РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2020Справа № 910/16915/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., при секретарі судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши матеріали справи № 910/16915/19

За первісним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд.3, м.Київ, 01032, ) в особі відокремленого підрозділу "Атомкомплект" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул. Жилянська, буд.108, літ.А, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІРАНГА ГРУП" (вул.Шепелєва, буд.2А, м.Київ , 03061, )

про стягнення 58 153,81 грн.

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІРАНГА ГРУП" (вул.Шепелєва, буд.2А, м.Київ , 03061, )

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд.3, м.Київ, 01032, ) в особі відокремленого підрозділу "Атомкомплект" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул. Жилянська, буд.108, літ.А, )

про стягнення 100 093,56 грн штрафних санкцій

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

обставини справи:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атомкомплект" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІРАНГА ГРУП" про стягнення суми 38 403,46 грн штрафу, 19 750,35 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

09.01.2020 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує, обгрунтовуючи тим, що в зобов`язанні сторонами свідомо визначений граничний строк його виконання, який в часі передує моменту укладення договору, що унеможливлює належне виконання відповідачем умов договору в частині граничного строку поставки продукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Іранга Груп" до спільного розгляду з первісним позовом та перейдено до провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.01.2020 р.

24.01.2020 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив, а 28.01.2020 відзив на зустрічний позов.

В судовому засіданні 29.01.2020 оголошено перерву до 04.03.2020.

03.03.2020 через відділ діловодства суду відповідачем за первісним позовом подано відповідь на відзив.

04.03.2020 через відділ діловодства суду відповідачем за первісним позовом подано клопотання про виклик свідка, клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні 04.03.20 оголошено перерву до 18.03.2020.

16.03.2020 через відділ діловодства суду позивачем подано заперечення щодо відповіді на відзив за зустрічним позовом, а 17.03.2020 заперечення щодо клопотання відповідача за первісним позовом про виклик свідка, заперечення щодо клопотання відповідача за первісним позовом про витребування доказів.

Ухвалою від 13.04.2020 призначено підготовче засідання на 13.05.2020.

12.05.2020 та 13.05.2020 через відділ діловодства суду позивачем подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача.

Ухвалою від 13.05.2020 підготовче засідання відкладено на 03.06.2020.

02.06.2020 через відділ діловодства суду відповідачем за зустрічним позовом подано заперечення з приводу заперечень щодо відповіді на відзив на зустрічний позов.

Ухвалою від 03.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.06.2020.

У судовому засіданні 24.06.2020 представник позивача первісні позовні вимоги підтримав та заперечив проти зустрічних позовних вимог, представник відповідача в засіданні суду заперечив проти задоволення первісних позовних вимог та підтримав зустрічні позовні вимоги.

В судовому засіданні 24.06.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст.240 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали,заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі директора відокремленого підрозділу «Атомкомплект» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іранга Груп» був укладений договір поставки від 02.01.2018 р. №53-29-01-18-01288 (далі - Договір), згідно п. 1.1 якого Відповідач зобов`язався в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити блоки компресорні конденсаційні виробництва UАВ Refra, Литва (далі - Продукція) для потреб ВП «Запорізька АЕС» ДГТ «НАЕК «Енергоатом» (далі - Продукція), а Позивач зобов`язався в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити Продукцію.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування, одиниці виміру і загальна

кількість Продукції, її номенклатура, ціна і строки поставки, зазначені в Специфікації (далі - сцецифікація), яка є невід`ємною частиною Договору.

Згідно із п. 3.1. Договору сума Договору становить 1 710 000 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно п. 6.3.1. Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Продукції у строки, встановлені договором.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що поставка продукції згідно Специфікації здійснюється автомобільним транспортом на умовах DDP - ВП ЗАЕС (ЗВ ВП СГ) ДП «НАЕК «Енергоатом» (далі - Вантажоодержувач), згідно Інкотермс 2010.

Згідно із п. 5.4 Договору, датою поставки вважається дата видаткової накладної на Продукцію, що підтверджує надходження Продукції на склад Вантажоодержувача.

Згідно Специфікацій №1 термін поставки встановлений до 31.12.2017 року. При цьому зазначено, що поставка продукції здійснюється виключно за умови отримання від покупця письмового повідомлення про необхідність здійснення постачання. Поставка продукції повинна бути здійснена у семиденний строк від отримання постачальником повідомлення від покупця у відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене повідомлення про вимогу щодо поставки було направлено постачальнику листом від 01.02.2018 №1304/41, отримано постачальником 12.02.2018, про що свідчить відмітка про вручення на поштовому повідомленні.

Отже, кінцевий строк поставки - 19.02.2018.

Постачання продукції було здійснено з порушенням строків поставки - 28.03.2018, що підтверджується видатковою накладною №15.

Між сторонами також було укладено Додаткову угоду №1 від 21.05.2018, у пункті 2 якої зазначено, що укладення цієї Угоди не звільняє постачальника від відповідальності за порушення виконання зобов`язань за п. 1,3,4 Специфікації №1 (додаток №1 до Договору), що були допущені ним після отримання вимоги про поставку продукції (20.02.2018) до моменту фактичної поставки продукції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної поставки товару в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 19 750,35 грн пені, 38 403,46 грн штрафу.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідачем здійснено поставку продукції за Договором з порушенням визначених ним строків, що є підставою для застосування до відповідача передбаченої умовами Договору відповідальності.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.7.2. Договору за порушення строку поставки продукції за Договором постачальнику нараховується пеня в розмірі 0,1 % вартості не поставленої в строк Продукції за кожний день прострочення (включно з днем фактичної поставки, відповідно до видаткової накладної), але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої Продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язання. За прострочення поставки Продукції понад 30 днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої Продукції.

Відповідно до п. 10.3 Договору сплив строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього договору, та виконання діючих зобов`язань.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у разі неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у розмірах, передбачених цією нормою закону.

В зв`язку з порушенням відповідачем строків поставки продукції позивачем нараховано штраф в розмірі 38 403,46 грн з суми вартості продукції, строк поставки якої прострочено понад 30 днів та пеню в розмірі 19 750,35 грн з суми вартості не поставленої у встановлений Договором строк продукції.

Судом перевірено розрахунок пені та штрафу, які є арифметично вірними, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 38 403,46 грн. та 19 750,35 грн пені, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну не приймаються судом до уваги виходячи з наступного.

При проведенні відкритих торгів на закупівлю компресорного обладнання Відповідач 14.11.2017 (кінцевий строк подання пропозицій) подав тендерну пропозицію (торги №5195), копія якої міститься в матеріалах справи, у якій запропонував строк поставки продукції - до 31.12.2017. Тобто, строк, який складав різницю від дня подання Відповідачем тендерної пропозиції та запропонованим терміном поставки (31.12.2017), становив 47 днів. При цьому, приймаючи участь у торгах з відповідною пропозицією, Відповідач розумів, що відповідно до положень ст. 32 ЗУ «Про публічні закупівлі» договір на закупівлю може бути укладений не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та пропозиції учасника - переможця, та не раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення повідомлення про намір укласти договір.

Тендерна пропозиція Відповідача була акцептована та прийнято рішення укласти договір поставки (протокол від 13.12.2017).

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім певних випадків, зазначених в цьому законі.

Оскільки договір був укладений 02.01.2018, строк, який був визначений відповідно до тендерної пропозиції Відповідача - 31.12.2017, сплив на момент підписання договору.

Ст. 530 ЦК передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи положення ст. 530 ЦК, вбачається, що строк виконання боржником обов`язку не визначений.

Беручи до уваги цю обставину, сторони домовились, що скористаються ч. 2 ст. 530 ЦК, та визначили у договорі (специфікації) цю умову. Відповідачем був підписаний договір саме з цією умовою, тобто він з нею погодився.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Посилання Відповідача на те, що положення специфікації щодо поставки продукції протягом 7 днів від дати отримання письмового повідомлення про необхідність поставки, могли застосовуватись лише до 31 грудня 2017 є необгрунтованими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та суперечать нормі ч. 2 ст. 509 ЦК та ч. 2 ст. 11 ЦК.

Враховуючи вищенаведену різницю між строком подання тендерної пропозиції Відповідачем та запропонованим ним строком постачання (47 днів), Відповідач, щоб здійснити поставку продукції, мав 48 днів (різниця між датою укладення договору (02.01.2018) та кінцевим строком поставки (19.02.2018, який дорівнює спливу 7- денного строку з дати отримання повідомлення). Тобто, це той самий строк, на який розраховував Відповідач, приймаючи участь на торгах, щоб виконати зобов`язання з поставки.

Також Відповідач зазначив у відзиві, що строк виготовлення обладнання становить 1-1,5 місяці (тобто не більше 45 днів), що знов узгоджується зі строками, які були фактично надані Відповідачу для поставки продукції.

Також, сторони погодили в Додатковій угоді №1 умову, що укладення цієї Угоди не звільняє постачальника від відповідальності за порушення виконання зобов`язань за п. 1,3,4 Специфікації №1 (додаток №1 до Договору), що були допущені ним після отримання вимоги про поставку продукції (20.02.2018) до моменту фактичної поставки продукції.

Суду не надано доказів визнання недійсним договору поставки №53-29-01-18-01288 від 02.01.2018 та додаткової угоди №1 від 21.05.2018 до нього.

Твердження Відповідача, що він відмовляється розглядати лист від 01.02.2018 №1304/41 як повідомлення про необхідність здійснення постачання, тому що в ньому не йдеться про те, що даний підрозділ діє від імені Позивача під час виконання договору, є також безпідставним, враховуючи те, що стороною договору є саме ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Атомкомплект», та усе листування сам Відповідач вів з ВП «Атомкомплект».

Інші заперечення відповідача за первісним позовом не приймаються судом до уваги з підстав необгрунтованості та не відповідності матеріалам справи.

Враховуючи наведене, первісні позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо зустрічних позовних вимог слід зазначити наступне.

Мотивуючи позовні вимоги позивач за зустрічним позовом вказує про те, що поставка продукції, що є предметом договору, була здійснена позивачем за зустрічним позовом, 28.03.2018, що підтверджується видатковою накладною №15, а також підписаним актом приймання - передачі №751/16 від 28.03.2018.

Відповідно п. 4.2. Договору встановлено, що оплата поставленої продукції за Специфікацією здійснюється Покупцем за кожну партію, що поставляється, протягом 30 робочих днів від дати підписання акту приймання-передачі поставленої продукції.

Таким чином, граничною датою оплати вартості поставленої продукції було 15 травня 2018 року.

При цьому, відповідач за зустрічним позовом, здійснив оплату вартості поставленої за Договором продукції 21.11.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2514.

Згідно з п.п. 6.1.1. Договору Покупець, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленої продукції, а відповідно до п.п. 6.4.1. Договору передбачене, відповідне цьому обов`язку, право на отримання своєчасної і повної оплати вартості поставленої продукції.

Отже, на думку позивача за зустрічним позовом період прострочки грошового зобов`язання з оплати вартості поставленої за Договором продукції з боку ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» становив з 16.05.2018 року по 20.11.2018 року, тобто 189 календарних днів.

За розрахунком позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню з відповідача 26 563,56 грн 3% річних, 73 530,00 грн інфляційних втрат.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч. 3 ст. 510 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання і неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, оскільки акт приймання-передачі продукції №751/61 був підписаний - 21.05.2018, кінцевий строк виконання грошового зобов`язання покупця щодо оплати продукції настав - 04.07.2018, оплата була здійснена 21.11.2018, тобто, вірний період прострочення оплати з 05.07.2018 по 20.11.2018.

Крім того, як вбачається з зустрічного позову, Позивачем були прийняті до розрахунку неповні місяці. Проте, постановою Верховного суду від 10.07.2019 у справі №910/21564/16 зроблений висновок, що індекс інфляції нараховується не на дату місяця, а в середньому за місяць. Якщо прострочення відповідачем зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Враховуючи період прострочення сплати боргу з 05.07.2018 - 20.11.2018, повними місяцями в ньому є серпень, вересень та жовтень 2018 року.

Таким чином, суд погоджується з контрозрахунком відповідача за зустрічними позовом, відповідно до якого підлягає стягненню 19 536,16 грн штрафу за період з 05.07.2018 по 20.11.2018 та 62 112,63 грн інфляційних втрат за період з 01.08.2018 по 31.0.2018.

Твердження Позивача за зустрічним позовом, що датою підписання акту є 29.03.2018, необгрунтовані, що підтверджується наступним.

Так, згідно п. 5.13.1 Договору, постачальник при відвантаженні продукції надає, зокрема, проект акту приймання-передачі, підписаний з боку постачальника в 3-х примірниках.

У тексті самого акту є посилання на документи, які позначені іншими датами після 28.03.2018, а саме: прибутковий ордер від 03.04.2018, акт ВК-1 та ярлик від 03.04.2018, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 5.8 Договору поставки приймання продукції за якістю продукції здійснюється згідно Інструкцій П-6, П-7, а також СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями. Організація вхідного контролю продукції для АЕС». Документами, що підтверджують проходження вхідного контролю (ВК), є акт вхідного контролю №72-81 та ярлик №218 від 03.04.2018, на які, власно, і є посилання в акті.

Без проходження вхідного контролю підписання акту приймання-передачі є неприпустимим, оскільки це є нормативно затвердженою внутрішньою процедурою ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо допущення продукції на виробництво. Тобто, акт приймання- передачі продукції не міг бути підписаний сторонами 28.03.2018 або 29.03.2018.

Крім цього, продукція, яка була поставлена відповідно до видаткової накладної, не відповідала специфікації договору, у зв`язку з чим продукція не могла бути прийнятою раніше ніж до підписання додаткової угоди №1, що відбулось 21.05.2018. Зазначеною додатковою угодою було уточнено найменування поставленої продукції та її технічні характеристики.

Щодо виправлення дат на акті приймання-передачі №751/61, твердження Позивача також не можна прийняти до уваги, оскільки виправлення здійснено з дотримання порядку, визначеного Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, на яке посилається Позивач («виправленому вірити»), засвідчене підписом інженера ВХП Д. Баликом, який є представником Покупця та підписував цей акт, з позначенням дати виправлення - 21.05.2018.

Крім того, до матеріалів справи сторони подали кожен свій примірник акту в якому є вказане виправлення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зустрічні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково в розмірі 19 536,16 грн 3% річних, 62 112,63 грн інфляційних втрат.

Позивачем за зустрічним позовом в позовній заяві зазначено попередній (орієнтований) розрахунок витрат на правничу допомогу, однак не надано доказів та розміру їх понесення, з огляду на що такі витрати не розглядаються.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача за первісним позовом та на відповідача за зустрічним позовом пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Первісний позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІРАНГА ГРУП" (вул.Шепелєва, буд.2А, м.Київ, 03061, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд.3, м.Київ, 01032, ) в особі відокремленого підрозділу "Атомкомплект" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул. Жилянська, буд.108, літ.А, ) 19 750 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят)

грн. 35 коп. пені, 38 403 (тридцять вісім тисяч чотириста три) грн 46 коп штрафу, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

3.Зустрічний позов задовольнити частково.

4.Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд.3, м.Київ, 01032, ) в особі відокремленого підрозділу "Атомкомплект" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул. Жилянська, буд.108, літ.А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІРАНГА ГРУП" (вул.Шепелєва, буд.2А, м.Київ , 03061, ) 19 536 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять шість ) грн 16 коп 3% річних, 62 112 (шістдесят дві тисячі сто дванадцять) грн 63 коп інфляційних втрат, 1 714 (одна тисяча сімсот чотирнадцять) грн 65 коп судового збору.

5. В решті позову відмовити.

4.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 02.07.2020

Суддя Н.І. Ягічева