ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" липня 2020 р. Справа№ 904/4373/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 (повний текст складено 16.03.2020)

у справі № 904/4373/19 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «МіКомп»

до Головного управління казначейської служби України у Дніпропетровській області,

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях

про відшкодування шкоди, спричиненої не виконанням судового рішення 7 504 824, 75 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ Зовнішньоторгова фірма «МіКомп» інфляційні втрати у розмірі 1 472 810, 41 грн, 3% річних у розмірі 319 461, 15 грн та судовий збір у розмірі 26 884, 07 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях 08.04.2020 (згідно з відтиску штемпеля відділення поштового зв`язку) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити у вказаній частині нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. Також скаржник заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Північний апеляційного господарського суду від 18.05.2020 вказану апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України. Зокрема вказано, що скаржником не сплачено судовий збір, а заявлене клопотання про відстрочення судового збору визнано необґрунтованим, у зв`язку з чим відмовлено в його задоволенні. Також судом зазначено про пропуск строку на апеляційне оскарження. Надано скаржнику десять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Приписами ч. 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

При цьому, згідно ч. 6 ст. ст. 260 ГПК України, зокрема, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

09.06.2020 до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій сторона просила поновити строк на апеляційне оскарження та відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. Заяву мотивовано тим, що копію оскаржуваного рішення від 11.03.2020 скаржником отримано 23.03.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції сторони, відповідно, скаргу подано вчасно. Щодо відстрочення сплати судового збору, заяву обґрунтовано тими ж обставинами, що були наведені стороною при зверненні з апеляційною скаргою, зокрема тим, що особа є державною установою та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваного рішення скаржник отримав 23.03.2020, що підтверджується відміткою сторони на повідомленні про вручення поштового відправлення. Подавши апеляційну скаргу 08.04.2020, скаржник звернувся до суду в двадцятиденний строк з дня отримання оскаржуваного рішення.

Водночас, вдруге заявлене скаржником клопотання про відстрочення від сплати судового визнається необґрунтованим та не може бути задоволено з огляду на таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Стаття 4 названого Закону встановлює, що за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу, судом апеляційної інстанції було зазначено про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 (з урахуванням часткового задоволення позову) 40 326, 11 грн ((1 472 810, 41 грн + 319 461, 15 грн) * 1,5 % * 150%). Проте, як видно з апеляційної скарги та доданих до неї документів, жодних доказів сплати судового збору скаржник до суду апеляційної інстанції не надав. Відповідних доказів не було надано при зверненні із заявою №10-11-03002 від 05.06.2020 про поновлення строку на апеляційне провадження.

Водночас, скаржником як в апеляційній скарзі, так і в заяві №10-11-03002 від 05.06.2020 порушено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору та тим, що заявник є державною установою.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 12.03.2018 у справі №916/1726/17).

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі.

Так, звертаючись з клопотанням про відстрочення від сплати судового збору, останнє було обґрунтовано відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору.

Водночас, жодних доказів (відсутності бюджетного фінансування (довідка, кошторис, тощо) на підтвердження неможливості здійснити сплату судового збору скаржником як до апеляційної скарги, так і до повторного клопотання не надано. Сам факт того, що заявник є державною установою не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

До того ж, суд апеляційної інстанції враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 11.03.2019 у справі № 905/1041/18, зокрема, редакція статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони. Однак з матеріалів справи вбачається, що заявником не наведено передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» умов, за яких суд враховуючи майновий стан сторони може відстрочити сплату судового збору.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що повторне клопотання про відстрочення сплати судового збору підлягає відхиленню, у зв`язку з необґрунтованістю та з урахуванням принципу рівності сторін.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що скаржник звернувся із заявою про поновлення строку, яка фактично є заявою про усунення недоліків, тобто сторона обізнана з ухвалою суду про залишення скарги без руху та мотивами такої ухвали. Жодного клопотання про продовження строку для усунення недоліків поданої апеляційної скарги або ж намір сплатити судовий збір стороною не заявлено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалу від 18.05.2020 про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав 26.05.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Звернувшись із заявою №10-11-03002 від 05.06.2020, скаржник не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому відповідним законодавством розмірі.

Водночас, станом на день постановлення даної ухвали строк, встановлений Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» не сплив. Суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника, що за відсутності сплати судового збору після спливу встановленого законом строку у суду будуть наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 4 ст. 174 ГПК України та повернення апеляційної скарги особі, що звернулася із апеляційною скаргою.

Керуючись статями 234, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на про відстрочення сплати судового збору.

2. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам справи.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич