ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2020 р. Справа № 910/16362/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Київхліб»

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 (повний текст складено 12.03.2020)

у справі №910/16362/19 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Антимонопольного комітету України

до Приватного акціонерного товариства «Київхліб»

про стягнення 219000,00 грн.

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

- від позивача: Прохоров Є.І. представник за наказом

- від відповідача: Симбірцев Є.В. адвокат (посвід. №6171/10 від 30.08.2017)

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У листопаді 2019 року Антимонопольний комітет України (надалі позивач/Комітет) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Київхліб» (далі - ПрАТ «Київхліб», відповідач/ скаржник), у якій просив стягнути з ПрАТ «Київхліб» пеню у розмірі 219000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилаючись на ч. 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» наголошує на невиконані ПрАТ «Київхліб» в добровільному порядку та у встановлені законом строки оплати штрафу у розмірі 219000,00 грн, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України №663-р/к від 23.11.2017 у справі № 127-26.04/266-16.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 позовні вимоги Антимонопольного комітету України задоволено. Присуджено до стягнення з ПрАТ «Київхліб» в дохід загального фонду Державного бюджету України пеню у розмірі 219000,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що вимога позивача про стягнення пені у сумі 219000,00 грн. є обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом. При цьому господарський суд першої інстанції вважає безпідставним посилання відповідача на приписи абз. 2 ч. 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», відповідно до якої нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу, оскільки рішення про стягнення з відповідача штрафу судом не приймалося. Разом з тим місцевий суд відзначив, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 було залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 у справі №910/1047/18, яким відмовлено у задоволенні позову ПрАТ "Київхліб" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним і скасування рішення АМК України від 23.11.2017 №663-р «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу», тобто у провадженні суду перебувала справа про оскарження рішення Комітету, а не про стягнення штрафу, як помилково зазначає відповідач.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 апеляційну скаргу ПрАТ «Київхліб» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 у справі №910/16362/19 повернуто без розгляду.

04.05.2020 ПрАТ «Київхліб» повторно звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 у справі №910/16362/19.

У поданій апеляційній скарзі ПрАТ «Київхліб» просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ПрАТ «Київхліб» посилається на неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. При цьому ПрАТ «Київхліб» надає таблицю з власним розрахунком розміру пені за прострочення сплати штрафу за рішенням Антимонопольного комітету України №663-р/к від 23.11.2017 у справі №127-26.04/266-16 та вказує на помилковість нарахування пені у період з 07.06.2019 по 02.07.2019 (період розгляду Верховним судом справи №910/1047/18 за позовом ПрАТ «Київхліб» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України №663-р/к від 23.11.2017 у справі №127-26.04/266-16), оскільки відповідно до абз. 2 ч. 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. На думку ПрАТ «Київхліб» нарахування пені припинилось 26.03.2019 з набранням законної сили постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі №910/1047/18, а тому нарахування пені в період після 26.03.2019 є неправомірним.

Посилаючись на зазначені обставини ПрАТ «Київхліб» вважає, що місцевий господарський суд не дослідив та не перевірив наданий позивачем розрахунок пені та помилково зазначив про те, що рішення про стягнення з відповідача штрафу судом не приймалось.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 18.05.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 задоволено клопотання ПрАТ «Київхліб» про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 у справі №910/16362/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Київхліб» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 у цій справі; зупинено дію оскаржуваного рішення до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Позиції учасників справи.

01.06.2020 від комітету надійшов відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «Київхліб», в якому комітет просить залишити в силі оскаржуване рішення, а апеляційну скаргу без задоволення. Стверджує, що місцевим господарським судом вірно застосовані норми як матеріального, так і процесуального права.

Присутній у судовому засіданні 06.07.2020 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін оскаржуване судове рішення з мотивів, у ньому викладених.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 23.11.2017 №663-р у справі №127-26.4/266-16 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визначено, що ПАТ "Київхліб" вчинило порушення, передбачене статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді використання без дозволу (згоди) Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» оформлення упаковки кондитерського виробу - торта «Казковий ключик», схожого на оформлення упаковки кондитерського виробу - торта «Золотий ключик», яке раніше почало використовувати Дочірнє підприємство «Кондитерська корпорація «РОШЕН» для кондитерського виробу - торта «Золотий ключик», що може призвести до змішування з діяльністю Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН». За порушення, вказане в п. 1 рішення АМК України, накладено на ПАТ "Київхліб" штраф у розмірі 219 000,00 грн.

Супровідним листом від 05.12.2017 №127-29/09-13325 Рішення Антимонопольного комітету України №663-р від 23.11.2017 було направлено відповідачеві та отримано ним 08.12.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є саме 08.02.2018.

В подальшому ПАТ «Київхліб» (яке під час розгляду справи стало Приватне акціонерне товариство (ПрАт)) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 23.11.2017 №663-р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 у справі №910/1047/18 відмовлено повністю у задоволенні позову ПрАТ «Київхліб» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 23.11.2017 №663-р.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі №910/1047/18 апеляційну скаргу ПрАТ «Київхліб» залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 у цій справі - без змін.

28.05.2019 платіжним дорученням № ПрАТ «Київхліб» сплатило суму штрафу у розмірі 219000,00 грн.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.06.2019 у справі №910/1047/18 поновлено ПрАТ «Київхліб» строк на касаційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у цій справі; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ «Київхліб» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/1047/18 рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у цій справі залишено без змін, а касаційну скаргу ПрАТ «Київхліб» - без задоволення.

Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просить стягнути з ПрАТ «Київхліб» пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за періоди з 23.05.2018 по 11.07.2018 та з 27.03.2019 по 27.05.2019, яка за розрахунком позивача (доданим до позовної заяви) складає 219000,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Приписами статті 25 Закону України «Про антимонопольний комітет України» встановлено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання АМК, територіальні відділення АМК у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема юридичними особами, подають позови до суду, в тому числі про: стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Згідно з абз. 2, 7 ч. 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч. ч. 2, 3, 5, 7 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Частинами 1, 4 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. Порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з ч. 1 статті 48 цього Закону, ч. 1 статті 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»; за результатами перевірки відповідно до ч. 5 статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до ч. 3 статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду, зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до ч. 3 статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Накладений рішенням Антимонопольного комітету України на ПрАТ «Київхліб» штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства.

У застосуванні приписів статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати таке.

Абзацами 3-5 ч. 5 зазначеної статті Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/4585/19, від 22.01.2019 у справі №915/304/18, від 19.03.2019 у справі №904/3536/18, від 27.11.2018 у справі №910/4081/18, і колегія суддів не вбачає підстав для її відступлення.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що Антимонопольним комітетом України вірно визначено період нарахування пені та здійснено її розрахунок.

Водночас, апеляційний господарський суд відзначає, що ПрАТ «Київхліб» у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на абз. 2 ч. 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» помилково ототожнює прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу (чого у цьому випадку не було) з прийняттям судом рішення у справі за результатами оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 23.11.2017 №663-р, яким на ПрАТ «Київхліб» було накладено штраф.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити ПрАТ «Київхліб», що для присудження судом до стягнення з особи штрафу на користь Антимонопольного комітету України, суд мав би розглянути відповідну справу за позовом Антимонопольного комітету України до такої особи та прийняти у цій справі рішення, яким було би присуджено до стягнення штраф.

Для цього суд звертає увагу скаржника на положення статті 162 ГПК України, якою визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; ч. 5 статті 238 ГПК України, згідно з якою у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

Однак, у даному випадку, зазначені обставини відсутні, судове рішення у справі за позовом Антимонопольного комітету України про стягнення з ПрАТ «Київхліб» штрафу не приймалось, про що у своєму рішенні також відзначив місцевий господарський суд.

Наведеним також спростовуються доводи апеляційної скарги ПрАТ «Київхліб» про те, що нарахування пені припинилось 26.03.2019 з набранням законної сили постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі №910/1047/18, а тому нарахування пені в період після 26.03.2019 є неправомірним.

Поряд з цим, зважаючи на доводи апеляційної скарги щодо неправомірності нарахування Антимонопольним комітетом України пені в період з 07.06.2019 по 02.07.2019 (період розгляду Верховним судом справи №910/1047/18 за позовом ПрАТ «Київхліб» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України №663-р/к від 23.11.2017 у справі №127-26.04/266-16), колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне відзначити, що позивач у поданій позовній заяві просив стягнути пеню за період з 23.05.2018 по 11.07.2018 та з 27.03.2019 по 27.05.2019, тобто не здійснював нарахування пені в період з 07.06.2019 по 02.07.2019 та не включив його до позовних вимог, про що свідчить зокрема зміст позовної заяви (а. с. 8) «Розрахунок пені станом на 27.05.2019 включно: Період нарахування пені за прострочення сплати штрафу: з 23.05.2018 по 11.07.2018 включно та з 27.03.2019 по 27.05.2019 включно.».

За таких підстав, враховуючи, що положеннями статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду, а також те, що рішення АМК у встановленому порядку не скасовано і недійсним не визнано, та є обов`язковим до виконання, дослідивши перебіг судового розгляду позовних вимог ПрАТ «Київхліб» у справі №910/1047/18, з`ясувавши факт виконання 28.05.2019 ПрАТ «Київхліб» рішення Антимонопольного комітету України від 23.11.2017 №663-р щодо сплати штрафу, перевіривши правильність нарахування Антимонопольним комітетом України пені (підстави, тривалість, розмір), - апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про наявність передбачених чинним законодавством підстав для задоволення позовних вимог Антимонопольного комітету України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з п. 1) ч. 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 у справі №910/16362/19 є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги ПрАТ «Київхліб» - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київхліб» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 у справі №910/16362/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 у справі №910/16362/19 залишити без змін.

3. Справу №910/16323/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 07.07.2020

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков