Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020Справа № 910/5341/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірингбуд ЛТД"

до Пенсійного фонду України

про стягнення 57 318, 05 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжинірингбуд ЛТД" (далі - ТОВ "Інжинірингбуд ЛТД", позивач) з позовом до Пенсійного фонду України (далі - ПФУ, відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 57 318, 05 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив умови укладеного договору № МТЗ-2019-9ЦП від 05.11.2019 р. в частині своєчасної сплати позивачу вартості виконаних робіт з коригування проектно-кошторисної документації для здійснення капітального ремонту адміністративної будівлі за адресою: вул. Бастіонна, 9 у Печерському районі міста Києва, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ "Інжинірингбуд ЛТД" просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 49 980,00 грн., пеню у сумі 3 548,58 грн., 7 % штрафу у сумі 3 498,60 грн. та 3 % річних у сумі 290,87 грн., що разом становить 57 318,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2020 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, надав відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що роботи за договором підряду були виконані позивачем із порушенням строку, визначеного сторонами, а після закінчення строку дії договору ПФУ втратило інтерес до результату цих робіт, тому відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України Фонд має право відмовитись від їх прийняття. Отже, на думку відповідача, підстав для сплати вартості робіт немає. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що 05.11.2019 р. між ТОВ "Інжинірингбуд ЛТД" (виконавець) та ПФУ (замовник) був укладений договір № МТЗ-2019-9ЦП на виконання підрядних робіт (далі - договір підряду). Відповідно до умов цього договору виконавець бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати та здати замовнику роботи з коригування проектно-кошторисної документації для здійснення капітального ремонту адміністративної будівлі за адресою: вул. Бастіонна, 9, у Печерському районі міста Києва (п. 1.1). Результатом робіт є відкоригована проектно - кошторисна документація з позитивним експертним звітом щодо кошторисної документації (п. 1.4 договору підряду).

Згідно з п. 1.2 договору підряду замовник делегує повноваження щодо проведення експертизи відкоригованої кошторисної документації - виконавцю.

Роботи виконуються згідно з календарним планом робіт в один етап (п. 3.1 договору підряду). Строк виконання робіт та отримання позитивного експертного звіту - 25 календарних днів відповідно до календарного плану робіт. Строком початку робіт вважається дата підписання договору (п. 3.2 договору підряду).

По завершенню строку підготовки матеріалів виконаних розділів робіт згідно з календарним планом робіт, виконавець разом із супровідним листом надає на розгляд замовнику всі матеріали виконаних розділів робіт. Замовник в день отримання матеріалів виконаних розділів робіт реєструє супровідний лист як вхідний. Дата реєстрації замовником супровідного листа вважається дата передачі виконавцем матеріалів виконаних розділів робіт на розгляд замовнику (п. 4.1 договору підряду). Замовник розглядає отримані матеріали виконаних розділів робіт в строк, зазначений в календарному плані робіт та протягом цього строку надає виконавцю зауваження до матеріалів виконаних розділів робіт (п. 4.2 договору підряду).

Відкоригована проектно-кошторисна документація передається замовнику на паперових носіях у чотирьох примірниках та на електронному носії разом з оригіналом позитивного експертного звіту та актом приймання-передачі робіт (п. 4.5 договору підряду).

Ціна договору становить 49 980,00 грн. (п. 5.1 договору підряду). Розрахунки проводяться в межах затверджених кошторисних призначень на підставі акту приймання-передачі робіт протягом 5 банківських днів після його підписання (п. 5.3 договору підряду).

Відповідно до п. 6.3 договору підряду замовник зобов`язується прийняти та оплатити належно виконані роботи згідно з актом приймання-передачі та відповідно до розділів 4, 5 договору. Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2019 р. (п. 12.1).

Додатком № 2 до договору підряду сторони погодили календарний план робіт, згідно з яким строком подання проектно-кошторисної документації до експертної організації та отримання позитивного експертного звіту є - 15 календарних днів з дати затвердження замовником акту погодження розділу XI робіт (п. 4).

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд встановив, що між ними виникли відносини підряду.

За змістом ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч. 2 наведеної статті договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання укладеного договору підряду позивач виконав роботи з коригування проектно-кошторисної документації для здійснення капітального ремонту адміністративної будівлі за адресою: вул. Бастіонна, 9, у Печерському районі міста Києва, про що свідчить експертний звіт Інституту «НДІПроектреконструкція» № 3352/1/19 від 28.12.2019 р. та акт здачі-приймання проектно-кошторисної документації від 28.12.2019 р., підписаний обома сторонами без зауважень, відповідно до якого позивачем для погодження ПФУ була передана наступна документація: том 1 робочого проекту (Вихідні дані. Пояснювальна записка. Креслення марки АР. Шифр МТЗ-2019-9ЦП.1); том 2 робочого проекту (Креслення марки ОВ. Креслення марки ПС, СО, АСПГ. Креслення марки СВД. Креслення марки СКС. Шфр МТЗ-2019-9-ЦП.2); том 3 (кошторисна документація Шифр МТЗ-2019-9ЦП.2); експертний звіт з додатком Інституту «НДІПроектреконструкція» № 3352/1/19 від 28.12.2019 р. щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за робочим проектом «Капітальний ремонт адміністративної будівлі за адресою: вул. Бастіонна, 9 (з урахуванням визначених обсягів капітального ремонту (коригування)).

Також позивач листами від 10.12.2019 р., 13.12.2019 р. та 15.01.2020 р. додатково направив на адресу ПФУ документи робочого проекту проектно - кошторисної документації об`єкту (томи 1-3) та експертний звіт Інституту «НДІПроектреконструкція» № 3352/1/19 від 28.12.2019 р. Крім того, листом від 15.01.2020 р. ТОВ "Інжинірингбуд ЛТД" передало ПФУ акт здачі-приймання виконаних проектних робіт на суму 49 980,00 грн. для підписання, який відповідач отримав того ж дня.

Проте, указані документи відповідач не погодив, не підписав, а також не повернув із зауваженнями позивачу для усунення недоліків робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Суд зазначає, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором. Законом передбачене право позивача на складання одностороннього акту, що спрямоване на захист інтересів підрядника, якщо замовник безпідставно відмовляється від належного оформлення прийняття виконаної роботи (вказаний висновок викладено Вищим господарським судом України у постанові від 27.04.2017 р. у справі № 5011-53/15161-2012).

У даному випадку, на виконання договору підряду ТОВ "Інжинірингбуд ЛТД" виконало роботи з коригування проектно-кошторисної документації для здійснення капітального ремонту адміністративної будівлі за адресою: вул. Бастіонна, 9, у Печерському районі міста Києва, та відповідач отримав кінцевий результат цих робіт - експертний звіт Інституту «НДІПроектреконструкція» № 3352/1/19 від 28.12.2019 р., що був 10.12.2019 р. направлений на адресу відповідача, а 28.12.2019 відповідно до акту здачі-приймання проектно-кошторисної документації переданий йому нарочно.

Жодних зауважень щодо обсягу або якості виконаних робіт, чи строків виконання робіт, відповідачем заявлено не було. Отже, суд вважає, що роботи за договором № МТЗ-2019-9ЦП від 05.11.2019 р., зазначені у акті здачі-приймання виконаних проектних робіт від 15.01.2020 р. на суму 49 980,00 грн., були прийняті замовником у повному обсязі та їх фактичне виконання він визнав.

Посилання відповідача на прострочку кредитора, а саме - порушення позивачем строків виконаних робіт, у зв`язку із чим ПФУ втратило інтерес до результату виконаної позивачем роботи, суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

У пункті 3.2 договору сторони погодили, що строком виконання робіт та отримання позитивного експертного звіту є 25 календарних днів, перебіг строку яких починається з дати підписання договору (05.11.2019 р.). Отже, кінцевим строком виконання робіт (передачі ПФУ позитивного висновку експертизи проектно-кошторисної документації) є 29.11.2019 р.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Інжинірингбуд ЛТД" листом від 29.11.2019 р. повідомляло ПФУ, що 09.12.2019 планується отримання експертного висновку, а ПФУ, у свою чергу, листом від 03.12.2019 р. (тобто, вже після спливу кінцевого строку виконання робіт) підтвердило делегування ТОВ "Інжинірингбуд ЛТД" повноважень щодо проведення експертизи відкоригованої кошторисної документації. Тобто, ПФУ було відомо, що роботи позивачем виконуються із порушенням строку, проте, будь-якої відмови від їх виконання відповідач не заявив, а підтвердив своїми діями зацікавленість у виконанні замовлених робіт.

Отже, після спливу кінцевого строку виконання робіт (29.11.2019 р.) відповідачем не було заявлено відмови від прийняття виконаних позивачем робіт, а про таку відмову ПФУ заявило тільки під час розгляду даної справи, тобто, вже після того, як ТОВ "Інжинірингбуд ЛТД" виконало роботи та передало результати цих робіт відповідачу.

За таких обставин суд вважає, що замовник - ПФУ безпідставно (невмотивовано) відмовився від прийняття вже виконаних робіт, а тому він не звільняється від обов`язку оплатити ці роботи. Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.08.2019 р. у справі № 917/1489/18.

Крім того, не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку оплатити виконані роботи і та обставина, що 31.12.2019 р. закінчився строк дії договору № МТЗ-2019-9ЦП від 05.11.2019 р. (висновок Верховного Суду у постановах від 19.03.2019 р. у справі № 916/626/18, від 04.05.2018 р. у справі № 927/333/17), оскільки припинення строку договору не свідчить ані про припинення договору, ані про припинення зобов`язань за договором, а тому не означає звільнення боржника від виконання обов`язку в натурі, тому кредитор має право вимагати виконання обов`язку в натурі впродовж того часу, коли існує відповідне зобов`язання, а не лише впродовж строку, встановленого сторонами для його виконання у договорі.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що у відповідача виник обов`язок по сплаті вартості виконаних робіт у сумі 49 980,00 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов`язання з оплати вартості робіт за договором № МТЗ-2019-9ЦП від 05.11.2019 р., а його доводи не спростовують обов`язку виконати таке зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 49 980,00 грн. підлягають задоволенню.

Також позивач за прострочення зобов`язання нарахував відповідачу пеню у сумі 3 548,58 грн. і штраф у сумі 3 498,60 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У пункті 7.3 договору сторони погодили, що у випадку порушення строків оплати замовник сплачує пеню у розмірі 0,1 % сплаченої суми за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково штраф у розмірі 7 % цієї суми.

Таким чином, зважаючи на допущене відповідачем порушення зобов`язання, та в силу наведених приписів закону і умов договору, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення неустойки (пені та штрафу) є правомірними.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд, здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення суми штрафних санкцій відповідно до закону та умов укладеного сторонами правочину, вважає, що правильною сумою нарахування пені є 2 130,30 грн., тобто, розмір пені є меншим, ніж просить позивач, оскільки той не врахував вимоги ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" щодо розміру пені, визначеного законом, який не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Щодо штрафу, то його розмір, який становить 3 498,60 грн., визначений позивачем правильно, а тому він підлягає стягненню з відповідача у заявленій позивачем сумі.

Також за прострочене зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 290,87 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши власний перерахунок суми матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягають стягненню 3 % річних у сумі 290,87 грн. за період з 23.01.2020 р. по 02.04.2020 р., тобто у сумі, заявленій позивачем.

На підставі викладеного, зважаючи на перерахунок заявлених до стягнення сум, позов ТОВ "Інжинірингбуд ЛТД" суд задовольняє частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із внесеними до неї змінами), постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 р. "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, у зв`язку з чим до ГПК України внесені зміни щодо продовження процесуальних строків.

Керуючись ст. 73-79, 129, 236-237, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірингбуд ЛТД" до Пенсійного фонду України про стягнення заборгованості у сумі 57 318, 05 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Пенсійного фонду України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, ідентифікаційний код 00035323) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірингбуд ЛТД" (02068, м. Київ, проспект Григоренко, 5-А, ідентифікаційний код 41593221) основний борг у сумі 49 980 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп., пеню у сумі 2 130 (дві тисячі сто тридцять) грн. 30 коп., 7 % штрафу у сумі 3 498 (три тисячі чотириста дев`яносто вісім) грн. 60 коп., 3 % річних у сумі 290 (двісті дев`яносто) грн. 87 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 049 (дві тисячі сорок дев`ять) грн. 99 коп.

У решті вимог - відмовити.

Повне судове рішення складене 9 липня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення, який не може бути меншим строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Головіна К. І.