РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020Справа № 910/259/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Кейтерінг"

Фізичної особи-підприємця Ковальова Миколи Вікторовича

про припинення дій недобросовісної конкуренції.

Представники:

від позивача: Лемещук Н.В.

від відповідача 1: Деяк Я.М.

від відповідача 2: Деяк Я.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Сухорукова Юлія Євгеніївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп кейтерінг" та Фізичної особи-підприємця Ковальова Миколи Вікторовича про припинення дій недобросовісної конкуренції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі неправомірно використовують у своїй господарській діяльності шляхом рекламування та пропонування для продажу, в тому числі в мережі Інтернет набори харчових продуктів, які копіюють зовнішній вигляд харчових наборів позивача, повторюють їх наповнення та пакування. Такі дії відповідачів, на переконання позивача, є проявом недобросовісної конкуренції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2019 (суддя Паламар П.І.) відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 призначено у справі судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, зупинено провадження у справі № 910/259/19 до отримання висновку експерта.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 позов фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни задоволено; ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/259/19 скасовано; справу № 910/259/19 направлено для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу справу №910/259/19 передано для розгляду судді Картавцевій Ю.В.

За змістом ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

З огляду на категорію та складність справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, зважаючи за зміну складу суду, суд вважає за необхідне провести підготовче провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 суд ухвалив: прийняти справу № 910/259/19 до розгляду; підготовче засідання призначити на 14.04.2020.

09.04.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення, клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, заява про залучення до участі у справі третьої особи, заява про зміну предмета позову та два аналогічних за змістом клопотання про порядок проведення підготовчого засідання, у яких позивач просив розглянути вказані клопотання без участі представника позивача, а з`ясування інших питань та проведення інших необхідних процесуальних дій по даній справі відкласти на іншу дату.

У підготовче засідання 14.04.2020 представники сторін не прибули ,про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду, враховуючи клопотання позивача, у підготовчому засіданні 14.04.2020 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 12.05.2020.

30.04.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 12.05.2020 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2020 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 12.05.2020 в режимі відеоконференції відмовлено.

08.05.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про порядок проведення підготовчого засідання, у якому позивач просив розглянути заяву про зміну предмета позову та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи за відсутності представника позивача, розгляд та з`ясування інших питань відкласти на іншу дату.

У підготовче засідання 12.05.2020 представники сторін не прибули.

Розглянувши клопотання позивача про зміну предмета позову, судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання з підстав, викладених в ухвалі суду від 12.05.2020.

Розглянувши заяву позивача про залучення до участі у справі третьої особи, суд зазначає наступне. Так, обґрунтовуючи клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бокс Кейтерінг», позивач вказує, що дане товариство має невиключну ліцензія на використання торговельної марки (знака для товарів і послуг) «BOX CATERING» за ліцензійним договором (є ліцензіатом), а також невиключне право (невиключну ліцензію) на використання «Збірки творів ужиткового мистецтва «Дизайн боксів «BOX CATERING», відтак, рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бокс Кейтерінг».

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У вирішенні відповідного питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, суд з`ясовує, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Разом з тим, у клопотанні не наведено обґрунтування того, яким саме чином рішення у справі щодо припинення недобросовісної конкуренції стосовно позивача може вплинути на права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бокс Кейтерінг», у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

Також, позивачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням на всій території України карантинних заходів та відсутністю у представника позивача об`єктивної можливості прибути в підготовче засідання.

Відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З огляду на обґрунтованість клопотання позивача, суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання.

Ухвалою суду від 12.05.2020 підготовче засідання відкладено на 02.06.2020.

15.05.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 02.06.2020 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 02.06.2020 в режимі відеоконференції, судом відмовлено.

27.05.2020 до відділу діловодства суду від позивача надійшло клопотання щодо дат призначення судових засідань.

29.05.2020 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову.

У підготовчому засіданні 02.06.2020 прибули представники відповідача. Представник позивача у підготовче засідання не прибув, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

За наслідками розгляду заяви позивача про зміну предмету позову судом відмовлено в прийнятті її до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Так, у заяві про зміну предмета позову позивач просить зобов`язати відповідачів припинити дію, яка порушує право, а саме припинити недобросовісну конкуренцію стосовно позивача шляхом:

-припинення рекламування, пропонування для продажу та продажу наборів харчових продуктів, зовнішній вигляд яких є відтворенням або імітацією зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів позивача, зокрема, таких наборів харчових продуктів відповідачів: «Пивний бокс», «Кофе-брейк бокс №2», «Антипасти бокс», «BBQ бокс», «Бокс десертов в шотах», «Бургер бокс»;

-припинення рекламування, пропонування для продажу та продажу наборів харчових продуктів, назви яких є тотожними або схожими до ступеню змішування з назвами наборів харчових продуктів позивача, зокрема, таких наборів харчових продуктів відповідача: «Пивний бокс», «Кофе-брейк бокс №2», «Антипасти бокс»;

-припинення використання для упаковки та доставки наборів харчових продуктів коробок, які за конструкцією, кольором та фактурою є схожими на коробки позивача, а саме, коробок брунатного кольору, вироблених з крафтового картону, що складаються із двох частин - корпусу та з`ємної кришки із прозорим віконцем;

-припинення використання під час рекламування, пропонування для продажу та продажу наборів харчових продуктів, включаючи використання на коробках наборів харчових продуктів, комбінованого позначення «FOOD BOX VIP CATERING», яке за своїм семантичним значенням та графічним виконанням є схожим до ступеня змішування з комбінованим позначенням (торговельною маркою) «BOX CATERING», що використовує позивач.

У позовній заяві позивач просив суд зобов`язати відповідачів припинити недобросовісну конкуренцію стосовно позивача шляхом припинення рекламування, пропонування для продажу та продажу наборів харчових продуктів, зовнішній вигляд яких є відтворенням або імітацією зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів позивача, які упаковуються, доставляються й подаються в спеціальних коробках із харчового картону брунатного кольору із з`ємною кришкою з прозорим віконцем.

Суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Так, підстави заявленого позову про зобов`язання припинити рекламування, пропонування для продажу та продажу наборів харчових продуктів, зовнішній вигляд яких є відтворенням або імітацією зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів позивача, зводяться до того, що відповідачі копіюють зовнішній вигляд унікальних наборів харчових продуктів позивача (арк. 4 позовної заяви, абзац 5), що виражається в схожості упаковки, схожості порядку та способу розташування харчових продуктів, схожості наборів, схожості розмірів та об`ємів, схожості позначень (арк. 4-5 позовної заяви), тобто позивач вказує, що зовнішній вигляд харчових наборів відповідачів є копією зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів позивача.

Таким чином, фактично підставою поданого позову є неправомірне копіювання відповідачами саме зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів (порушення, передбачене ст. 6 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»), саме в межах якої позивач вказує на перелік схожих ознак, сукупна наявність яких, за твердженням позивача, доводить його позицію щодо наявності підстав вважати харчові набори відповідачів такими, що копіюють зовнішній вигляд виробу позивача, тоді-як обставини щодо неправомірного використання позначень, що регулюється іншою нормою Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» - ст. 4 вказаного закону саме в розумінні самостійної підстави позову не заявлялись. Більше того, додатково про зміну як предмету, так і підстав позову свідчить також те, що у вимозі, викладеній в заяві про зміну предмету позову, щодо припинення використання відповідачами позначення, яке є схожим до ступеня змішування з торговельною маркою, що використовується позивачем, останній вже зазначає про торговельну марку, яка в силу норм ст. 420 Цивільного кодексу України є одним з об`єктів інтелектуальної власності, тоді-як питання захисту торговельних марок (знаків для товарів і послуг) позивача не є предметом розгляду за первісно поданим позовом.

У підготовчому засіданні 02.06.2020 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.06.2020.

У судове засідання 30.06.2020 прибули представники сторін. Представник позивача подав заяву про зміну предмета позову.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач до закінчення підготовчого засідання має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви, то заява про зміну предмету позову, подана на стадії розгляду справи по суті, не приймається судом до розгляду, та суд не досліджує її на предмет одночасної зміни і підстав позову.

У судовому засіданні 30.06.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Сухорукова Юлія Євгеніївна відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснює зокрема наступні види господарської діяльності: неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 46.39); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11); діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код КВЕД 56.10); постачання готових страв для подій (код КВЕД 56.21); постачання інших готових страв (код КВЕД 56.29); консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Як зазначає позивач, з 2017 року вищевказана діяльність здійснюється позивачем із використанням позначення «BOX CATERING» та спрямована на забезпечення кейтерингового обслуговування споживачів з усієї України - як приватних осіб, так і різноманітних компаній та :організацій. Позивач вказує, що особливістю кейтерингового обслуговування, що провадиться позивачем, є те, що всі унікальні набори харчових продуктів упаковуються, доставляються, а також, за бажанням клієнтів, подаються до столу в спеціальних коробках ("боксах") із харчового картону брунатного кольору із зручною з`ємною кришкою з прозорим віконцем разом із необхідним приладдям для споживання їжі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у своїй діяльності з кейтерингового обслуговування використовує такі набори харчових продуктів: «Mini burger box», «Бейгл бокс №1», «Антипасти box», «Beer box», «Grill box», «Fruit box», «Dessert box», «Brainstorm box».

Відповідно до наявних у справі копій чеків на оплату доставки за період з 27.08.2017 по 21.09.2017, вбачається, що вказані чеки містять дані щодо виконавця - ФОП Сухорукова Ю.Є., адреси доставки, кількості осіб, отримувача доставки, а також містять позначення «BOX CATERING». На кожному чеку міститься напис «Спасибо, что выбираете BOX Catering».

Як зазначає позивач, у жовтні 2017 року він дізнався про те, що відповідачі почали здійснювати підприємницьку діяльність із кейтерингового обслуговування з повним імітуванням унікальних харчових наборів позивача, які також упаковуються, доставляються й подаються до столу в спеціальних коробках із харчового картону брунатного кольору із зручною з`ємною кришкою з прозорим віконцем та позначенням на них, які використовує позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, фотографії наборів харчових продуктів, упакованих в спеціальні картонні бокси із з`ємною кришкою з прозорим віконцем, були опубліковані на веб-сторінці відповідача 1 в соціальній мережі Facebook 21.10.2017. У публікації йшла мова про представлення колекції foodbox - послуги з доставки готових фуршетних закусок. Як вказує позивач, саме у вказану дату з`явились вперше фотографії зазначених наборів харчових продуктів. Вказаний факт не заперечується відповідачем 1, зокрема, відповідач 1 не зазначив про використання спірних харчових наборів раніше, ніж 21.10.2017.

Як зазначає позивач, набори харчових продуктів рекламуються та пропонуються для продажу з використанням позначення «FOOD BOX VIP CATERING» в мережі Інтернет, зокрема, на веб-сайті http://vipcatering.com.ua, а також на веб-сторінках в соціальних мережах Facebook та Instagram.

Судом встановлено, що із контактної інформації для здійснення покупки на вказаних Інтернет-ресурсах вбачається, що продавцем є ТОВ «ВІП Кейтерінг». Відповідач не заперечував проти того, що саме він пропонує для продажу харчові набори, про які зазначає позивач у позові, зокрема: «Бургер бокс», «Бейгл бокс», «Антипасти Бокс», «Пивной бокс», «BBQ-бокс», «Фруктовый бокс», «Бокс десертов в шотах», «Кофе-брейк бокс №2».

При цьому, позивач зазначає, що відповідач 2 здійснює безпосередній продаж спірних наборів харчових продуктів, зовнішній вигляд яких є копією зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів позивача, на підтвердження чого позивачем подано копії рахунку на оплату №121 від 07.11.2018 та видаткової накладної №111 від 09.11.2018.

Так, з поданих копій рахунку на оплату №121 від 07.11.2018 та видаткової накладної №111 від 09.11.2018 судом вбачається, що у ній зазначено такі реквізити: постачальник - ФОП Ковальов М.В., отримувач - ФОП Островський Євген Володимирович, товар: фудбокс пивний, фудбокс антипасти.

Спір у справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, в діях відповідачів ознак недобросовісної конкуренції, яка полягає у рекламуванні, пропонуванні для продажу та власне продажу наборів харчових продуктів, зовнішній вигляд яких є відтворенням (імітацією) зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів позивача, які упаковуються, доставляються й подаються в спеціальних коробках із харчового картону брунатного кольору із з`ємною кришкою з прозорим віконцем.

З огляду на викладене, позивач просить суд зобов`язати відповідачів припинити недобросовісну конкуренцію стосовно позивача шляхом припинення рекламування, пропонування для продажу та продажу наборів харчових продуктів, зовнішній вигляд яких є відтворенням або імітацією зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів позивача, які упаковуються, доставляються й подаються в спеціальних коробках із харчового картону брунатного кольору із з`ємною кришкою з прозорим віконцем.

Відповідачі проти позову заперечують з тих підстав, що Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України не виявлено ознак порушень законодавства про захист від недобросовісної конкуренції в діях відповідача 1; позивачем не доведено у позові, що в діях відповідачів міститься хоча б один з елементів недобросовісної конкуренції; станом на дату складання відзиву на позов набір харчових продуктів повністю відрізняється від наборів харчових продуктів, які позивач порівнює у позові.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача 1 підлягають частковому задоволенню, вимоги позивача до відповідача 2 не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року об`єктами охорони промислової власності є патенти на винаходи, корисні моделі, промислові зразки, товарні знаки, знаки обслуговування, фірмові найменування та вказівки про походження чи найменування місця походження, а також припинення недобросовісної конкуренції.

Відповідно до статті 10 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року, країни Союзу зобов`язані забезпечити громадянам країн, що беруть участь у Союзі, ефективний захист від недобросовісної конкуренції. Актом недобросовісної конкуренції вважається будь-який акт конкуренції, що суперечить чесним звичаям у промислових і торговельних справах. Зокрема підлягають забороні: всі дії, здатні яким би то не було способом викликати змішування відносно підприємства, продуктів чи промислової або торговельної діяльності конкурента; неправильні ствердження при існуванні комерційної діяльності, що здатні дискредитувати підприємство, продукти чи промислову або торговельну діяльність конкурента; вказівки чи ствердження, використання яких при здійсненні комерційної діяльності може ввести громадськість в оману щодо характеру, способу виготовлення, властивостей, придатності до застосування чи кількості товарів.

Відповідно до ст. 25 Господарського кодексу України держава підтримує конкуренцію як змагання між суб`єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб`єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб`єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку. Органам державної влади і органам місцевого самоврядування, що регулюють відносини у сфері господарювання, забороняється приймати акти або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб`єктів господарювання тієї чи іншої форми власності, або ставлять у нерівне становище окремі категорії суб`єктів господарювання чи іншим способом порушують правила конкуренції. У разі порушення цієї вимоги органи державної влади, до повноважень яких належить контроль та нагляд за додержанням антимонопольно-конкурентного законодавства, а також суб`єкти господарювання можуть оспорювати такі акти в установленому законом порядку. Уповноважені органи державної влади і органи місцевого самоврядування повинні здійснювати аналіз стану ринку і рівня конкуренції на ньому і вживати передбачених законом заходів щодо упорядкування конкуренції суб`єктів господарювання. Держава забезпечує захист комерційної таємниці суб`єктів господарювання відповідно до вимог цього Кодексу та інших законів.

Статтею 32 Господарського кодексу України передбачено, що недобросовісною конкуренцією визнаються будь-які дії у конкуренції, що суперечать правилам, торговим та іншим чесним звичаям у підприємницькій діяльності. Недобросовісною конкуренцією є неправомірне використання ділової репутації суб`єкта господарювання, створення перешкод суб`єктам господарювання у процесі конкуренції та досягнення неправомірних переваг у конкуренції, неправомірне збирання, розголошення та використання комерційної таємниці, а також інші дії, що кваліфікуються відповідно до частини першої цієї статті. Недобросовісна конкуренція тягне за собою юридичну відповідальність осіб, якщо їх дії мають негативний вплив на конкуренцію на території України, незалежно від того, де вчинено такі дії.

Згідно зі ст. 33 Господарського кодексу України неправомірним використанням ділової репутації суб`єкта господарювання визнаються: неправомірне використання чужих позначень, рекламних матеріалів, упаковки; неправомірне використання товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу іншого виробника; порівняльна реклама, якщо в такій рекламі порушено вимоги законодавства України про рекламу, про захист від недобросовісної конкуренції або таку рекламу можна кваліфікувати як нечесну підприємницьку практику. Неправомірним є використання без дозволу уповноваженої на те особи чужого імені, комерційного найменування, торговельної марки, інших позначень, а також належних іншій особі рекламних матеріалів тощо, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб`єкта господарювання, який має пріоритет на їх використання. Використання у комерційному найменуванні власного імені громадянина є правомірним, якщо до власного імені додається будь-який відмітний елемент, що виключає змішування з діяльністю іншого суб`єкта господарювання. Неправомірним використанням товару іншого виробника є введення у господарський обіг під своїм позначенням товару іншого виробника шляхом змін чи зняття позначень виробника без дозволу уповноваженої на те особи. Копіюванням зовнішнього вигляду виробу є відтворення зовнішнього вигляду виробу іншого суб`єкта господарювання і введення його у господарський обіг без однозначного зазначення виробника копії, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб`єкта господарювання. Не визнається неправомірним копіювання зовнішнього вигляду виробу або його частин, якщо таке копіювання зумовлено виключно їх функціональним застосуванням. Дія частини п`ятої цієї статті не поширюється на вироби, що мають охорону як об`єкти права інтелектуальної власності.

Правові засади захисту суб`єктів господарювання і споживачів від недобросовісної конкуренції визначаються Законом України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.

Закон застосовується до відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарювання у зв`язку з недобросовісною конкуренцією, у тому числі у разі вчинення ними дій за межами України, якщо ці дії мають чи можуть мати негативний вплив на конкуренцію на її території, якщо інше не встановлено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Законом України «Про захист від недобросовісної конкуренції»).

Як встановлено судом, позивач у своїй діяльності з кейтерингового обслуговування, яку він здійснює з 2017 року, використовує зокрема такі набори харчових продуктів: «Mini burger box», «Бейгл бокс №1», «Антипасти box», «Beer box», «Grill box», «Fruit box», «Dessert box», «Brainstorm box», які упаковуються в спеціальні коробки ("бокси") із харчового картону брунатного кольору із зручною з`ємною кришкою з прозорим віконцем.

Як встановлено судом, з 21.10.2017 відповідач 1 розпочав рекламувати та пропонувати для продажу харчові набори, які упаковані в коробки із харчового картону брунатного кольору із з`ємною кришкою з прозорим віконцем з використанням позначення «FOOD BOX VIP CATERING» в мережі Інтернет, зокрема, на веб-сайті http://vipcatering.com.ua, а також на веб-сторінках в соціальних мережах Facebook та Instagram. Як встановлено судом, відповідач не заперечував проти того, що саме він пропонує для продажу харчові набори, про які зазначає позивач у позові, зокрема: «Бургер бокс», «Бейгл бокс», «Антипасти Бокс», «Пивной бокс», «BBQ-бокс», «Фруктовый бокс», «Бокс десертов в шотах», «Кофе-брейк бокс №2».

Оскільки матеріали справи містять докази використання позивачем наборів харчових продуктів, які упаковуються в спеціальні коробки ("бокси") із харчового картону брунатного кольору із зручною з`ємною кришкою з прозорим віконцем, до 21.10.2017, суд доходить висновку, що позивач був першим у використанні у своїй господарській діяльності харчових наборів в спеціальних коробках із харчового картону брунатного кольору із з`ємною кришкою з прозорим віконцем відносно відповідача 1. Вказаний факт не заперечувався відповідачем 1.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» копіюванням зовнішнього вигляду виробу є відтворення зовнішнього вигляду виробу іншого суб`єкта господарювання і введення його у господарський обіг без однозначного зазначення виробника копії, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб`єкта господарювання. Не визнається неправомірним копіювання зовнішнього вигляду виробу або його частин, якщо таке копіювання обумовлено виключно їх функціональним застосуванням. Дія цієї статті не поширюється на вироби, що мають охорону як об`єкти права інтелектуальної власності.

Відтак, до предмету доказування у справі з урахуванням заявлених підстав позову стосовно копіювання виробів - наборів харчових продуктів позивача, входять обставини стосовно того, чи відтворює зовнішній вигляд виробів відповідача 1 зовнішній вигляд виробів позивача, чи може таке відтворення призвести до змішування з діяльністю позивача та чи обумовлене таке відтворення виключно функціональним застосуванням.

В матеріалах справи наявний висновок експерта №G-001-CIB19 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі №910/259/19 від 20.12.2019, складений на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 (суддя Паламар П.І.), відповідно до якого експерт дійшов наступних висновків:

зовнішній вигляд виробів (харчових наборів, зокрема: "Пивний бокс", "Кофе-брейк бокс", "Антипасти Бокс", "Бургер бокс", "Бокс десертов в шотах", "BBQ-бокс"), оформлення упаковки виробів, які використовуються Товариством з обмеженою відповідальністю "Віп Кейтерінг" та Фізичною особою-підприємцем Ковальовим Миколою Вікторовичем є імітацією та/або копіюванням зовнішнього вигляду виробів, оформлення упаковки виробів (наборів харчових продуктів, зокрема: "Beer box", "Brainstorm box", "Антипасти box", "Mini burger box", "Dessert box", "Grill box"), які використовуються Фізичною особою-підприємцем Сухоруковою Юлією Євгеніївною , і таке відтворення не обумовлено лише функціональним застосуванням;

позначення, оформлення упаковки виробів та інші позначення, зокрема, назви виробів ("Пивний бокс", "Антипасти Бокс", "Бургер бокс", "Бокс десертов в шотах", "BBQ-бокс"), які використовуються Товариством з обмеженою відповідальністю "Віп Кейтерінг" та Фізичною особою-підприємцем Ковальовим Миколою Вікторовичем, є схожими з позначеннями, оформленням упаковки виробів та іншими позначеннями, зокрема, назвами виробів ("Beer box", "Антипасти box", "Mini burger box", "Dessert box", "Grill box"), які використовуються Фізичною особою-підприємцем Сухоруковою Юлією Євгеніївною , настільки, що це може призвести до змішування діяльності цих суб`єктів господарювання

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Оцінюючи висновок експерта №G-001-CIB19 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі №910/259/19 від 20.12.2019, суд вважає, що зазначений висновок містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Так, експертом в межах проведеного експертного дослідження зокрема щодо дослідження питання щодо відтворення зовнішнього вигляду виробу позивача з іншими виробами здійснювалось порівняння зовнішнього вигляду виробів учасників судового процесу, позначень вказаних виробів, спорідненості порівнюваних об`єктів, схожості зовнішнього вигляду виробів в контексті дослідження образного рішення виробу, форми виробу в цілому, пластичного рішення, колористичного рішення тощо.

У той же час, висновок експерта складений кваліфікованим атестованим судовим експертом - Стародубовим І.В. , який про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 Кримінального кодексу України попереджений.

За таких обставин, висновок експерта №G-001-CIB19 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі №910/259/19 від 20.12.2019 приймається судом як належний та допустимий доказ.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що зовнішній вигляд виробів - харчових наборів, зокрема, "Пивний бокс", "Кофе-брейк бокс", "Антипасти Бокс", "Бургер бокс", "Бокс десертов в шотах", "BBQ-бокс", які рекламуються та пропонуються для продажу відповідачем 1, є імітацією та/або копіюванням зовнішнього вигляду виробів - наборів харчових продуктів, зокрема: "Beer box", "Brainstorm box", "Антипасти box", "Mini burger box", "Dessert box", "Grill box", які використовуються позивачем, і таке відтворення не обумовлено лише функціональним застосуванням.

При цьому, відповідач 1 зокрема зазначав, що станом на дату розгляду справи зовнішній вигляд набір харчових продуктів відповідача 1 повністю відрізняється від наборів харчових продуктів, які позивач порівнює у позові.

Разом з тим, з поданих позивачем 09.04.2020 пояснень та долучених доказів вбачається, що відповідач 1 продовжує використовувати (рекламувати, пропонувати для продажу) в тому числі такі набори харчових продуктів, зовнішній вигляд яких відповідає тим, що були заявлені у позові позивачем. При цьому, відповідачем 1 будь-яких заперечень по суті зазначених доводів позивача надано не було.

Крім того, щодо доводів відповідача 1 стосовно невиявлення Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України в діях відповідача 1 ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, суд зазначає, що по-перше, вказане не може обмежувати позивача у праві звернення до суду, по-друге, суд розглядає судову справу з урахуванням усіх доказів, які подані учасниками на підтвердження їх доводів та заперечень, що в силу ст. 86 Господарського процесуального кодексу України не мають заздалегідь встановленої сили, які відмінні від тих, що досліджувались Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (лист від 23.08.2018 №60-02/2794).

Наведене в сукупності свідчить про доведення позивачем порушення відповідачем 1 норм ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» щодо копіювання зовнішнього вигляду виробу, з огляду на що, враховуючи, що в силу ст. 14 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право, позов Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Кейтерінг" в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Кейтерінг" припинити недобросовісну конкуренцію стосовно Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни шляхом припинення рекламування, пропонування для продажу наборів харчових продуктів, зовнішній вигляд яких є відтворенням або імітацією зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни, які упаковуються, доставляються й подаються в спеціальних коробках із харчового картону брунатного кольору із з`ємною кришкою з прозорим віконцем, підлягають задоволенню.

Вимоги про зобов`язання відповідача 2 припинити рекламування, пропонування для продажу товарів не підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт рекламування, пропонування для продажу наборів відповідачем 2.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача 1 та 2 припинити недобросовісну конкуренцію стосовно позивача шляхом припинення продажу наборів харчових продуктів, зовнішній вигляд яких є відтворенням або імітацією зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів позивача, які упаковуються, доставляються й подаються в спеціальних коробках із харчового картону брунатного кольору із з`ємною кришкою з прозорим віконцем, суд зазначає таке.

У позові сам позивач зазначає, що відповідач 1 здійснює лише рекламування та пропонування для продажу спірних наборів харчових продуктів, оскільки саме продаж зазначених наборів, за твердженням позивача, здійснює відповідач 2, на підтвердження чого подає копії рахунку на оплату №121 від 07.11.2018 та видаткової накладної №111 від 09.11.2018.

Як встановлено судом, з поданих копій рахунку на оплату №121 від 07.11.2018 та видаткової накладної №111 від 09.11.2018 судом вбачається, що у ній зазначено такі реквізити: постачальник - ФОП Ковальов М.В., отримувач - ФОП Островський Євген Володимирович, товар: фудбокс пивний, фудбокс антипасти.

Суд зазначає, що по-перше, з самих лише рахунку та видаткової накладної не вбачається, який саме товар є предметом купівлі-продажу, зокрема, який зовнішній вигляд такого товару, чи відповідає його зовнішній вигляд тим ознакам, які були предметом дослідження у даній справі тощо. При цьому, позивач не був позбавлений права подати відповідні докази фіксування, як-от за допомогою відеофіксації, власне факту купівлі такого виробу, зовнішній вигляд якого відтворює зовнішній вигляд виробу позивача. В той же час, наявні фото-порівняння зовнішнього вигляду виробів не можуть достовірно свідчити, що саме такі вироби були предметом купівлі-продажу за видатковою накладною. По-друге, позивач, захищаючи власні права та інтереси, на підтвердження порушення його прав відповідачем 2 подав суду копії рахунку та видаткової накладної, у якій отримувачем вказано не позивача (працівника позивача тощо), а іншого окремого суб`єкта господарювання - ФОП Островського Є.В., що додатково свідчить про неналежність поданого позивачем доказу у підтвердження здійснення продажу відповідачем 2 саме спірних наборів харчових продуктів (які рекламував відповідач 1).

З огляду на викладене, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту продажу відповідачем 2 спірних наборів харчових продуктів, а також з урахуванням того, що позивач серед підстав позову не вказує на те, що їх продаж відбувається відповідачем 1, а також не надає доказів такого продажу відповідачем 1, вимоги в частині зобов`язання відповідачів припинити недобросовісну конкуренцію стосовно позивача шляхом припинення продажу наборів харчових продуктів, зовнішній вигляд яких є відтворенням або імітацією зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів позивача, які упаковуються, доставляються й подаються в спеціальних коробках із харчового картону брунатного кольору із з`ємною кришкою з прозорим віконцем, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідача 1.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Кейтерінг" задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Віп Кейтерінг" (03058, м. Київ, вул. Борщагівська, будинок 210, квартира 19; ідентифікаційний код: 36939662) припинити недобросовісну конкуренцію стосовно Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) шляхом припинення рекламування, пропонування для продажу наборів харчових продуктів, зовнішній вигляд яких є відтворенням або імітацією зовнішнього вигляду наборів харчових продуктів Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), які упаковуються, доставляються й подаються в спеціальних коробках із харчового картону брунатного кольору із з`ємною кришкою з прозорим віконцем.

3. В іншій частині позову Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Кейтерінг" відмовити.

4. В позові Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни до Фізичної особи-підприємця Ковальова Миколи Вікторовича відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Кейтерінг" (03058, м. Київ, вул. Борщагівська, будинок 210, квартира 19; ідентифікаційний код: 36939662) на користь Фізичної особи-підприємця Сухорукової Юлії Євгеніївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.07.2020

Суддя Ю.В. Картавцева