РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.07.2020Справа № 910/15842/19

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача - ОСОБА_1

про відшкодування шкоди 34 387,40 грн,

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 34 387,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15842/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

20.11.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 про відкриття провадження у справі № 910/15842/19, якою позивач просив долучити до матеріалів справи копію довідки № 292030 про дорожньо-транспортну пригоду.

27.11.2019 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист № 9-09/39118 від 25.11.2019 у відповідь на запит суду з інформацією про страхове покриття за поліcом № АК/6755021.

06.12.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 № 910/15842/19 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 .

27.01.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов супровідний лист з додатками на виконання вимог ухвали суду щодо надання доказів направлення третій особі відзиву на позовну заяву та копії доданих до нього документів.

28.01.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 № 910/15842/19 зобов`язано учасників справи надати суду в паперовому та електронному вигляді всі наявні фотознімки транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_2 .

03.02.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов супровідний лист з додатками на виконання вимог ухвали суду від 29.01.2020 № 910/15842/19.

05.02.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2020 № 910/15842/19 призначено автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

24.04.2020 супровідним листом Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 № 01-1621/20 направлено матеріали справи № 910/15842/19 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення автотоварознавчої експертизи у справі № 910/15842/19.

10.03.2020 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист з інформацією до відома суду.

15.04.2020 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (позивач) надійшло повідомлення щодо попередньої оплати за проведення експертизи.

14.05.2020 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов супровідний лист від 22.04.2020 № 6602/20-54 з додатками. В якості додатків до супровідного листа додано: Висновок експерта від 22.04.2020 № 6602/20-54; акт-здачі приймання висновку експерта та матеріали господарської справи № 910/15842/19 в одному томі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 № 910/15842/19 поновлено провадження у справі № 910/15842/19.

28.05.2020 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (позивач) надійшла заява за вих. № 20/05/25-01 від 25.05.2020 про відмову від частини позовних вимог. Зазначеною заявою позивач просив суд прийняти відмову від частини позовних вимог в частині 7 134,36 грн та стягнути з відповідача 27 253,04 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 прийнято до розгляду заяву позивача за вих.№ 20/05/25-01 від 25.05.2020 про відмову від частини позовних вимог та ухвалено здійснювати розгляд справи з урахуванням зазначеної заяви.

05.06.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від останніх до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Третя особа пояснення щодо позову або відзиву суду не надала.

Суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

23.06.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (позивач, страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту ПРОГРАМА «ОПТИМА» № ВВ-043-А/17/КВ4/ПП (надалі - договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_2 . Строк дії договору страхування визначений 24.06.2017 по 23.06.2018.

15.11.2017 в місті Києві на проспекті Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Iveco Daily», державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 . Наведене підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою № 292030 про дорожньо-транспортну пригоду.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_3 п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 27.12.2017 у справі № 761/42583/17, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Вартість запасних частин та робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_2 , відповідно до рахунку № СТОО3018 від 17.11.2017, становить 34 387,40 грн (надалі - рахунок № СТОО3018 від 17.11.2017).

17.11.2017 ОСОБА_1 (потерпіла особа) звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування, грошові кошти просив перерахувати на станцію технічного обслуговування.

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № А-2603/КВ4 від 05.12.2017 по договору страхування позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 34 387,40 грн, виплата якого підтверджується позивачем наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 22085 від 07.12.2017.

Відповідно до полісу № АК/6755021, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (відповідачем), ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 100 000,00 грн, строк дії полісу встановлений з 21.05.2017 по 20.05.2018, франшиза 0.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_3 керував автомобілем «Iveco Daily», державний номер НОМЕР_3 , на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № АК/6755021, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже 07.12.2017 (дата виплати страхового відшкодування) позивач як страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, отримав право вимоги, яке ОСОБА_1 (потерпіла особа) мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

В свою чергу, з 07.12.2017 ОСОБА_1 (потерпіла особа), отримавши страхове відшкодування від позивача, втратив право вимоги до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

За вимогами статті 27 Закону Украі?ни «Про страхування» та статті 993 ЦК Украі?ни до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такоі? виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого и?ому страхового відшкодування. Такии? перехід права вимоги є суброгацією.

У правовідносинах суброгаціі? відбувається лише заміна кредитора: право вимоги передається (переходить) від страхувальника до страховика - нового кредитора, якии? в подальшому замість страхувальника і буде пред`являти право вимоги до особи, відповідальноі? за завдання шкоди. Така заміна відбувається автоматично - на підставі закону, в момент виплати страховиком страхового відшкодування страхувальнику. Тому нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки у таких правовідносинах зберігається те зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування.

Отже, у відносинах суброгаціі? страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні, а особа, яка завдала шкоди, - и?ого боржником. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новии? кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Під час виплати страховиком страхувальнику страхового відшкодування за договором добровільного маи?нового страхування відбувається заміна кредитора, і, як наслідок, у страховика виникає право вимоги до відповідальноі? особи щодо відшкодування и?ому завданоі? шкоди у порядку суброгаціі?.

Тобто страховик, якии? виплатив страхове відшкодування за договором маи?нового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК Украі?ни та 27 Закону Украі?ни «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтями 512, 514 ЦК Украі?ни передбачено, що в установлених законом випадках кредитор у зобов`язанні може бути замінении? іншою особою. Ці норми кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК Украі?ни та статті 27 Закону Украі?ни «Про страхування», згідно з якими до страховика, якии? виплатив страхове відшкодування за договором маи?нового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальноі? за завдані збитки.

Матеріали справи свідчать пре те, що ОСОБА_1 20.12.2017 (після отримання страхового відшкодування від позивача) звернувся до відповідача, як страховика особи винної у вчиненні спірної ДТП, із заявою про виплату матеріального збитку.

В заяві від 20.12.2017 про виплату матеріального збитку, з якою ОСОБА_1 звернувся до відповідача, зокрема, зазначено, що взаєморозрахунки між ОСОБА_1 та стороною, що є винною в скоєнні ДТП, не проводилися. Наведене не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про виплату матеріального збитку, ним вже було отримано страхове відшкодування від позивача в сумі 34 387,40 грн.

Заявою від 20.12.2017, поданою відповідачу, ОСОБА_1 погодився з сумою страхового відшкодування у розмірі 6 953,92 грн.

Платіжним дорученням № 055002 від 27.12.2017 відповідач здійснив страхове відшкодування ОСОБА_1 у сумі 6 953,92 грн.

Судом встановлено, що з 07.12.2017 після отримання страхового відшкодування від позивача ОСОБА_1 (потерпіла особа) втратив право вимоги до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, після 07.12.2017, внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні, у ОСОБА_1 були відсутні правові підстави для погодження суми страхового відшкодування з відповідачем та отримання такого відшкодування від відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із претензією № А-2574 від 10.01.2018 щодо відшкодування завданих збитків в розмірі 34 387,40 грн, відповідно до якої просив відповідача перерахувати суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 34 387,40 грн.

Судом встановлено, що відповідач 27.12.2017, до пред`явлення претензії позивача частково виконав свій обов`язок по виплаті страхового відшкодування в сумі 6 953,92 грн первісному кредитору ОСОБА_1 , який на момент отримання зазначених грошових коштів вже не мав права вимоги такого відшкодування.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, як страховика особи винної у вчиненні спірної ДТП, про відшкодування йому сплаченої суми в розмірі 27 253,04 грн, з урахуванням заяви позивача про відмову від частини позовних вимог, поданої 28.05.2020 через відділ діловодства суду.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до Висновку експерта № 6602/20-54 від 22.04.2020 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_2 , станом на 15.11.2017, внаслідок його пошкодження у ДТП, яка мала місце 15.11.2017, становить 27 253,04 грн.

Суд приймає Висновок експерта в якості належного доказу.

Відповідно до статті 516 ЦК Украі?ни заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Судом враховано, що інститут обов`язкового страхування цивільно-правовоі? відповідальності власників наземних транспортних засобів з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяноі? життю, здоров`ю та маи?ну потерпілих при експлуатаціі? наземних транспортних засобів на територіі? Украі?ни, передбачає не безумовнии? обов`язок страховика здіи?снити страхове відшкодування, а пов`язує и?ого лише з належним виконанням усіма учасниками таких правовідносин покладених на них обов`язків.

Положеннями ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Наведене свідчить про те, що відповідач повинен був провести розслідування події, що містить ознаки страхового випадку.

В результаті неналежного розслідування, відповідач сплатив суму страхового відшкодування третій особі ( ОСОБА_1 ), яка на момент звернення із заявою про виплату страхового відшкодування вже не мала такого права.

За таких обставин суд не визнає сплату відповідачем третій особі 6 953,92 грн належним виконанням відповідачем його обов`язку перед позивачем щодо відшкодування збитків в порядку суброгації.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до стст 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши повно та всебічно всі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що, оскільки відповідачем не було проведено розслідування події, яка містить ознаки страхового випадку, та було сплачено суму страхового відшкодування третій особі, яка на момент звернення із заявою про виплату страхового відшкодування вже не мала такого права, то вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 27 253,04 грн підлягають задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - покладаються на відповідача.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та задоволення позову, судовий збір у сумі 1 921,00 грн та витрати пов`язані з проведення експертизи у сумі 4903,20 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код 20033533) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72; ідентифікаційний код 32638319) 27 253,04 (двадцять сім тисяч двісті п`ятдесят три гривні 4 коп.) страхового відшкодування, 1 921,00 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) судового збору та 4903,20 грн (чотири тисячі дев`ятсот три гривні 20 коп) витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (чч 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені стст 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням п. 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 07.07.2020.

Суддя Гумега О.В.