РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2020Справа № 910/18772/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В., за участю секретаря судового засідання Капішон В.В. розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТДЕЛЮКС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНДОРМЕДІА"

про стягнення 187 785,00 грн

за участю учасників судового процесу:

від позивача: Сербуль О.Ю., Хлєбніков С.Г.

від відповідача: Унінець І.М.

від третьої особи: Бригинець С.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТДЕЛЮКС" про стягнення паушальної суми у розмірі 187785,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань у сфері суміжних прав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

13.01.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/18772/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 18.02.2020.

14.02.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНДОРМЕДІА".

У судовому засіданні 18.02.2020 суд задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТДЕЛЮКС", залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНДОРМЕДІА" та відклав підготовче засідання у справі № 910/18772/19 на 11.03.2020.

04.03.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, заперечення на клопотання про проведення судової експертизи.

11.03.2020 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 11.03.2020 суд керуючись ст. 177 ГПК України, продовжив строк підготовчого провадження у справі № 910/18772/19 на 30 днів та оголосив перерву в судовому засіданні до 24.03.2020.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211 та на виконання розпорядження Голови Вищої ради правосуддя від 13.03.2020 №11/0/2-20 "Про додаткові заходи із попередження респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19", судові засідання, які призначені на 24.03.2020, знято з розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2020 призначено підготовче засідання у справі №910/18772/19 на 12.05.2020.

08.05.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, інформація по справі та письмові пояснення позивача.

У судовому засіданні 12.05.2020 суд задовольнив клопотання позивача та оголосив про відкладення підготовчого засідання на 26.05.2020.

У судовому засіданні 26.05.2020 судом досліджено надані позивачем з позовною заявою два CD-дисків за номером №17/10 (5129518-REA2540) та №26/11 (5129518-REA2550), які судом не прийнято як належний доказ у даній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, при дослідженні у судовому засіданні CD-дисків №17/10 (5129518-REA2540) та №26/11 (5129518-REA2550), які надані позивачем як доказ в підтвердження використання відповідачем музичних творів у своїй господарській діяльності, суд зазначає, що не можливо встановити відповідність файлів, які містяться на вище вказаних CD-дисках до обставин, які є предметом дослідження у даній справі, а саме не можливо визначити дату, часу, місце виконання саме спірних музичних творів, а також спосіб їх виконання, тому суд дійшов висновку про неналежність доказів CD-дисків №17/10 (5129518-REA2540) та №26/11 (5129518-REA2550) у даній справі.

У судовому засіданні 26.05.2020 представником відповідача заявлено про залишення без розгляду клопотання про призначення експертизи у справі.

Суд за заявою представника відповідача не здійснював розгляд заяви про призначення експертизи у справі.

У судовому засіданні 26.05.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.06.2020.

17.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

22.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення по суті спору.

22.06.2020 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли письмові пояснення по суті спору.

23.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

23.06.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява щодо надання доказів понесених судових витрат.

23.06.2020 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких третя особа заперечує проти задоволення позовних вимог Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав".

У судовому засіданні 23.06.2020 представники позивача надали пояснення по суті позовних вимог, просили суд задовольнити позовні вимоги, надали письмові пояснення для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.06.2020 надав пояснення по суті заперечень на позов, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у судовому засіданні 23.06.2020 надав пояснення по суті заперечень на позов, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 23.06.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" (надалі - позивач) є акредитованою організацією колективного управління у сфері розширеного колективного управління - право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою (наказ Мінекономрозвитку від 29.05.2019 № 912), строк акредитації - 3 роки, з 29.05.2019, що підтверджується витягом з Реєстру організацій колективного управління від 31.05.2019 наданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України (яке перейменоване на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) супровідним листом № 2301-07/23003-07 від 03.06.2019.

Закон України "Про авторське право і суміжні права" охороняє особисті немайнові права і майнові права авторів та їх правонаступників, пов`язані із створенням та використанням творів науки, літератури і мистецтва - авторське право, і права виконавців, виробників фонограм і відеограм та організацій мовлення - суміжні права.

Статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено поняття, зокрема: - фонограма - звукозапис на відповідному носії (магнітній стрічці чи магнітному диску, грамофонній платівці, компакт-диску тощо) виконання або будь-яких звуків, крім звуків у формі запису, що входить до аудіовізуального твору. Фонограма є вихідним матеріалом для виготовлення її примірників (копій);

- виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об`єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом;

- публічне виконання - це подання творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім`ї або близьких знайомих цієї сім`ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час;

- організація колективного управління (організація колективного управління майновими правами) - це організація, що управляє на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав і не має на меті одержання прибутку.

Об`єктами суміжних прав, незалежно від призначення, змісту, оцінки, способу і форми вираження, є, зокрема, фонограми, відеограми (п. "б" ст. 35 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що суб`єктами суміжних прав є:

а) виконавці творів, їх спадкоємці та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо виконань;

б) виробники фонограм, їх спадкоємці (правонаступники) та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо фонограм;

в) виробники відеограм, їх спадкоємці (правонаступники) та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо відеограм;

г) організації мовлення та їх правонаступники.

Первинними суб`єктами суміжних прав є виконавець, виробник фонограми, виробник відеограми, організація мовлення. Суміжне право виникає внаслідок факту виконання твору, виробництва фонограми, виробництва відеограми, оприлюднення передачі організації мовлення (ч.ч. 1, 2 ст. 37 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Поряд з тим, Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» визначено правові та організаційні засади колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в Україні.

У відповідності до ч. 7 ст. 5 Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав здійснюється у виді добровільного, розширеного та обов`язкового колективного управління.

Розширене колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), у визначених цим Законом сферах, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах (ст.1 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав»).

Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

Розширене колективне управління передбачає право правовласників вилучати повністю або частково належні їм права на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав з управління акредитованої організації колективного управління в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» організації колективного управління повинні будувати відносини з користувачами на засадах неупередженості, справедливості, обґрунтованості тарифів, вільного доступу до інформації. Умови надання дозволів на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав повинні базуватися на об`єктивних і недискримінаційних критеріях.

Збирання організаціями колективного управління винагороди з користувачів здійснюється згідно із сферою, за якою організація зареєстрована і (або) акредитована та внесена до Реєстру організацій колективного управління, а також на підставі та в межах повноважень, отриманих від правовласників і (або) організацій колективного управління, і (або) аналогічних іноземних організацій на підставі договорів, укладених у письмовій (електронній) формі, або встановлених цим Законом.

Приписами частини 3 статті 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» визначено, що користувачі зобов`язані до початку використання у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права", укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами у відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що згідно із актом фіксації №23/10/19 від 17.10.2019, складеним представниками організації колективного управління Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" Чередниченко Є.І. та Сідько С.О. , було встановлено, що у приміщенні магазину "All Stars", розташованому за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1А, в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортделюкс", публічно виконувалися музичні твори: (виконавець) Соо Kin Soul (назва музичного твору) Сhicago; (виконавець) Соо Kin Soul (назва музичного твору) Sou1 Beach; (виконавець) Соо Kin Soul (назва музичного твору) Lostyamin L; (виконавець) Соо Kin Soul (назва музичного твору) The Kicker; (виконавець) 2 Рас (назва музичного твору) Ме Аgainst The World; (виконавець) А and I (назва музичного твору) 8 А.М.

Також, відповідно до акту фіксації №22/11/19 від 26.10.2019, складеним представниками організації колективного управління Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" Чередниченко Є.І. та Сідько С.О. , було встановлено, що у приміщенні магазину "All Stars", розташованому за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1А, в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортделюкс", публічно виконувалися музичні твори: (виконавець) Bring Bliss (назва музичного твору) Just Inside; (виконавець) Bring Bliss (назва музичного твору) There Realigy Somewhere; (виконавець) HeiKen (назва музичного твору) FeeLings; (виконавець) Сool Keedz (назва музичного твору) For U; (виконавець) Manneguin Pussy (назва музичного твору) Fear/Desire.

Позивачем було направлено на адресу відповідача лист за вих.№21/10/19/2 від 21.10.2019, в якому повідомлено, що оскільки Громадська спідка «Українська ліга авторських та суміжних прав» є єдиною в Україні акредитованою організацією колективного управління діяльність, якої стосується надання дозволів у сфері публічного виконання фонограм та зафіксованих у них виконань та запропоновано врегулювати питання використання фонограм та зафіксованих у них виконань у публічному закладі шляхом отримання дозволу від ГС УЛАСП шляхом підписання договору про використання фонограм та зафіксованих у них виконань.

Відповідач відповіді на вказаний лист не надав та договір з позивачем не укладав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що використання відповідачем вищевказаного музичного твору у господарській діяльності відбулося без дозволу позивача та укладення з ним договору про використання об`єктів суміжних прав, а тому позивач недоотримав суму роялті у розмірі 45 мінімальних місячних заробітних плат, що становить 187 785, 00 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим Законом (ч. 2 ст. 418 ЦК України).

Перелік об`єктів права інтелектуальної власності визначений приписами ч. 1 ст. 420 ЦК України. Зокрема, об`єктами права інтелектуальної власності є літературні та художні твори, які в свою чергу є об`єктами авторського права (ч. 1 ст. 433 ЦК України), до складу яких входять музичні твори (з текстом або без тексту) (п. 1 ч. 1 ст. 433 ЦК України), а також виконання, фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення, які в свою чергу є об`єктами суміжних прав (ч. 1 ст. 449 ЦК України).

Відповідно до статті 422 ЦК України право інтелектуальної власності виникає (набувається) з підстав, встановлених цим Кодексом, іншим законом чи договором.

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ч. 1 ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно частини 2 статті 426 ЦК України, особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд з додержанням при цьому прав інших осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» установа є держателем та адміністратором і забезпечує ведення Реєстру організацій колективного управління, до якого постійно забезпечується вільний доступ. Технічне забезпечення функціонування реєстру здійснює Установа. На вимогу заявника Установа безоплатно надає витяг з Реєстру організацій колективного управління протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29.05.2019 № 912 «Про акредитацію організації колективного управління» акредитовано організацію колективного управління Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" у сфері розширеного колективного управління - право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, строком на три роки.

Таким чином, позивач - Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" є акредитованою організацією колективного управління, у сфері розширеного колективного управління право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, строк акредитації - 3 роки, з 29.05.2019, що підтверджується витягом з Реєстру організацій колективного управління від 31.05.2019 наданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України (яке перейменоване на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) супровідним листом № 2301-07/23003-07 від 03.06.2019.

Згідно із положенням ст. 441 Цивільного кодексу України використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем використовувались музичні твори: Sou1 Beach; Соо Kin Soul - Lostyamin L; Соо Kin Soul - The Kicker; 2 Рас - Ме Аgainst The World; А and I - 8 А.М, Bring Bliss - Just Inside; Bring Bliss - There Realigy Somewhere; HeiKen - FeeLings; Сool Keedz - For U; Manneguin Pussy - Fear/Desire, що підтверджується актами фіксації № 23/10/19 від 17.10.2019 та № 22/11/19 від 26.11.2019, оформлені у приміщенні магазину "All Stars" та фіскальними чеками від 26.11.2019 виданими ТОВ «Спортделюкс».

Частиною третьою статті 426 ЦК України встановлено, що використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених Цивільним кодексом України та іншим законом.

Відповідно до статті 240 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, яка визначає, що сторони гарантують, що коли судові органи встановлюють збитки:

а) вони беруть до уваги всі відповідні аспекти, зокрема негативні економічні наслідки, у тому числі втрачені прибутки, які понесла потерпіла сторона, будь-які недобросовісні доходи, одержані порушником і, у відповідних випадках, інші фактори, відмінні від економічних, зокрема моральна шкода, спричинена правовласнику порушником; або

b) як альтернативний варіант до підпункту (a) цього пункту, вони можуть у відповідних випадках встановити збитки як паушальну суму на базі таких елементів, як принаймні сума роялті або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного права інтелектуальної власності.

Разом з тим, частиною 2 статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", зі змінами відповідно до частини 6 Прикінцевих положень Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", відповідно до яких суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право на:

г) виплату компенсації, що визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» тарифи, що пропонуються для застосування у договорах з користувачами, мають бути об`єктивними та обґрунтованими, зокрема, з урахуванням економічної вигоди використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав у господарській діяльності, характеру та обсягів використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, виду діяльності користувача, фінансово-економічних показників ринку, на якому здійснюється використання зазначених об`єктів. Проекти попередніх тарифів визначаються на загальних зборах організації колективного управління та встановлюються у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від надходжень користувачів, отриманих безпосередньо від використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав за вирахуванням витрат платежів, пов`язаних з придбанням (набуттям) прав на такі об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, чи відсотки від вартості обладнання і матеріальних носіїв, за допомогою яких можна здійснити відтворення об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, окремо для кожної категорії користувачів. Протягом 10 робочих днів з моменту затвердження попереднього проекту тарифів організація колективного управління зобов`язана оприлюднити проект попередніх тарифів шляхом, зокрема, опублікування на своєму веб-сайті.

Таким чином, винагорода за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань в інтересах їх виконавців та виробників, збирання якої забезпечує організація колективного управління в межах відповідної акредитації є за своєю правовою природою різновидом паушальної суми, тобто комісійними платежами (роялті), які на користь виконавців та виробників фонограм і зафіксованих у них виконань музичних творів зобов`язані сплатити особи, що здійснюють їх використання без наявності на те достатніх правових підстав та при цьому збирання такої паушальної суми у вигляді винагороди є одним із різновидів розширеного колективного управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує, що між ТОВ "Індормедіа" (третьою особою) та ТОВ «Спортделюкс» (відповідачем) укладено ліцензійний договір №24-ТОВ "Індормедіа" від 16.11.2017, за умовами якого Ліцензіар на умовах, визначених цим Договором, надає Ліцензіату майнове право (невиключну ліцензію) на використання Бази ліцензованого контенту та публічне виконання Об`єктів авторського права і Об`єктів суміжних прав з Каталогу Ліцензіара Ліцензіатом (на території закладів Ліцензіата зазначених в мовленнях, надалі - Територія), а Ліцензіат зобов`язується виплачувати винагороду (роялті) та сплачувати послуги Ліцензіару відповідно до положень цього Договору. Права на Базу ліцензійного контенту та Об`єкти інтелектуальної власності з Каталогу Ліцензіара вважаються наданими Ліцензіату з моменту отримання Ліцензіаром від Ліцензіата роялті на строк визначений в Замовленні. Ліцензіар, на умовах визначених цим Договором, надає Ліцензіату послуги, періодичність та обсяг надання яких зазначаються в Замовленнях, що є додатками до Договору та його невід`ємною частиною (п. 2.1 договору).

Окрім того, третьою особою долучено до матеріалів справи копію ліцензійного договору, заключено в м. Варшаві 01/06/2017, між третьої особою та Товариством з обмеженою відповідальністю (ООО) "ЕкспертМюзік" (Ліцензіар), за умовами якого в рамках цього договору, Ліцензіар, якому належать майнові авторські права і суміжні права на аудіовізуальні твори, музичні твори з текстом і без тексту, зазначені на порталах https://business.expertmusic.net & https://author.expertmusic.net & https://expertmusic.net, зафіксовані у фонограмі та/або відеограмі і фонограми та/або відеограми та базу даних ліцензійного контенту (далі - "твори") надає Компанії виключне право на використання майнових авторських прав та суміжних прав, з правом субліцензії, що розуміється як право Компанії надавати дозвіл третім особам на використання Творів (як повністю, так і частково), а також право Компанії уповноваження, субліцензіатів на право видачі наступних субліцензій на Твори без необхідності отримання окремого дозволу ліцензіар протягом терміну дії цього Договору на території України щодо наступних способів, щодо зазначених у даному договорі (п. п. 1.1.1-1.1.9 даного договору).

Проте, доказів на підтвердження факту наявності у відповідача прав на використання вище вказаних ліцензійних договорів фонограм і зафіксованих у них виконань музичних творів матеріали справи не містять, третьою особою не надано для долучення до матеріалів справи витребуваний витяг з каталогу музичних творів ліцензіара до ліцензійний договору №24-ТОВ "Індормедіа" від 16.11.2017.

Так, третя особа зазначає, що каталог музичних творів існує в електронній формі на порталі https://business.expertmusic.net.

Як вбачається з умов ліцензійного договору, заключено 01/06/2017 в м. Варшаві, перелік творів, які належать авторські та суміжні права ліцензіару міститься на порталах https://business.expertmusic.net & https://author.expertmusic.net & https://expertmusic.net.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, за посиланням на вказаних порталах неможливо встановити про знаходження спірних музичних творів в каталогах, а тому зазначені посилання на https://business.expertmusic.net & https://author.expertmusic.net & https://expertmusic.net не приймаються судом як належний доказ в підтвердження права у третьої особи на використання фонограм і зафіксованих у них виконань та передачі права на них до відповідача за договором №24-ТОВ "Індормедіа" від 16.11.2017.

Також, як встановлено судом вище, відповідно до витягу із реєстру організацій колективного управління (додаток № 1 до Порядку ведення Реєстру організацій колективного управління, що затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1741 від 20.11.2018), позивач є акредитованою організацією колективного управління, у сфері розширеного колективного управління "право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою" (наказ Мінекономрозвитку від 29.05.2019 № 912); строк акредитації - 3 роки, з 29.05.2019; дата включення до реєстру - 06.02.2019.

Отже, суд зазначає, що станом на момент використання відповідачем у своїй господарській діяльності фонограм та зафіксованих у них виконань спірних музичних творів (17.10.2019 та 26.11.2019) позивач є єдиною в Україні акредитованою організацією колективного управління щодо надання дозволів у сфері публічного виконання фонограм та зафіксованих в них виконань.

При цьому, у відповідності до ч.ч 8, 9, 11 та 12 ст. 13 передбачено, що правовласники мають право на підставі письмової заяви вимагати вилучення своїх майнових прав з управління організації колективного управління, припинення дій щодо надання дозволів на використання їхніх об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, дій щодо збирання винагороди за використання їхніх об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (далі - заява про вилучення). У заяві про вилучення зазначаються майнові права, які вилучаються з управління організації, та перелік об`єктів авторського права і (або) суміжних прав. У заяві про вилучення правовласники зазначають перелік об`єктів, щодо яких подається заява, та правові підстави набуття майнових прав на ці об`єкти. У разі подання правовласниками до організації колективного управління заяви про вилучення щодо їхніх об`єктів авторського права і (або) суміжних прав організація зобов`язана протягом шести місяців з дня отримання таких заяв виплатити правовласникам, які звернулися із заявою про вилучення, належну їм винагороду, внести відповідні зміни до договорів із користувачами, припинити управління щодо відповідних об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (припинити дії щодо надання дозволів на використання відповідних об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, дії щодо збирання винагороди за їх використання, дії щодо звернень до суду за захистом прав правовласників щодо цих об`єктів тощо) та розмістити на своєму веб-сайті інформацію про таке вилучення із списком правовласників, які здійснили вилучення, та переліком об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, щодо яких здійснено вилучення. Організація колективного управління не має права відмовляти правовласникам у вилученні майнових прав з управління, за умови дотримання ними порядку вилучення, передбаченого цією статтею. Правовласники можуть також вилучити свої майнові права з управління організації, що акредитована для здійснення розширеного колективного управління правами. У такому разі на території України управління майновими правами, вилученими з колективного управління, може здійснюватися правовласником.

З огляду на вищевикладені положення, суд відзначає, що організацією колективного управління, в рамках розширеного колективного управління щодо збирання винагороди на користь виробників фонограм та зафіксованих у них виконань, незалежно від обраного такими виробниками способу управління належними їм правами (в тому числі шляхом укладення відповідних ліцензійних договорів щодо передачі прав на використання фонограм та зафіксованих у них виконань) організація колективного управління наділена правами на збирання винагороди, до моменту виключення правовласником своїх майнових прав щодо фонограм та зафіксованих у них виконань із управління організації колективного управління.

Отже, враховуючи про відсутність доказів в матеріалах справи щодо вилучення з управління позивача права щодо збирання винагороди за використання фонограм та зафіксованих у них виконань спірних музичних творів, суд дійшов висновку, що укладення вказаних вище ліцензійних договорів не спростовує наявності у позивача права на збирання винагороди за використання фонограм та зафіксованих у них виконань.

Щодо пояснень відповідача відносно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2019, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного від 07.10.2019 у справі №640/6326/19 за позовом Громадської організації "Об`єднання Кінематографістів "Кіно-Логос" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Міністерства юстиції України, яким визнано протиправним та нечинним наказ Міністерства від 04.01.2019 № 8, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.01.2019 за № 77/33048, яким затверджено Положення про комісію з акредитації організацій колективного управління, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що відповідне рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2019 у справі №640/6326/19, яким визнано протиправним та нечинним наказ Міністерства від 04.01.2019 № 8 не відноситься до предмету доказування у даній справі відносно дійсності наказу Мінекономрозвитку від 29.05.2019 № 912, а лише свідчить про не дійсність Положення про комісію з акредитації організацій колективного управління, а тому суд відхиляє заперечення відповідача.

Також, суд звертає увагу, що Громадською спілкою "Українська ліга авторських та суміжних прав" затверджені Тарифи щодо сфери «право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою», які також розміщені на офіційному сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України http://me.gov.ua/,

Відповідно до п. 3 Тарифів, при використанні особою у своїй господарській діяльності фонограм та/або виконань без дозволу (без договору з акредитованою організацією колективного управління) застосовуються наступні тарифи для їх подальшого закріплення у договорі із акредитованою організацією колективного управління щодо періоду в якому такою організацією було зафіксоване зазначене порушення.

Тариф за використання однієї фонограми та/або одного виконання без дозволу (без укладення договору з акредитованою організацією колективного управління) складає: 10 (десять) мінімальних місячних заробітних плат в розмірі передбаченому законом на початок календарного року в якому сталось бездозвільне (бездоговірне) використання.

Судом встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з січня 2019 року становить 4 173, 00 грн. (відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік").

Поряд з тим, суд зазначає, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Так, виплата згаданої винагороди підпадає під ознаки "інших виплат", про які йдеться у наведеному приписі Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, тобто розмір мінімальної заробітної плати, визначений цим Законом, на даний час не підлягає застосуванню як розрахункова величина при визначені винагороди, пов`язаної з порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" у 2019 році прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1 921, 00 гривні.

Таким чином, при визначенні розміру відповідної винагороди слід виходити з приписів пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та застосовувати розрахункову величину у розмірі 1 921,00 грн.

Громадською спілкою "Українська ліга авторських та суміжних прав" заявлено до стягнення з відповідача паушальної суми (виходячи з розрахунку 45 мінімальних заробітних плат) 187 785, 00 грн. Отже, позивачем під час визначення суми винагороди застосовано невірну розрахункову величину, а саме мінімальну заробітну плату замість прожиткового мінімуму працездатних осіб.

При цьому, за розрахунком суду у відповідності до Тарифів позивача за неправомірне використання однієї фонограми (без укладення договору з акредитованою організацією колективного управління) сплачується 10 (десять) мінімальних місячних заробітних плат в розмірі передбаченому законом на початок календарного року в якому відбувалось використання спірних музичних творів, що розраховується за наступною формулою: 1921, 00 грн (прожитковий мінімум)*10*11 (фонограм), що становить 211 310,00 грн

Проте, враховуючи що розмір позовних вимог не перевищує суму, що визначена за розрахунком суду та враховуючи доведення факту неправомірного використання відповідачем фонограм і зафіксованих у них виконань спірних музичних творів, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача паушальної суми в розмірі 187 785, 00 грн є обґрунтованими, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" є акредитованою організацією колективного управління, яка виступає на захист прав виробників фонограм і зафіксованих у них виконань спірних музичних творів, набула право на стягнення винагороди в якості паушальної суми, яка розрахована з врахуванням встановлених Тарифів, з відповідача як особи, яка використовувала відповідні фонограми у своїй господарській діяльності, що підтверджується актами фіксації №23/10/19 від 17.10.2019 та №22/11/19 від 26.10.2019, фіскальними чеками від 26.11.2019 виданими ТОВ «Спортделюкс». Разом з тим, надані позивачем CD-диски №17/10 (5129518-REA2540) та №26/11 (5129518-REA2550) судом не прийнято як належний доказ використання відповідачем спірних музичних творів, про що зазначено вище.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє повністю позовні Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТДЕЛЮКС" про стягнення паушальної суми у розмірі 187785,00 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТДЕЛЮКС" (04071, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЯРОСЛАВСЬКА, будинок 56А; ідентифікаційний код 39159184) на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, офіс 1016; ідентифікаційний код 42502769) паушальну суму в розмірі 187 785, 00 грн та судовий збір у сумі 2 816, 77 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 03.07.2020.

Суддя О.В. Гулевець