ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.2020 р., м. Львів Справа № 914/346/20

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТП «Лангора», м. Львів, про грошові вимоги до боржника Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» в сумі 5 800 000,00 грн.

у справі № 914/346/20

за заявою: Приватного підприємства «Лан-Оіл Трейд», м. Львів

про: банкрутство Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» (вул. Богданівська, буд. 15А, м. Львів, 79067, ідентифікаційний код 32865702)

Суддя Артимович В.М.,

секретар судового засідання Когут Н.Р.

За участю представників:

від ініціюючого кредитора: не з`явився;

від боржника: Пашук А.В. - представник;

розпорядник майна: Рудий А.М. арбітражний керуючий;

від кредитора (ТзОВ «Борщівська аграрна компанія»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Автотрейдінг-Львів»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Спецавтоінвест»): не з`явився;

від кредитора (АТ «Кредобанк»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Зіра-Консалт»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Тернопільбуд»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Магістр-Д»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «ВТП Лангора»): не з`явився;

від кредитора (ГНГ Інтернешнл Лімітед): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Україна 2001»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «ФК «Фінсоле»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Рівнехолод»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Завод шляхо-будівельних матеріалів»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «ЕК «Енолл»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Бел-Петрол Трейдінг»): не з`явився;

від кредитора (ФГ «Агро-Шили»): не з`явився;

від кредитора (АТ «Концерн Галнафтогаз»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Агенство економічної безпеки «Ефорт»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Рівень ЛТД»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Леп»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Робуста»): не з`явився;

від кредитора (Лановецька міська рада): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Лінденванг»): не з`явився;

від кредитора (ПАП «Топільче»): не з`явився;

від кредитора (СГ ТзОВ «Поділля»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Олишківецьке»): Тришак О.Г. представник (до оголошення перерви в судовому засіданні);

від кредитора (ПАП «Батьківщина»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Торговий дім «Укрхім»): не з`явився;

від заявника (ФГ «Дружба»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Маяк»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Агролан-3»): Жеребецька І.О ОСОБА_1 представник (до оголошення перерви в судовому засіданні).

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Лан-Оіл Трейд», надалі кредитор, звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» (вул. Богданівська, буд. 15А, м. Львів, 79067, ідентифікаційний код 32865702).

Ухвалою суду від 14.02.2020 р. заяву ПП «Лан-Оіл Трейд» про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Захід-Агроінвест» прийнято до розгляду, підготовче засідання суду призначено на 21.02.2020 р., зобов`язано арбітражних керуючих Ракущинця А.А., Сашина О.А., Шистопала П.М. до дати проведення судового засідання у справі надати суду заяви про участь у справі з повідомленням про неналежність до жодної з категорії осіб, зазначених у ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 21.02.2020 р. відкрито провадження у справі про банкрутство ПП «Захід-Агроінвест», визнано вимоги кредитора ПП«Лан-Оіл Трейд» в сумі 21570000,00 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ПП «Захід-Агроінвест», введено процедуру розпорядження майном ПП «Захід-Агроінвест», оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Захід-Агроінвест».

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТП «Лангора» 20.03.2020 р. подано на розгляд Господарського суду Львівської області заяву з вимогами до Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» в сумі 5 800 000,00 грн.

Ухвалою суду від 23.03.2020 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТП «Лангора» прийнято до розгляду.

Суд, проаналізувавши матеріали та з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТП «Лангора» до боржника в сумі 5 800 000,00 грн. слід визнати повністю, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частина 2 вказаної статті передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є і договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів заяви з грошовими вимогами до боржника, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТП «Лангора» (продавець), від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрсервіс» (повірений), та Приватним підприємством «Захід-Агроінвест» (покупець) 11.02.2020 р. укладено договір купівлі-продажу цінних паперів від 11.02.2020 р. № БВ2/17/01/20 (далі договір купівлі-продажу), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати покупцю у власність, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах, що викладені у цьому договорі наступні цінні папери ()надалі векселі): простий вексель серія АА № 2815758 (емітент ТзОВ «Бастет НП»), складений 10.02.2020 р., номінальною вартістю 6 000 000,00 грн., вартістю продажу 5 800 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. продавець зобов`язується передати зазначений вексель протягом 3-х банківських днів з дати підписання даного договору. Передача векселів оформляється актом прийому-передачі цінних паперів.

Згідно із п. 2.2. договору купівлі-продажу покупець зобов`язується оплатити на банківський рахунок продавця вартість продажу векселів до 10 травня 2020 р. дня підписання даного договору включно. Оплата може здійснюватися частинами. Розрахунки між сторонами проводяться в безготівковій формі.

У п. 2.3. договору купівлі-продажу визначено, що продавець гарантує, що він має всі необхідні юридичні права для продажу векселів, а також, що вказані векселі необтяжені зобов`язаннями та не є предметом застави. Продавець гарантує, що підписання та виконання цього договору не призведе до порушень жодного закону, іншого нормативного акту або судового рішення, яке вступило в законну силу на момент підписання цього договору яке застосовується до продавця (п. 2.4. договору купівлі-продажу).

У пунктах 3.1. та 3.2. договору передбачено, що покупець несе відповідальність за своєчасне проведення оплати придбаних векселів, а продавець несе відповідальність за своєчасну передачу векселів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обіг векселів» законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України.

Слід зазначити, що у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 р. № 5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів» роз`яснено, що вексельні правочини (у тому числі щодо видачі, акцептування індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов`язання (статті 202-211, 215-236, 509-609 ЦК України). Тому за відсутності спеціальних норм у вексельному законодавстві до вексельних правочинів застосовуються загальні норми ЦК з урахуванням їх особливостей.

Відповідно до статті 194 ЦК України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі.

Як вбачається із матеріалів заяви з грошовими вимогами до боржника, на виконання умов договору купівлі-продажу цінних паперів, Приватному підприємству «Захід-Агроінвест» було передано простий вексель серія АА № 2815758 (емітент ТзОВ «Бастет НП»), складений 10.02.2020 р., номінальною вартістю 6 000 000,00 грн., вартістю продажу 5 800 000,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі цінних паперів від 11.02.2020 р. до договору купівлі-продажу цінних паперів від 11.02.2020 р. № БВ2/17/01/20. У вказаному акті прийому-передачі цінних паперів визначено, що продавець передає, а покупець приймає зазначений вексель; покупець погоджується, що з моменту підписання цього акту продавець повністю та належним чином виконав свої зобов`язання відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обіг векселів» платіж за векселем на території України здійснюється тільки в безготівковій формі.

Згідноіз ст. 197 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять у сукупності всі права, які ним посвідчуються (права за цінним папером).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як стверджує заявник ТзОВ «ВТП «Лангора» та не заперечує боржник ПП «Захід-Агроінвест» оплата вартості продажу векселів в сумі 5800000,00 грн. не була здійснена.

Як вбачається з повідомлення щодо розгляду заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника від 02.04.2020 р. за № 67/4 боржник зазначає, що відповідно до п. 2.2. договору купівлі-продажу цінних паперів від 11.02.2020 р. № БВ2/17/01/20 ПП «Захід-Агроінвест» зобов`язане оплатити вартість продажу векселя до 10.05.2020 р. і тому термін виконання зобов`язання не настав. Суд вважає за необхідне зазначити, що станом на день розгляду заяви ТзОВ «ВТП Лангора» з грошовими вимогами до боржника настав строк оплати вартості продажу векселів. Крім того, суд звертає увагу на те, що боржник не заперечує факту укладення договору купівлі-продажу цінних паперів від 11.02.2020 р. № БВ2/17/01/20 та факту отримання ПП «Захід-Агроінвест» простого векселя серії АА № 2815758 вартістю 5800000,00 грн.

Також боржник вказує, що ТзОВ «ВТП Лангора» не є конкурсним кредитором, оскільки вимоги ТзОВ «ВТП Лангора» є забезпеченими заставою. Тому заявник, на думку боржника, не може звертатися в цій частині із кредиторською заявою в порядку ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства. Щодо даного твердження суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заява кредитора має містити, в тому числі, і виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування та відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог.

Визначення забезпеченого зобов`язання та, відповідно, вимог забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, має здійснюватися з урахуванням положень законодавства, яке регулює забезпечення зобов`язань (зокрема, статей 572, 575, 583, 584, 589 Цивільного кодексу України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про іпотеку»).

Враховуючи положення зазначених норм законодавства, іпотекодержатель (заставодержатель) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника за рахунок майнового поручителя у розмірі вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом).

Отже, Кодекс України з процедур банкрутства не містить іншого порядку та способу визначення забезпечених вимог, ніж наведені вище положення законодавства, не пов`язує визначення вимог, забезпечених заставою (іпотекою) майна боржника, для включення їх до реєстру вимог, із договірною вартістю предметів забезпечення. Правове значення має розмір підтверджених документально зобов`язань боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 15.05.2018 у справі №902/492/17, на яку також у своїх поясненнях посилається заявник.

В судовому засіданні 24.06.2020 р. представник боржника та розпорядник майна заявили про визнання кредиторських вимог ТзОВ «ВТП «Лангора» в сумі 5800000,00 грн., як заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються: витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою; у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, дослідивши матеріали справи, заяву ТзОВ «ВТП Лангора» про визнання грошових вимог з долученими документами, суд дійшов висновку, що грошові вимоги ТзОВ «ВТП Лангора» слід визнати повністю та окремо включити до реєстру вимог кредиторів боржника вимоги ТзОВ «ВТП Лангора», які забезпечені заставою в сумі 5 800 000,00 грн. Також визнанню підлягає сплачений судовий збір в сумі 4204,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73, 74, 86, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТП «Лангора» (79056, м. Львів, вул. Пластова, будинок 1; ідентифікаційний код 37952312) визнати в сумі 5804204,00 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» (ідентифікаційний код 32865702), з яких: 4204,00 грн. (судовий збір) перша черга; окремо включити до реєстру вимог кредиторів боржника вимоги, які забезпечені заставою в сумі 5 800 000,00 грн.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

3. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 02.07.2020 р.

Суддя В.М. Артимович