ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2020 Справа №905/477/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Калітіній К.А.,

за позовом, ОСОБА_1 , м.Маріуполь, Донецька обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУЛЬДЕН СТВ", м.Маріуполь, Донецька область, ,

про стягнення 1983224,09грн., -

за участю:

позивач (в режимі відеоконференції): Вікторов О.В. - паспорт;

представник позивача (в режимі відеоконференції): Бичков Я.В. - ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;

від відповідача (в режимі відеоконференції): Шутенко О.В. - ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, -

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 , м.Маріуполь, Донецька обл., звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 06.03.2020, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ», м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 1983224,09грн., з яких:

-три проценти річних у сумі 227917,67грн. та інфляційні втрати у сумі 1755306,42грн. на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/477/20 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 16.03.2020 прийнято позовну заяву б/н від 06.03.2020 до розгляду та відкрито провадження у справі №905/477/20; визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.04.2020; встановлено строк позивачу для надання: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповіді на відзив до 14.04.2020, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи на підставі п.9 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав на підставі п.10 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, а також, надати попередню вимогу про повернення боргу від 25.02.2020, вказану у додатках до позовної заяви б/н від 06.03.2020, проте фактично суду не представлено, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження; встановлено строк відповідачу для надання: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до 07.04.2020, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем грошового зобов`язання із розрахунку з ним, як колишнім учасником товариства, який вийшов зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ», до 20.11.2013, що до теперішнього часу не виконано. З огляду на таке, вважає наявними підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст.625 Цивільного кодексу України. Одночасно, у підґрунтя вимог наводить рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2017 по справі №905/304/16, яким встановлено виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 1202100,00грн.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано у копіях: рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2017 по справі №905/304/16, наказ Господарського суду Донецької області від 22.03.2017 по справі №905/304/16, статут Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ», а також оригінал листа приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Міністерства юстиції України №1122 від 05.03.2020.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.526, 549, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.230 Господарського кодексу України.

27.03.2020 від позивача на електронну поштову адресу суду надійшло клопотання №б/н б/д на виконання ухвали Господарського суду Донецької області від 16.03.2020, з копією вимоги про повернення боргу від 25.02.2020.

03.04.2020 від позивача отримано оригінал клопотання №б/н з визначенням дати 30.03.2020 на виконання ухвали Господарського суду Донецької області від 16.03.2020, що надійшло на електронну поштову адресу суду 27.03.2020, з копією попередньої вимоги про повернення боргу від 25.02.2020.

У клопотанні позивач просить підготовче засідання призначене на 14.04.2020 провести без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити; вказує, що не має можливості надати відповідь на відзив у строк до 14.04.2020, так як відзив на позов від відповідача не отримано; наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме - в сумі сплаченого судового збору у розмірі 29748,37грн., та стверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Долучено до матеріалів справи.

Прохання позивача про проведення підготовчого засідання без його участі враховано судом.

Ухвалою суду від 14.04.2020 підготовче засідання відкладено на 12.05.2020; встановлено надати: відповідачу відзив на позовну заяву у строк дії карантину, але не пізніше 15 днів з моменту його закінчення та позивачу відповідь на відзив у строк до 12.05.2020, у разі отримання відзиву на позовну заяву за станом на цю дату; визнано явку представників сторін у судове засідання обов`язковою.

27.04.2020 від позивача через канцелярію Господарського суду Донецької області надійшла заява №б/н від 22.04.2020 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, до якої вдруге додано копію попередньої вимоги про повернення боргу від 25.02.2020.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.04.2020 визначено участь ОСОБА_1 у підготовчому засіданні 12.05.2020 у справі №905/477/20 в режимі відеоконференції.

Дана ухвала суду направлена сторонам та отримана ними, також дана телефонограма.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.05.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 14.06.2020 (включно); відкладено підготовче засідання на 02.06.2020; встановлено надати: відповідачу відзив на позовну заяву у строк дії карантину, але не пізніше 15 днів з моменту його закінчення та позивачу відповідь на відзив у строк до 02.06.2020, у разі отримання відзиву на позовну заяву за станом на цю дату; повідомлено сторін про призначення справи до судового розгляду по суті 02.06.2020; визнано явку представників сторін у судове засідання не обов`язковою.

29.05.2020 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ» на електронну поштову адресу суду надійшло клопотання №б/н від 28.05.2020 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі, з додатками згідно переліку.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.05.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ» клопотання №б/н від 28.05.2020.

Про результати розгляду даного звернення повідомлено заявника телефонограмою та надіслана ухвала суду на юридичну адресу відповідача та заявника.

01.06.2020 від Шутенко О.В., у якості представника відповідача, на електронну поштову адресу суду надійшло клопотання №б/н від 01.06.2020, у якому просить перенести розгляд справи призначений на 02.06.2020 на іншу попередньо узгоджену дату.

Дане клопотання залишено без розгляду, про що відображено в ухвалі суду від 02.06.2020.

Ухвалою суду від 02.06.2020 закрито підготовче провадження по справі №905/477/20; призначено справу до судового розгляду по суті; визначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті 16.06.2020.

10.06.2020 від позивача через канцелярію Господарського суду Донецької області надійшла заява №б/н від 04.06.2020 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у якій просить провести судове засідання 16.06.2020 об 11.00год. в приміщенні Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області в режимі відеоконференції; у разі неможливості провести вказане судове засідання в режимі відеоконференції, провести таке без його участі з урахуванням того, що позов підтримує та просить його задовольнити, з доказами на підтвердження направлення означеної заяви відповідачу у справі.

Заяву №б/н від 04.06.2020 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, задоволено судом, про що постановлено ухвалу від 11.06.2020, із визначенням часу проведення судового засідання о 14:00год.

Ухвала надіслана сторонам та надано телефонограму.

10.06.2020 від Шутенко О.В., у якості предстаника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ», на електронну поштову адресу суду надійшло клопотання №б/н від 10.06.2020 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

15.06.2020 на електронну поштову адресу суду надійшло клопотання №б/н від 15.06.2020 вказаної особи, яким фактично уточнено клопотання №б/н від 10.06.2020 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Вказане звернення ОСОБА_2 задоволено судом, про що постановлено відповідний процесуальний документ.

16.06.2020 оголошено перерву у судовому засіданні на підставі ч.2 ст.216 Господарського процесуального кодексу України по 01.07.2020 о 12.00год., про що повідомлено учасників справи під запис, без постановлення відповідної ухвали.

У судовому засіданні 16.06.2020 заявлено представником відповідача усне клопотання про зобов`язання позивача направити йому позовну заяву разом із доданими до неї документами для ознайомлення та наступного надання відзиву, що зафіксовано у відповідному протоколі судового засідання.

У задоволенні означеного звернення представника відповідача судом відмовлено за безпідставністю, роз`яснено можливість ознайомлення з матеріалами електронної справи через підсистему «Електронний суд», а також щодо вимог та їх підстав - безпосередньо у судовому засіданні.

22.06.2020 від позивача через канцелярію Господарського суду Донецької області надійшла заява №б/н від 18.06.2020 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у якій просить провести судове засідання 01.07.2020 об 12.00год. в залі Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі (нині Донецький апеляційний суд) в режимі відеоконференції; у разі неможливості провести вказане судове засідання в режимі відеоконференції, провести таке без його участі з урахуванням того, що позов підтримує та просить його задовольнити, з доказами на підтвердження направлення означеної заяви відповідачу у справі.

24.06.2020 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ» на електронну поштову адресу суду надійшло клопотання №б/н від 24.06.2020 про проведення судового засідання, що призначене на 01.07.2020, в режимі відеоконференції.

Заява позивача №б/н від 18.06.2020 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та клопотання представника відповідача №б/н від 24.06.2020 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволені судом, про що постановлено ухвали суду від 23.06.2020 та 24.06.2020 відповідно, з визначенням часу проведення судового засідання о 13:00год..

Процесуальні документи надіслано сторонам та про результати розгляду звернень повідомлено шляхом надання телефонограм.

24.06.2020 від представника відповідача Шутенко О.В. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу як представника №б/н від 24.06.2020, відповідно до якої просить залучити у справу у якості представника відповідача; надати доступ до електронної справи №905/477/20 в підсистемі «Електронний суд».

Дане звернення задавлено судом 24.06.2020 та за представленими даними РНОКПП Шутенко О.В. залучено у підсистемі «Електронний суд», як представника відповідача, чим надано доступ до електронної справи №905/477/20, відповідно до р.ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 №30.

01.07.2020 від представника відповідача на електронну поштову адресу суду надійшов відзив №б/н б/д на позовну заяву.

У представленому суду відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача; зазначає про неправильне визначення строку нарахування 3% річних та інфляційних витрат, оскільки вважає грошове зобов`язання у розмірі 1202000,00грн. щодо відповідача таким, яке винило на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2017 у справі №905/304/16; розуміє стягнення 3% річних та інфляційних витрат згідно ст.625 Цивільного кодексу України таким, що можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. З огляду на викладене, свідчить про наявність права позивача на стягнення 3% річних та інфляційних витрат за три роки, які передували моменту звернення з позовною заявою до суду, тобто з 05.03.2017 по 05.03.2020, наведено власний розрахунок заявлених вимог та посилання на правову позицію, викладену у постанові Верхового Суду від 26.10.2018 по справі №922/4099/17 та у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 по справі №3-1522гс16.

Позивач у судовому засіданні 16.06.2020 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, на запитання суду вказав при дослідженні нарахування 3% річних та інфляційних витрат виходити з періоду 20.11.2013 - 05.03.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 01.07.2020 заперечень з приводу прийняття відзиву не висловив, навів усні заперечення на означений відзив, вважає помилковим розуміння відповідача, право вимоги за спірним грошовим зобов`язанням винило до ухвалення рішення по справі №905/304/16 та право на нарахування 3% річних та інфляційних витрат існує з моменту настання прострочення; позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.07.2020 проти задоволення позову заперечив, просить відмовити у повному обсязі; на запитання суду: підтверджено, що позиція відповідача полягає у неправильному розрахунку позивачем 3% річних та інфляційних витрат, оскільки відповідач вважає грошове зобов`язання у розмірі 1202100,00грн. таким, яке виникло щодо відповідача на підставі рішення суду у справі №905/304/16 і з цього моменту позивач має право на нарахування 3% річних та інфляційних витрат, і в цьому є обмеження останніми трьома роками, які передували подачі позову; перший день прострочення, з якого вважає наявним право позивача на нарахування 3% річних та інфляційних витрат, у відзиві визначено 05.03.2017 помилково, з 06.03.2017; одночасно, представником відповідача зазначено на наявності у провадженні касаційної інстанції справи за позовом іншого учасника відповідача, результати якої можуть вплинути на визначення розміру часток в майні товариства, а тому розглядуваний даний позов є передчасним.

За відсутності постановленого судового рішення судом касаційної інстанції у зазначеній представником відповідача справі та набрання законної сили рішенням Господарського суду Донецької області від 06.03.2017 по справі №905/304/16, що не скасовано та не змінено на теперішній час, наразі відсутні підстави для врахування зазначеного представником відповідача.

Беручи до уваги приписи ст.ст.161, 165, 178, п.4 р.Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, відзив №б/н б/д на позовну заяву прийнято судом, справа розглядається з урахуванням його змісту.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, як і для оголошення перерви у справі, та існуючою можливість розглянути спір у цьому судовому засіданні.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо такого.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

У відповідності до п.п.1, 3 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як свідчать обставини справи, у провадженні Господарського суду Донецької області перебувала справа №905/304/16 за позовом ОСОБА_1 , м.Маріуполь, Донецька область, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУЛЬДЕН СТВ", м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення суми вартості частки в майні товариства у розмірі 1202100,00 грн.

За результатами розгляду справи №905/304/16 ухвалено рішення від 06.03.2017, яким позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ» на користь ОСОБА_1 суму вартості частки в майні Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ» у розмір 1202100,00грн.

Рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2017 по справі №905/304/16 сторонами у справі не оскаржувалось, є таким, що набрало законної сили.

Даним судовим актом встановлено:

прийнято на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ», оформлені протоколом від 11.01.2013, рішення вивести зі складу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ» ОСОБА_1 на підставі його нотаріально посвідченої заяви про вихід №3416 від 15.11.2012; провести розрахунки з колишніми учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ» ОСОБА_1 , який вийшов зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ», виключно грошовими коштами після затвердження фінансового звіту Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ» за 2012 рік, та в строк до 12 місяців з дня виходу - до 20.11.2013 р., у встановленому законом розмірі;

є наявним обов`язок відповідача перед позивачем щодо проведення розрахунків у зв`язку з виходом останнього з числа учасників товариства. Матеріалами справи та експертного дослідження підтверджені зобов`язання в сумі 1202100,00грн., які на момент винесення даного рішення є не сплаченими.

Згідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, чинне процесуальне законодавство надає преюдиційного значення саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі їх мотивувальних частинах).

Відтак, встановлені ухваленим у справі №905/304/16 рішенням Господарського суду Донецької області обставини мають преюдиціальне значення при розгляді даної справи та повторного доведення не потребують.

Таким чином, у відповідача перед позивачем існує грошове зобов`язання зі сплати суми у розмірі 1202100,00грн..

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На виконання означеного рішення Господарським судом Донецької області 22.03.2017 видано відповідний наказ.

За змістом листа приватного виконавця виконавчого органу Донецької області Григорчук П.В. №1122 від 05.02.2020, на виконанні у якого знаходиться наведений виконавчий документ, заборгованість за останнім станом на 05.03.2020 не стягнуто, рішення суду боржником не виконано.

Як свідчить позивач, наразі перед ним відповідач своїх грошових зобов`язань не виконав.

Дані обставини відповідачем не спростовано.

Доказів, що свідчать про сплату цієї суми в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено, з матеріалів справи протилежного встановленому не вбачається.

З огляду на невиконання грошового зобов`язання у встановлений для цього строк, позивач вважає наявними підстави для застосування ст.625 Цивільного кодексу України та здійснив нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму 1202100,00грн.

Беручи до уваги пояснення позивача, надані суду під час судового засідання 16.06.2020, періодом нарахування даних вимог є 20.11.2013 по 05.03.2020.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16).

Одночасно, прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення, наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Виходячи зі змісту ст.625 Цивільного кодексу України, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Отже, при наявності всіх складових застосування статті 625 Цивільного кодексу України у розглядуваному випадку, суд погоджується щодо наявності підстав для нарахування інфляційних втрат та 3% річних у спірних господарських правовідносинах.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у сумі 227917,67грн. за період з 20.11.2013 по 05.03.2020 на суму грошового зобов`язання у розмірі 1202100,00грн.

Разом з цим перевіривши здійсненний позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що позивачем неправильно визначено початок строку прострочення спірного грошового зобов`язання.

Як встановлено, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ» повинно було провести розрахунок з ОСОБА_1 , у зв`язку із виходом останнього з числа учасників товариства, грошовими коштами після затвердження фінансового звіту Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ» за 2012 рік, та в строк до 12 місяців з дня виходу - до 20.11.2013.

У розглядуваному випадку дата закінчення строку виконання грошового зобов`язання відповідачем поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, від 08.10.2018 у справі №927/490/18 від 10.10.2019 у справі 919/116/19 зазначив, що прийменник «до» з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Таким чином, останнім днем ??належного виконання зобов`язання є 20.11.2013, внаслідок чого першим днем прострочення грошового зобов`язання є 21.11.2013.

З огляду на таке, здійснив перерахунок 3% річних за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН» на суму грошового зобов`язання у розмірі 1202100,00грн. починаючи з 21.11.2013, оскільки це є першим днем прострочення від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, по 05.03.2020 (дотримуючись меж визначеного періоду позивачем), суд дійшов висновку, що дійсний розмір цих вимог складає 226833,54грн.

Відтак, виходячи з системного аналізу наведених норм та обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних, а саме у розмірі 226833,54грн.

В частині нарахування інфляційних витрат за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань слід виходити з такого.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Таким чином, визначений період нарахування (дата початку розрахунку 20.11.2013 - дата закінчення розрахунку 05.03.2020) не є належним.

Здійснив перерахунок інфляційних витрат за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», з урахуванням встановленого вище та у межах визначеного позивачем періоду, а саме на суму грошового зобов`язання 1202100,00грн. починаючи з грудня 2013 по лютий 2020, суд дійшов висновку про їх розмір у сумі 1948835,49грн.

Проте, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в сумі, визначеній позивачем, а саме 1755306,42грн., тобто у межах заявлених до стягнення сум.

Висновок, що міститься у постанові Верхового Суду від 26.10.2018 по справі №922/4099/17 та у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 по справі №3-1522гс16 не може бути враховано у даному випадку, оскільки зроблено щодо застосування позовної давності до подібних вимог, яка у межах даної справи не заявлена.

Суд звертає увагу відповідача на те, що за приписом ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідної заяви суду не представлено.

Аналіз ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України дає підстави дійти висновку, що право на застосовування особливої міри відповідальності, як нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних, та як наслідок на їх стягнення, виникає з моменту неналежного виконання зобов`язання, тобто з настанням прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом ст.ст.524, 533-535 і ст.625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16).

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як слідує зі спірних правовідносин, господарське зобов`язання відповідача перед позивачем зі сплати грошових коштів в сумі 1202100,00грн. у строк до 20.11.2013 виникло у відповідності до ст.54 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), ст.148 Цивільного кодексу України та на підставі прийнятого рішення на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУЛЬДЕН СТВ», оформленого протоколом від 11.01.2013.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 06.03.2017 по справі №905/304/16 встановлено наявність існуючого обов`язку відповідача перед позивачем щодо проведення розрахунків у зв`язку з виходом останнього з числа учасників товариства в сумі 1202100,00грн., які на момент винесення даного рішення є не сплаченими.

Таким чином, суд відхиляє твердження відповідача у цій частині та погоджується із позивачем.

Як встановлено вище, першим днем прострочення грошового зобов`язання є 21.11.2013, з огляду на що, за висновками суду, саме з цієї дати є наявним право позивача на застосовування особливої міри відповідальності до відповідача, як нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних, та як наслідок на їх стягнення.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу з урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-81, 86, 129, ст.ст.233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 , м.Маріуполь, Донецька обл., до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУЛЬДЕН СТВ", м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 1983224,09грн., з яких: три проценти річних у сумі 227917,67грн. та інфляційні втрати у сумі 1755306,42грн. на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУЛЬДЕН СТВ" (87500, Донецька область, місто Маріуполь, Жовтневий район, провулок Кибальчича, будинок 4, , банківські реквізити: не вказано) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , відомі паспортні дані: паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, 16.07.1996, банківські реквізити: не вказано) 1982139,96грн., з яких: 3% річних у сумі 226833,54грн. та інфляційні втрати у сумі 1755306,42грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 29732,10грн.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5.В судовому засіданні 01.07.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6.Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Звернути увагу сторін на п.4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (зміни, внесені згідно із Законом №540-IX від 30.03.2020).

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

7. Повний текст рішення складено 06.07.2020.

Суддя О.В. Кротінова