкодженні орендованого майна у розмірі 106098,00грн. та невиконання останніми грошових зобов`язань з оплати орендної плати за договорами оренди №04/19-01 від 01.04.2019р. та №07/19-01 від 01.07.2019р., внаслідок чого виникла загальна заборгованість у розмірі 120000,00грн. та виникли підстави для нарахування пені та штрафу.

Крім того, позивачем на підтвердження заподіяння відповідачами матеріальної шкоди, яка полягає у пошкодженні орендованого майна було додано до позовної заяви висновок будівельно-технічного дослідження №5-д від 11.11.2019р.

Як зазначав позивач, за результатами проведення експертного дослідження було встановлено, що візуальним обстеженням нежилого приміщення (кафе), розташованого за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 72а, виявлено наступні пошкодження: підлога основного приміщення 1 частково демонтовано (верхній шар ламінату), частково демонтовано двірні блоки, демонтовано підвісну стелю "Армстронг", пошкоджено вентиляцію та освітлення, частково демонтовано обладнання (мийки, радіатори опалення), частково демонтовано облицювання стін у приміщенні 1, пошкоджено барну стійку. Вірогідна вартість відновного ремонту для усунення пошкоджень нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 72а, складає 106098,00грн. (т.1 а.с.42-47).

Під час розгляду справи місцевим господарським судом 1-ий відповідач заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні з підстав необґрунтованості та безпідставності.

Зокрема, 1-ий відповідач посилався на неможливість використання орендованого майна за договором №04/19-01 від 01.04.2019р., з огляду на не завершення позивачем капітального ремонту майна згідно умов додаткової угоди №1 від 02.04.2019 до договору №04/19-01 від 01.04.2019, а отже відсутні підстави для сплати орендних платежів за користування об`єктом оренди поза межами строку обов`язку та за об`єкт, яким 1-ий відповідач не користується з вини позивача. На підтвердження вказаних обставин було долучено до матеріалів справи акт від 23.01.2020р. (т.1 а.с.123).

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.02.2020р. у даній справі позов задоволено частково, з підстав викладених вище (т.1 а.с.163-170).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 статті 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно з частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною першою статті 760 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до статей 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з аналізу вказаної норми належність виконання зобов`язання є оціночною категорією. Оцінка належності здійснюється на підставі основних критеріїв, встановлених коментованою статтею. Перелік таких критеріїв визначений в порядку приорітету, отже при визначенні належності слід виходити із того, чи відповідає виконання наведеним критеріям. Критерії належного виконання можна умовно поділити на дві групи: 1) основні критерії; 2) додаткові критерії.

До основних критеріїв належності виконання можна віднести відповідність виконання умовам договору та вимогам Цивільного кодексу та іншим актам законодавства. Оскільки статтями 9 та 627 Цивільного кодексу України визначено один із загальних принципів договірних правовідносин - принцип свободи договору, для визначення належності виконання зобов`язання перш за все необхідно встановити, чи відповідає виконання умовам укладеного сторонами цивільно-правового договору.

При цьому не має значення, які це умови - істотні (стаття 638 Цивільного кодексу України), або ті, які сторони узгодили виключно за власною згодою. Якщо умова виконання закріплена у договорі, вона є обов`язковою для сторін та є критерієм належності виконання. До основних критеріїв належності виконання можна віднести також і відповідність виконання вимогам Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Такі вимоги діють або якщо сторони не визначили інших правил в договорі, або якщо ці норми є імперативними.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов укладених між сторонами договорів оренди від 01.04.2019р. №04/19-01 та №07/19-01 позивачем було передано в оренду 1-го та 2-го відповідача об`єкт нерухомості, розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 72а, - частину нежитлового приміщення загальною площею 104кв.м. та частину нежитлового приміщення загальною площею 103,1кв.м. та відкриту площадку загальною площею 510кв.м., відповідно, що підтверджується актами приймання-передавання майна, які підписано уповноваженими представниками сторін без жодних зауважень (т.1 а.с.27, 31)

Зокрема, зі змісту акту приймання-передавання майна, який є додатком №1 до договору оренди №04/19-01 (укладеному з 1-им відповідачем) вбачається, що 1-ий відповідач. прийняв, а позивач передав у строкове платне користування об`єкт нерухомості, розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 72а, - частину нежитлового приміщення загальною площею 104кв.м. (т.1 а.с.27).

З вказаного акту приймання-передачі майна підписаного відповідачем особисто, вбачається, що ФОП Балон С.В. отримала у користування в повному обсязі об`єкт оренди, претензій не мала, таким чином вказаний акт приймання-передачі є єдиним належним та достовірним доказом, який свідчить про передачу 1-му відповідачу в оренду майна визначеного пунктом 1.1 договору.

Колегія суддів також зазначає, що фактично доводи 2-го апелянта ФОП Балон С.В. зводяться до неможливості використання орендованого майна за договором №04/19-01 від 01.04.2019р., з огляду на не завершення позивачем капітального ремонту майна згідно умов додаткової угоди №1 від 02.04.2019 до договору №04/19-01 від 01.04.2019р., проте, на підтвердження вказаних обставин, апелянт посилався лише на Акт щодо неможливості використання майна від 23.01.2020р., складений 1-им відповідачем в односторонньому порядку без участі позивача, який з огляду на предмет спору та предмет доказування у даній справі, не є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76 та 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, що в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували наявність заборгованості 1-го та 2-го відповідача перед позивачем, приймаючи до уваги недоведеність позиції 2-го апелянта щодо відсутності у нього доступу до орендованого майна, судова колегія, перевіривши розрахунки позивача щодо нарахованої заборгованості, погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимога позивача в частині стягнення заборгованості по орендній платі в розмірі 180000,00грн. є правомірною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з 1-го та 2-го відповідача пені у розмірі 5421,34грн. та 36000,00грн. штрафу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 2 та 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі; сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом; розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено що, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як було зазначено вище, пунктами 5.4.- 5.5.2. договорів оренди від 01.04.2019р. №04/19-01 та №07/19-01 сторони погодили, що за порушення строків сплати орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період невиконання, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Крім зазначеного, до орендаря застосовується додаткова відповідальність за прострочення виконання грошових зобов`язань: при порушені строку сплати понад 10 днів орендар сплачує штраф у розмір 10% від суми заборгованості; при порушені строку сплати понад 30 днів орендар, крім штрафу, передбачено п.5.5.1, додатково сплачує штраф у розмір 20% від суми заборгованості.

Колегія суддів, перевіривши наданий розрахунок позивача щодо нарахування ним пені у розмірі 5421,34грн. та 36000,00грн. штрафу, вважає, що він є арифметично вірним та відповідає чинному законодавству, та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з 1-го та 2-го відповідача на користь позивача стягнення зазначених штрафних санкцій.

Щодо позовних вимог позивача в частині солідарного стягнення з 1-го та 2-го відповідачів вартості відновного ремонту нежитлового приміщення у розмірі 106098,00грн., судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків (пункт 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частинами 1 та 2 статті 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Разом з цим, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Збитки, у свою чергу, це витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Пунктом 1 статті 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частини 1 статті 623 Цивільного кодексу України обов`язок відшкодування збитків у разі порушення договірних зобов`язань покладені на боржника - особу, яка припустила порушення.

Разом з цим, частиною 1 статті 1190 Цивільного кодексу України визначено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Так, згідно з пунктом 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було зазначено вище, пунктом 4.3. договорів оренди від 01.04.2019р. №04/19-01 та №07/19-01 сторони погодили, що відповідачі зобов`язані компенсувати позивачу будь-які матеріальні збитки у разі пошкодження об`єкту оренди, які будуть спричиненні протягом дії договорів.

Судова колегія зазначає, що розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення збитків, суд виходить з того, що складовою збитків є наявність збитків, протиправна поведінка боржника, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками.

Таким чином, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність збитків, протиправна поведінка заподіювача збитків, причинний зв`язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача, вина.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності, передбаченої статті 623 Цивільного кодексу України.

Таким чином, для розгляду спору по суті, суду необхідно встановити факт наявності чи відсутності здійснення позивачем вказаних вище витрат, наявності чи відсутності вини відповідачів, причинно-наслідковий зв`язок між такими витратами та діями/бездіяльністю відповідачів (їх виною).

З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження наявності факту збитків позивач посилався на встановлення висновком експертного будівельно-технічного дослідження №5-д від 11.11.2019р. пошкоджень орендованого майна вірогідною вартістю 106098,00 грн., що підтверджує розмір завданих збитків.

Разом з тим, аналіз наявних у справі матеріалів зумовлює висновок про недоведеність позивачем всупереч вимогам статей 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України наявності всіх вказаних вище обов`язкових елементів правопорушення, а саме їх вини у завданих позивачу збитках та причинно-наслідкового зв`язку між витратами та діями/бездіяльністю відповідачів (їх виною).

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, висновок експертного будівельно-технічного дослідження №5-д від 11.11.2019р. не містить посилань на той факт, що вказані в останньому пошкодження виникли через вину відповідачів.

Будь-яких інших доказів в підтвердження вини відповідачів у пошкодженні об`єкту оренди до матеріалів справи не надано.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено додаткові угоди до спірних договорів, за умовами яких визначено обов`язок позивача здійснити роботи з реконструкції об`єкту, з огляду на що, суд позбавлений можливості встановити, що зазначені недоліки виникли через дію/бездіяльність відповідачів, а ні внаслідок проведених позивачем робіт в процесі реконструкції об`єкту оренди відповідно до умови додаткової угоди №1 від 02.04.2019р. до договору №04/19-01 від 01.04.2019р. та додаткової угоди №1 від 02.07.2019р. до договору №07/19-01 від 01.07.2019р.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення з1-го та 2-го відповідачів вартості відновного ремонту нежитлового приміщення у розмірі 106098,00грн.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19 слід залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційних скарг на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ека Фуд" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Балон Світлани Віталіївни залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. у справі №905/2116/19 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 07 липня 2020р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна