ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/5934/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

ініціюючий кредитор-1 - Приватне акціонерне товариство "Орджонікідзевський рудоремонтний завод",

самопредставництво - член правління Гетьман І.Г. (протокол №01/07-2020 засідання правління ПрАТ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" від 01.07.2020),

ініціюючий кредитор-2 - Ісаков Володимир Іванович,

представник - адвокат Бабенко Р.В. (ордер серії ЧК №127688 від 25.06.2020, договір про надання правничої допомоги від 25.06.2020)

ініціюючий кредитор-3 - ОСОБА_1 ,

представник - адвокат Мовчан В.І. (ордер серії ЧК №104969 від 02.07.2020, договір про надання правничої допомоги від 25.06.2020)

позивач, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод"

ліквідатор - арбітражний керуючий Бершадський Сергій Миколайович, особисто

відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод"

представники - адвокат Житарєв Є.В. (довіреність №01/07-4 від 01.07.2020), адвокат Курмаз О.В. (довіреність №01/07-3 від 01.07.2020)

відповідач-2 - ОСОБА_2

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 04.03.2020

у складі колегії суддів: Вечірко І.О. (головуючий), Коваль Л.А., Чередко А.Є.

та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (в частині розгляду заяви ліквідатора боржника про витребування майна з чужого незаконного володіння)

від 21.01.2020

у складі судді Владимиренка І.В.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" в особі ліквідатора Бершадського Сергія Миколайовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" та ОСОБА_2

про витребування майна з чужого незаконного володіння

в межах справи № 904/5934/17

за заявою Приватного акціонерного товариства "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", ОСОБА_4 , ОСОБА_1

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 17.03.2020 через Центральний апеляційний господарський суд Товариство з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" (далі - ТОВ "Січеславський машинобудівний завод") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду 04.03.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області 21.01.2020 (в частині розгляду заяви ліквідатора боржника про витребування майна з чужого незаконного володіння) у справі №904/5934/17 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) та клопотало про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/5934/17 визначено колегію суддів у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Білоуса В.В., Погребняка В.Я., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.04.2020.

3. Ухвалою 11.06.2020 Верховний Суд у складі зазначеної колегії суддів відкрив касаційне провадження у справі №904/5934/17 за касаційною скаргою ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 (в частині розгляду заяви ліквідатора боржника про витребування майна з чужого незаконного володіння), призначив розгляд касаційної скарги ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" на 02.07.2020 о 10:45.

4. У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/5934/17 визначено колегію суддів у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Погребняка В.Я., що підтверджується витягом з протоколу від 30.06.2020.

4.1. Ухвалою 01.07.2020 Верховний Суд у складі зазначеної колегії суддів прийняв справу №904/5934/17 з касаційною скаргою ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 (в частині розгляду заяви ліквідатора боржника про витребування майна з чужого незаконного володіння) і доданими до неї документами до провадження з призначеним ухвалою Суду від 11.06.2020 розглядом касаційної скарги ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" у судовому засіданні на 02.07.2020 о 10:45.

5. Від ініціюючих кредиторів - Приватного акціонерного товариства "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" (далі - ПрАТ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод"), ОСОБА_4 та ОСОБА_1 надійшов спільний відзив на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод".

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

6. Ухвалою 31.05.2017 Господарський суд Дніпропетровської області порушив провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" (далі - ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", боржник, позивач) () за заявою трьох ініціюючих кредиторів за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) у редакції на час прийняття цієї ухвали місцевого суду. Розпорядником майна боржника судом призначено арбітражного керуючого Бершадського С.М.

6.1. Ухвалою 18.07.2017 за результатами попереднього засідання Господарський суд Дніпропетровської області затвердив реєстр вимог кредиторів боржника - ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" з вимогами таких кредиторів:

- ПрАТ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" на суму 1 430 533, 88 грн.;

- ОСОБА_4 на суму 1 576 610 грн.;

- ОСОБА_1 на суму 1 279 276, 76 грн.;

- Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "КРИВБАСПРОЕКТ" на суму 234 659, 13 грн.

6.2. Постановою 13.09.2017 Господарський суд Дніпропетровської області визнав банкрутом ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", відкрив ліквідаційну процедуру, призначив арбітражного керуючого Бершадського С.М. ліквідатором боржника.

7. 18.03.2019 боржник в особі його ліквідатора Бершадського С.М. звернувся в межах цієї справи про банкрутство до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" (далі - відповідач-1) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач-2) про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов мотивовано тим, що спірне рухоме майно вибуло від боржника, як законного власника, за недійсним договором міни, що встановлено ухвалою місцевого суду 21.03.2018, залишеною в силі постановою Верховного Суду 19.02.2019 у цій справі. Виведене засновником Поляковим О.С. спірне майно шляхом укладення недійсного правочину було внесено до статутного капіталу ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" та на час розгляду спору перебуває у його незаконному володінні. Позовні вимоги про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 та ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" до ліквідаційної маси ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" майна (верстат горизонтально-розточний 2Е-656 - 1 шт., верстат зубофрезерний модель Р3200 (зав. 21656) - 1 шт., зубофрезерний верстат модель 5А283 - 1 шт., верстат РТ-40 - 1 шт. та токарно-винторізний верстат 165 - 1 шт.), що розташоване за адресою: вулиця Тикви Григорія, будинок 3-А у місті Покров Дніпропетровської області, обґрунтовувалися порушенням норм про захист права власності згідно з Главою 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (том 7, а.с. 47-51).

8. Ухвалою 21.01.2020 місцевий суд заяву ліквідатора про визнання недійсними договору міни від 26.09.2015 (серія та номер НАС 016905, видавник - Книгіна О.А., приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №753) та договору міни від 28.09.2015 (серія та номер НАС 016910, видавник - Книгіна О.А., приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №759) задовольнив; визнав зазначені договори міни недійсними; задовольнив клопотання ПрАТ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" №16-04/19/2 від 16.04.2019 про закриття провадження в частині розгляду заяви ПрАТ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" №08-05/18 від 08.05.2018 про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" №29/09-1 від 29.09.2015 в частині надання згоди на викуп частки учасника товариства, провадження у справі у зазначеній частині розгляду заяви закрив; задовольнив заяву ліквідатора ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" №18-03/19 від 18.03.2019 про витребування майна з чужого незаконного володіння, витребував з незаконного володіння ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" () до ліквідаційної маси ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" () майно (верстат горизонтально-розточний 2Е-656 - 1 шт., верстат зубофрезерний модель Р3200 (зав. 21656) - 1 шт., зубофрезерний верстат модель 5А283 - 1 шт., верстат РТ-40 - 1 шт. та токарно-винторезний верстат 165 - 1 шт.), яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Покров, вулиця Григорія Тикви, будинок 3-А; у задоволенні скарги (позовної заяви) ОСОБА_2 від 15.04.2019 на дії ліквідатора ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" Бершадського С.М. відмовив; задовольнив клопотання ліквідатора №02-01/16/20 від 14.01.2020 про продовження строку ліквідаційної процедури ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" та повноважень ліквідатора Бершадського С.М. на шість місяців, продовжив строк ліквідаційної процедури ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" та повноваження ліквідатора на зазначений строк.

9. Місцевий суд встановив, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 у справі №904/5934/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду 19.02.2019 у цій справі, позов ліквідатора ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" задоволено та визнано недійсним як такий, що суперечить вимогам закону, договір міни від 02.10.2015, укладений між ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" та ОСОБА_2 , як його засновником з часткою 99,96%, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Книгіною О.А. та зареєстрований в реєстрі за номером 791. Предметом цього договору було рухоме майно боржника - верстат горизонтально-розточний 2Е-656 - 1 шт., верстат зубофрезерний модель Р3200 (зав. 21656) - 1 шт., зубофрезерний верстат модель 5А283 - 1 шт., верстат РТ-40 - 1 шт. та токарно-винторезний верстат 165 - 1 шт., яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Покров, вулиця Григорія Тикви, будинок 3-А. Спірне майно у подальшому було внесено до статутного капіталу ТОВ "Січеславський рудоремонтний завод", який є його володільцем на час розгляду спору в судах.

10. Застосувавши положення статей 16, 316, 317, 319, 321, 330, 387, 388 ЦК України, частини четвертої статті 75 ГПК України та з урахуванням того, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 у цій справі встановлено факт недійсності договору міни з відчуження спірного рухомого майна, що свідчить про вибуття спірного майна з володіння законного власника - ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" з порушенням статей 53, 59 Закону України "Про господарські товариства" та статей 98, 116 ЦК України.

11. Досліджуючи волевиявлення набувача майна щодо його набуття, місцевий суд дійшов висновку, що ТОВ "Січеславський рудоремонтний завод", яке одержало спірне майно від засновника ОСОБА_2, мало можливість дізнатися про те, у який спосіб (шляхом укладення якого правочину) ОСОБА_2 набув право власності на майно та надати цим обставинам власну оцінку на предмет законності набуття спірного майна в обмін на корпоративну частку у статутному капіталі іншої юридичної особи. З огляду на таке, місцевий суд, керуючись статтею 387 ЦК України, дійшов висновку про наявність підстав для витребування майна від володільця, як від особи, яку не можна вважати добросовісним набувачем.

12. Місцевим судом також здійснено розгляд спору про визнання недійсними двох договорів міни від 26.09.2015 та від 28.09.2015 у єдиному судовому провадженні з розглядом вимог про повернення спірного майна, зазначеного у пункті 9 описової частини цієї постанови ,та визнано недійсними ці договори. Однак, у зазначеній частині ухвала місцевого суду не оскаржувалась до апеляційного суду та не перевірялась на предмет дотримання норм матеріального та процесуального права.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення

13. Не погодившись з ухвалою місцевого суду 21.01.2020 в частині задоволення вимог про витребування спірного майна, ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" та ОСОБА_2 звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

Постановою 04.03.2020 Центральний апеляційний господарський суд апеляційні скарги ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" та ОСОБА_2 залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 в оскаржуваній частині вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння залишив без змін.

13.1. Апеляційний суд, переглянувши справу в межах предмета апеляційного оскарження, погодився з повнотою оцінки доказів у справі місцевим судом та дотриманням норм цивільного законодавства та процесуального права при витребуванні спірного майна на користь законного власника в порядку статті 387 ЦК України, спростував доводи про можливість застосування у цьому випадку статті 388 ЦК України на предмет витребування спірного майна від добросовісного власника та виходячи з повноважень ліквідатора згідно із статтею 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дійшов висновку про обґрунтованість вимог ліквідатора про витребування цього майна до ліквідаційної маси боржника.

13.2. Суд зазначив, що посилання ОСОБА_2 на безпідставність звернення до нього з віндикаційним позовом згідно із статтею 388 ЦК України є необґрунтованими, оскільки відповідно до встановлених обставин справи він не є добросовісним набувачем спірного майна, а майно витребуване місцевим судом на підставі статті 387 ЦК України. Також, апеляційним судом не взято до уваги доводи щодо стягнення із скаржників по 11 712, 30 грн. сплаченого позивачем судового збору, оскільки резолютивна частина оскаржуваної ухвали не містить таких висновків.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (ТОВ "Січеславський машинобудівний завод", відповідач-1)

14. Скаржник доводив, що судами попередніх інстанцій проігноровано положення частини першої статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору), оскільки спірний правочин міг бути визнаний недійсним лише після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню такої справи, а в цьому випадку минуло більше року з моменту укладення оспорюваного правочину 02.10.2015 до моменту порушення справи про банкрутство ухвалою суду 31.05.2017.

15. Скаржник аргументував, що ліквідатором ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" неправильно розраховано та сплачено судовий збір. У подальшому, місцевий суд безпідставно поклав судові витрати у рівних частинах на відповідачів, чим порушив підпункт 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір". Також, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат при прийнятті ухвали від 21.01.2020, чим порушено приписи статей 129, 194 ГПК України.

16. Скаржник доводив, що суди належним чином не обґрунтували, у чому полягає недобросовісність ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" в розумінні статті 388 ЦК Україні у набутті права власності на майно, і звернув увагу, що на момент передачі спірного майна до статутного капіталу ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" та одночасне набуття останнім права власності будь-яких спорів щодо спірного майна не було; протокол та акт прийому-передачі, на підставі, яких майно було передано до статутного капіталу товариства, ніким не оскаржувалася. Також, скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції зробив висновки без будь-якого посилання на постанови Верховного Суду, що є порушенням статей 236, 238 ГПК України.

17. Скаржник зазначив, що позивачем не було доведено фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони із другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину, тому Верховний Суд у своїй постанові зазначив про недоведеність сукупності підстав та їх взаємозв`язку для визнання правочину недійсним за наявних обставин. Також, скаржник зазначив, що недодержання учасниками правочину законодавства в момент його укладення не впливає на волевиявлення другої сторони щодо вчинення правочину, а тому висновки про витребування спірного майна від відповідачів є помилковими та прийнятими з неправильним застосуванням статті 388 ЦК України.

Доводи інших учасників справи

18. У відзиві ініціюючих кредиторів ПрАТ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", ОСОБА_4, ОСОБА_1 на касаційну скаргу ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" зазначено, що відповідно до частини третьої статті 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача. Оскільки спірне майно було відчужено безвідплатно, шляхом внесення його до статутного капіталу товариства, то власник майна (ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод") має право його витребувати у будь-якому випадку.

18.1. Кредитори ПрАТ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", ОСОБА_4, ОСОБА_1 аргументували, що ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" в особі директора ОСОБА_2, як набувач спірного майна, могло дізнатися від свого засновника ОСОБА_2 про умови укладення договору міни 02.10.2015, а тому його не можна вважати добросовісним набувачем, про що правильно зазначили місцевий та апеляційний суди, розглядаючи цей спір.

18.2. Кредитори заперечували, що покладення на скаржника надмірного судового збору може бути підставою для скасування судових рішень, оскільки в цьому випадку суди не вирішували питання розподілу судових витрат.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

19. Цивільний кодекс України

Стаття 387 - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частина перша статті 388 - якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Частина третя статті 388 - якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

20. Господарський процесуальний кодекс України

Частина перша статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина перша статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина п`ята статті 236 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

21. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд прийняв до розгляду касаційну скаргу ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" у частині розгляду заяви ліквідатора боржника про витребування майна з чужого незаконного володіння, його доводів про незастосування судами положень частини першої статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору), статей 129, 194, 234, 236, 238 ГПК України, підпункту 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", неналежну оцінку доказів згідно статей 83-86 ГПК України. Касаційний розгляд відповідно до статті 300 ГПК України здійснюється в межах доводів касаційної скарги та в межах предмета касаційного оскарження - про скасування рішень місцевого та апеляційного судів у частині розгляду заяви ліквідатора боржника про витребування майна з чужого незаконного володіння ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" та

ОСОБА_2. А. 2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

22. Статтею 129 Конституції України принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, визначені на власний розсуд предмета звернення та обрання способу захисту своїх прав визначені як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях 7, 13, 14 ГПК України. Принцип рівності перед законом і судом у процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою. У матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися таким чином, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

23. Виходячи з положень частин першої, третьої, четвертої статті 74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, обґрунтування доводів скаржника за касаційною скаргою про неналежну оцінку судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи повинно здійснюватися з посиланням на істотні порушення принципів і правил збирання та оцінки доказів у справі, оскільки касаційний суд відповідно до статті 300 ГПК України, не наділений повноваженнями з оцінки доказів у справі, а вирішує питання про правильність застосування норм матеріального права, виходячи з тієї оцінки обставин справи, яка була здійснена судами першої та апеляційної інстанцій. Встановлення істотних порушень норм процесуального права при збиранні та оцінці доказів, які унеможливили прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, може бути підставою для скасування судових рішень з процесуальних підстав.

24. Звертаючись із позовною заявою, ліквідатор ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" просив суд витребувати спірне майно з незаконного володіння фізичної особи ОСОБА_2 та ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" (том 7, а.с. 47-51).

Задовольняючи позовні вимоги ліквідатора, місцевий та апеляційний суди виходили з того, що ОСОБА_2 та ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" є недобросовісними набувачами рухомого майна ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", тому суди дійшли висновку, що позовні вимоги ліквідатора підлягають задоволенню у повному обсязі.

25. Суди попередніх інстанцій встановили, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 у справі №904/5934/17, залишеною без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.02.2019 у цій справі, визнано недійсним договір міни від 02.10.2015, укладений між ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Книгіною О.А. та зареєстрований в реєстрі за номером 791, на підставі якого майно отримав у володіння ОСОБА_2 .

26. Встановлені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 у справі №904/5934/17 обставини вибуття майна від законного власника за недійсним договором міни є преюдиційними та, з урахуванням положень частини четвертої статті 75 ГПК України, не підлягають повторному доказуванню.

27. Судами також встановлено, що зазначене майно було отримано ОСОБА_2 , як учасником боржника, та внесено у статутний капітал ТОВ "Січеславський машинобудівний завод", який є володільцем спірного майна на момент розгляду спору в судах.

28. Системний аналіз статті 387 та частини першої статті 397 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, пов`язане з необхідністю доказування, що саме відповідач є фактичним володільцем майна, яке належить на праві власності позивачу, оскільки володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

29. Отже, особа, яка за договором (чи без укладення договору) передала іншій особі майно власника, володільцем якого вона була за договором міни, визнаним у судовому порядку недійсним, не може вважатися володільцем спірного майна, так як вона не тримає його у себе фактично.

30. З огляду на встановлення судами фактичних обставин передання спірного майна від ОСОБА_2 до статутного капіталу ТОВ "Січеславський машинобудвний завод", колегія суддів касаційного суду вважає помилковими висновки судів про можливість задоволення позовних вимог про витребування майна від ОСОБА_2 та погоджується з правильністю висновків про витребування спірного майна від недобросовісного володільця ТОВ "Січеславський машинобудвний завод".

31. Відтак, за наслідками розгляду заяви ліквідатора ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" суди мали відмовити у задоволенні вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння від ОСОБА_2 , так як він не був володільцем спірного майна на час розгляду спору.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

32. Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника, викладені в пункті 14 описової частини цієї постанови, про необхідність застосування статті 20 Закону про банкрутство та можливість звернення до суду з вимогою про визнання недійсним правочину, укладеного боржником виключно в межах одного року до моменту порушення справи про банкрутство, та зазначає, що в межах провадження у справах про банкрутство слухаються як правочини, що визнавалися недійсними за спеціальними підставами згідно зі статтею 20 Закону про банкрутство (у редакції на момент укладення такого договору міни), так і правочини, які визнавалися недійсними з цивільно-правових підстав, що й було зроблено ліквідатором у даному випадку. Відтак, до такого оспорюваного правочину не можуть застосовуватися спеціальні наслідки, які передбачено частиною другою статті 20 Закону про банкрутство.

Також, на момент прийняття рішень місцевим та апеляційним судами (21.01.2020 та 04.03.2020 відповідно) Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність з 21.10.2019 з набуттям чинності Кодексу України з процедур банкрутства, тому доводи скаржників про необхідність застосування судами статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є помилковими.

33. Щодо визначення розміру судового збору, який підлягав до сплати позивачем-боржником при зверненні до відповідачів з позовними вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння, Верховний Суд зазначає про таке.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, чинній на момент звернення ліквідатора з позовом у березні 2019 року у справу про банкрутство №904/5934/17, передбачено, що заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною підлягають оплаті в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вимога про повернення майна боржника до ліквідаційної маси є за своєю правовою природою різновидом спростування попередніх майнових дій боржника у справі про банкрутство.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 визначено на суму 1 921 грн.

Отже, звертаючись у березні 2019 року до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" та ОСОБА_2 про витребування спірного рухомого майна з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство, позивачу-боржнику - ТОВ "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" належало сплатити судовий збір на суму 3 842 грн. (1 921 * 2).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 24.01.2019 у справі №915/441/18.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 15.03.2019 сплачено судовий збір на суму 23 424, 60 грн., оригінал платіжного документа додано до матеріалів справи (том 7, а.с. 52).

Виходячи з приписів підпункту 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційної скарги у справі про банкрутство сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Отже, за апеляційний перегляд рішення (ухвали) місцевого суду, прийнятого за наслідком розгляду в межах справи про банкрутство майнового спору про повернення спірного рухомого майна, підлягав сплаті судовий збір на суму 5 763 грн.

При поданні апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду від 21.01.2020 про задоволення позову відповідачем-1 - ТОВ "Січеславським машинобудівний завод" сплачено судовий збір на суму 35 137 грн. (том 11, а.с. 205).

За розгляд майнового спору про витребування майна у межах справи про банкрутство місцевим (21.01.2020) та апеляційним (04.03.2020) судами відповідачем-1, з урахуванням відсутності підстав для звернення з позовом до відповідача-2 - ОСОБА_2 , підлягав сплаті судовий збір на загальну суму 9 605 грн. (1 921 * 2 + 1 921 * 2 * 150%).

Разом з тим, доводи ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" про те, що фактично стягнута судами попередніх інстанцій сума судового збору є вищою, ніж передбачено законом, є необґрунтованими з огляду на таке.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали місцевого суду від 21.01.2020 вбачається висновок місцевого суду про те, що відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по справі слід покласти у рівних частинах на відповідача-1 - ТОВ "Січеславський машинобудівний завод" на суму 11 712, 30 грн. та відповідача-2 - ОСОБА_2 на суму 11 712, 30 грн. Разом з тим, у резолютивній частині місцевим судом не зазначено про стягнення зазначених сум з відповідачів, тому, фактично, місцевий суд рішення щодо розподілу судових витрат відповідно до положень статті 129 ГПК України не прийняв, зазначені суми з відповідачів не стягнув.

Зі змісту постанови апеляційного суду 04.03.2020 також не вбачається, що судом приймалось рішення про розподіл судових витрат.

Відтак, доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій підпункту 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" та положень статей 129, 194 ГПК України спростовуються матеріалами справи. Також, Верховний Суд звертає увагу на те, що статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено порядок повернення суми судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, а скаржник не позбавлений права звернутись з відповідною заявою до суду в порядку, передбаченому положеннями статті 244 ГПК України, або оскаржити додаткову ухвалу (додаткову постанову) щодо розподілу судового збору у випадку стягнення судових витрат понад встановлені законодавством розміри.

34. Доводи скаржника, зазначені в пункті 16 описової частини цієї постанови, про неналежну оцінку судами обставин вибуття спірного майна до його засновника ОСОБА_2 та добросовісність його набуття у статутний капітал ТОВ "Січеславський машинобудівний завод", колегія суддів касаційного суду вважає необґрунтованими, як такі, що зводяться до необхідності здійснити переоцінку доказів та обставин справи, всупереч повноваженням касаційного суду згідно статті 300 ГПК України, який не наділений правом оцінки (переоцінки) доказів у справі.

35. Доводи скаржника, зазначені у пункті 17 описової частини даної постанови, щодо неправильного розуміння судами висновків касаційного суду у постанові Верховного Суду від 19.02.2019, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке. Скаржником взято до уваги тільки частину висновків мотивувальної частини постанови 19.02.2019 у цій справі про недоведення позивачем обставин укладення оспорюваного договору міни внаслідок обману, насильства чи збігу важких обставин, та не зазначено, що касаційний суд змінив мотивувальну частину ухвали місцевого суду, дійшовши висновку про недійсність договору міни, як такого, що не відповідає вимогам закону (статті 203, 215 ЦК України). Встановлення таких фактичних обставин не виключає можливості дослідження та встановлення судами добросовісності дій фактичного володільця майном за оспорюваним правочином та не заперечує можливості витребування майна від недобросовісного володільця згідно статті 387 ЦК України.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

36. З огляду на зазначене та наявність порушення норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали місцевого суду в частині витребування спірного майна одночасно від його фактичного володільця та від особи ( ОСОБА_2 ), яка не є фактичним володільцем спірного майна, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про необхідність зміни резолютивної частини постанови апеляційного суду та часткового скасування ухвали місцевого та постанови апеляційного судів про витребування спірного майна від ОСОБА_2 , з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 в частині витребування цього майна.

В. Судові витрати

37. Питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору за подання та розгляд касаційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України судом не вирішувалось.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 311, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2020 у справі №904/5934/17 змінити, виклавши її резолютивну частину у такій редакції:

"Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 у справі №904/5934/17 в частині розгляду заяви ліквідатора боржника про витребування майна з чужого незаконного володіння змінити, виклавши абзаци 6, 7 її резолютивної частини у такій редакції:

"Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" №18-03/19 від 18.03.2019 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Січеславський машинобудівний завод" (53303, Дніпропетровська область, місто Покров, вулиця Тикви Григорія, будинок, 3-А, ) повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" (53200, Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Івана Богуна, будинок, 6Б, офіс 205, ) рухоме майно, а зокрема, верстат горизонтально-розточний 2Е-656 - 1 шт., верстат зубофрезерний модель Р3200 (зав. 21656) - 1 шт., зубофрезерний верстат модель 5А283 - 1 шт., верстат РТ-40 - 1 шт. та токарно-винторезний верстат 165 - 1 шт, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Покров, вулиця Тикви Григорія, будинок 3-А.

У задоволенні позовних вимог ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити."

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.О. Банасько

В.Я. Погребняк