ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 року м.Дніпро Справа № 908/2322/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання: Вітко Г.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 (суддя Проскуряков К.В.) у справі №908/2322/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, код ЄДР

про стягнення 2 280 603,35 грн. пені, 218 468,73 грн. 3% річних, 231 494,76 грн. інфляційних втрат

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст справи і ухвавли суду першої інстанції.

До господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшла скарга від 29.01.2020 р. за вих №1001ВИХ-20-516 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дутки І.В., в якій заявник просив 1) визнати неправомірними дії приватного виконавця Дутки І.В. у виконавчому проваджені ВП №61022068, в частині накладення арешту на рахунки АТ "Укртрансгаз" № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті у ПАТ "АБ "Укргазбанк", які призначені для виплати заробітної плати працівникам, а також інших пов`язаних з цим платежів до бюджету України; 2) визнати неправомірною постанову приватного виконавця Дутки І.В. про арешт коштів боржника від 23.01.2020 у виконавчому проваджені ВП №61022068, в частині накладення арешту на вказані рахунки; 3) зобов`язати приватного виконавця Дутку І.В. зняти арешт з вказаних рахунків Боржника.

Скарга мотивована тим, що розрахункові рахунки АТ "Укртрансгаз" № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті у "АБ "Укргазбанк", використовуються для оплати праці працівників, а також інших пов`язаних з цим платежів (єдиний соціальний внесок, лікарняні, соціальне страхування тощо) і накладення арешту на ці рахунки призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на Товаристві.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/2322/16 скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" від 29.01.2020 р. за вих. №1001ВИХ-20-516 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дутки Івана Васильовича залишено без задоволення.

Залишаючи без задоволення скаргу на дії приватного виконавця від 29.01.2020 р. за вих. №1001ВИХ-20-516 суд зазначив, що Законом України "Про виконавче провадження" прямо не заборонено накладати арешт на рахунки, призначені для виплати заробітної плати працівникам, а також інших пов`язаних з цим платежів до бюджету України, оскільки ці рахунки не підпадають під перелік рахунків, визначених Законом України "Про виконавче провадження, які не підлягають арешту. Також суд зазначив, що скаржником не надано доказів, з яких можливо було б встановити цільове призначення вказаних рахунків саме для виплати заробітної плати.

2.Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулось Акціонерного товариства "Укртрансгаз" із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/2322/16 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дутки Івана Васильовича.

Скаржник зазначає наступне:

- невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, полягає в тому, що суд зазначив про недоведеність факту, що рахунки на які накладено арешт, відкриті у ПАТ «АБ Укргазбанк» використовуються виключно з метою оплати праці та здійснення пов`язаних відрахувань до бюджету, тоді як в скарзі на дії приватного виконавця №1001ВИХ-20-516 не зазначалось про використання таких рахунків виключно для оплати праці та інших платежів до бюджету;

- накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника та призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на товаристві;

- в сукупності норми ст. 43 Конституції України, ст.ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", ч. 5 ст. 97, ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю, ст. 22, ч. ч. 1, 6 ст. 24, ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оплату праці", ч. ч. 7, 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", ч. 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", ч.1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95 свідчать про заборону накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на рахунку, призначеному, у тому числі для оплати праці працівників і здійснення нарахувань на заробітну плату та мають пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кердиторам прідприємства;

- судом не враховано судову практику, викладену у постанові Вищого господарського суду України від 12.12.2016 року по справі №918/557/15 та у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі 904/7819/15 щодо неможливості накладення арешту на рахунки, призначені для виплати заробітної плати та інших пов`язаних з цим платежів до бюджету.

Також, скаржник просить дослідити та приєднати до матеріалів справи письмові докази а саме: платіжне доручення №TR: 3174672.90722.11234 ВІД 08.01.2020; Договір №11576 про надання послуг по обслуговуванню платіжних карток АТ "Укргазбанк" від 04.12.2014, плановий фонд праці АТ "Укргазбанк" на січень 2020 року; плановий фонд праці АТ "Укргазбанк" на лютий 2020 року; лист ПАТ АБ "Укргазбанк" з доданими до нього реєстрами платіжних вимог за період з 01.11.2019 по 14.02.2020. Скаржник зазначає, що у нього не було можливості подати ці докази у встановлений законом строк з об`єктивних причин у зв`язку з їх відсутністю на час подання скарги на дії приватного виконавця. Крім того зазначає, що лист ПАТ АБ «Укргазбанк» з доданими до нього реєстрами платіжних вимог за період з 01.11.2019 року по 14.02.2020 року було отримано лише 20.02.2020 року.

3.Узагальнені доводи інших учасників справи.

Від Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить закрити провадження у справі, посилаючись на те, що постановою приватного виконавця Дутки І.В. ВП №61044377 від 17.03.2020 знято арешти з коштів АТ « Укртрансгаз».

Приватний виконавець Дутка І.В. у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи про обгрунтованість висновків суду першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/2322/16 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.05.2020 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2020 зупинено апеляційне провадження у справі № 908/2322/16 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/2322/16 до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 905/361/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2020 року поновлено провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/2322/16 та призначено до розгляду у судове засідання на 30.06.2020 року.

30.06.2020 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представник позивача та представник відповідача с надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Приватний виконавець Дутка І.В. у судове засідання не з`явився, про час дату та місце судового засідання повідомлений належним чином,

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарги не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №904/2322/16 слід залишити без змін.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.12.2018 р. у справі № 908/2322/16 у задоволенні позову відмовлено. Заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" від 16.11.2018 р. за вих. №Zp-Ck-12875-1118 про поворот виконання рішення суду задоволено. Здійснено поворот виконання рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16. В порядку повороту виконання рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" 2 866 387,65 грн., з якої 231 494,76 грн. інфляційних втрат, 217 921,51 грн. - 3% річних, 2 374 610,97 грн. пені та 42 360,41 грн. судового збору, безпідставно отриманих за рішенням господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16.

16.01.2019 р. Господарським судом Запорізької області видано наказ № 908/2322/16, яким в порядку повороту виконання рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" 2 866 387,65 грн., з якої 231 494,76 грн. інфляційних втрат, 217 921,51 грн. 3% річних, 2 374 610,97 грн. пені та 42 360,41 грн. судового збору, безпідставно отриманих за рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16.

Заявою від 22.01.2020 р. № 2201/2020-вих-1 Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" пред`явило вказаний наказ до виконання Приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Дутці І.В., постановою якого від 22.01.2020 р. відкрито виконавче провадження ВП № 61044377 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 16.01.2019 р. № 908/2322/16.

Також постановами від 22.01.2020 р. приватним виконавцем змінено назви у виконавчому провадженні: стягувача з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", та боржника з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" па Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

Крім цього, 22.01.2020 р. приватним виконавцем прийняті постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 131,07 грн. та про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 286638,77 грн.

Усі вказані постанови цього ж дня надіслані на адресу стягувача та боржника.

23.01.2020 р. приватним виконавцем прийнято та направлено стягувачу та боржнику Постанову про арешт коштів боржника у ВП № 61044377, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника Акціонерного товариства "Укртрансгаз", в т.ч: АТ "Ощадбанк" МФО 300465, АТ "Укрексімбанк" МФО 322313, АТ "Дойче Банк ДБУ" МФО 380731, АБ "Укргазбанк" МФО 320478, ПАТ "Промінвестбанк" МФО 300012, АТКБ "ПриватБанк" МФО 305299 та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахування основної винагороди приватного виконавця , витрат виконавчого провадження у сумі 3153157,49 грн.

Також в матеріалах виконавчого провадження ВП № 61044377 містяться листи:

- від 28.01.2020 р. ПАТ "Промінвестбанк", яким повернуто постанову від 23.01.2020 р. без виконання;

- від 28.01.2020 р. АТ "Державного експортно-імпортного банку України" про прийняття до виконання постанови від 23.01.2020 р. з повідомленням про залишок коштів на рахунках боржника;

- від 29.01.2020 р. АТ "Дойче Банк ДБУ" про накладення арешту на відкриті в банку рахунки Акціонерного товариства "Укртрансгаз" з повідомленням про залишок коштів на рахунках боржника;

- від 30.01.2020 р. ПАТ АБ "Украгазбанк" про прийняття до виконання постанови від 23.01.2020р. з повідомленням про залишок коштів на рахунках боржника та наявність інших арештів, накладених на рахунки боржника;

- від 29.01.2020 р. АТ "Державний ощадний банк України" про накладення арешту на відкриті в банку рахунки Акціонерного товариства "Укртрансгаз" з повідомленням про залишок коштів на рахунках боржника. Також банк повідомив , що рахунок боржника № НОМЕР_4 відкрито з метою надання послуг з розрахунково-касового обслуговування, видачею грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій (в тому числі, але не виключно - виплата заробітної плати працівникам та сплата податків).

30.01.2020 р. приватний виконавець направив на адреси вказаних банківських установи Вимоги за №№ 63-68 про повідомлення приватного виконавця про рух коштів на рахунках боржника у вказаних банках, залишок коштів на цих рахунках та арешти накладені на рахунки відкриті боржником в порядку черговості їх накладення, а також просив повідомити про дату та час прийняття постанови про арешт коштів боржника від 23.01.2020р.

Також у матеріалах виконавчого провадження наявний перелік рахунків боржника у вказаних вище банківських установах.

31.01.2020 р. до господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшла скарга від 29.01.2020 р. за вих №1001ВИХ-20-516 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дутки І.В.

В обгрунтування скарги зазначав, що 24.01.2020 АТ "Укртрансгаз" стало відомо, що приватним виконавцем Дуткою І.В. винесено постанову про арешт коштів АТ "Укртрансгаз", яка була направлена приватним виконавцем до банківських установ в яких відкриті рахунки АТ "Укртрансгаз" та прийнята до виконання. Постановою про арешт коштів від 23.01.2020 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Акціонерного товариства "Укртрансгаз", в т.ч: на грошові кошти, що містяться на рахунках: АТ "Ощадбанк" МФО 300465, АТ "Укрексімбанк" МФО 322313, АТ "Дойче БанкДБУ" МФО 380731, АБ "Укргазбанк" МФО 320478, ПАТ "Промінвестбанк" МФО 300012, АТКБ "ПриватБанк" МФО 305299. Проте, розрахункові рахунки АТ "Укртрансгаз" № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті у "АБ "Укргазбанк", використовуються для оплати праці працівників, а також інших пов`язаних з цим платежів (єдиний соціальний внесок, лікарняні, соціальне страхування тощо), що, зокрема, підтверджується платіжними дорученнями на перерахування заробітної плати та інших обов`язкових платежів. Посилаючись на ст. 8, ст. 9 43 Конституції України, ст.ст. 52, 56 Закону України "Про виконавче провадження", ч. 5 ст. 97, ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю, ст. 22, ч. ч. 1, 6 ст. 24, ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оплату праці", ч. ч. 7, 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", ч. 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", ч.1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, яка ратифікована Україною 04.08.1961, та численну судову практику стверджував, що накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам Боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на Товаристві. Керуючись ст. 339 ГПК України вважав, що дії приватного виконавця Дутки І.В. направлені на арешт та списання коштів АТ "Укртрансгаз", які знаходились на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , є протиправними та вчиненими з перевищенням повноважень, наданих Конституцією України та просив суд: 1) визнати неправомірними дії приватного виконавця Дутки І.В. у виконавчому проваджені ВП №61022068, в частині накладення арешту на рахунки АТ "Укртрансгаз" № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті у ПАТ "АБ "Укргазбанк", які призначені для виплати заробітної плати працівникам, а також інших пов`язаних з цим платежів до бюджету України; 2) визнати неправомірною постанову приватного виконавця Дутки І.В. про арешт коштів боржника від 23.01.2020 у виконавчому проваджені ВП №61022068, в частині накладення арешту на вказані рахунки; 3) зобов`язати приватного виконавця Дутку І.В. зняти арешт з вказаних рахунків Боржника.

Оскільки, ухвалою суду першої інстанції від 11.02.2020 року скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дутки Івана Васильовича залишено без задоволення, скаржником подано апеляційну скаргу.

6.Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно з ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

Пунктом 8 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

В свою чергу Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, регламентовані дії банків, які отримали постанови виконавців про арешт коштів боржника, рахунки якого відкриті в цьому банку. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою виконавця. Пунктом 9.3 цієї Інструкції передбачено, що Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Згідно ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках:

- платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення";

- що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки";

- на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Крім того, відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" також встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

З огляду на вказані норми можна дійти висновку, що Законом України "Про виконавче провадження" прямо не заборонено накладати арешт на рахунки призначені для виплати заробітної плати працівникам, а також інших пов`язаних з цим платежів до бюджету України, оскільки заробітна плата та інші соціальні витрати не підпадають під перелік, який визначений Законом України "Про виконавче провадження".

В той же час, статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язано виконавця зняти арешт з рахунку боржника в разі надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що банківські установи, в тому числі АТ "Укргазбанк", до яких приватних виконавцем направлено постанову про арешт коштів боржника, не повідомили приватного виконавця про наявність у них рахунків зі спеціальним режимом використання, або на які заборонено законом накладення арешту.

Лише АТ "Державний ощадний банк України" повідомив , що рахунок боржника НОМЕР_4 відкрито з метою надання послуг з розрахунково-касового обслуговування, видачею грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій (в тому числі, але не виключно - виплата заробітної плати працівникам та сплата податків). Проте, заявник не просить зняти арешт з цього рахунку і дії приватного виконавця щодо нього не оскаржує.

Як вбачається з п. 1 постанови про арешт коштів боржника від 23.01.2020, виконавцем зазначалося про накладення арешту "на грошові кошти, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику".

Проте, АТ "Укргазбанк" жодних повідомлень про наявність таких рахунків, належних боржнику, в т.ч. тих, які використовуються ним для виплати заробітної плати, та пов`язаних з цією виплатою платежів до бюджету та соціальних фондів, перерахування на карткові рахунки, на адресу приватного виконавця не надсилав.

Крім цього, судом враховано, що на підтвердження своїх доводів скаржником не надано виписки по руху коштів по рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ "АБ Укргазбанк", та належать скаржнику, навіть за один чи декілька місяців, договору банківського рахунку, з яких можливо було б дійти висновку про цільове призначення вказаних рахунків саме для виплати заробітної плати. У скарзі заявником також не вказано розміру фонду заробітної плати та розміру інших пов`язаних з цим платежів до бюджету України та державних цільових фондів, пов`язаних з такою виплатою, на підтвердження своїх доводів та в обґрунтування необхідного йому для здійснення таких щомісячних виплат грошових коштів, з яких можливо б було зняти арешт. Подані ним окремі платіжні доручення, на підставі яких здійснювалася виплата заробітної плати не спростовують того факту, що вказані рахунки можуть бути ним використані і для іншої господарської діяльності АТ "Укртрансгаз".

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказані рахунки можуть використовуватись скаржником (боржником) для здійснення інших розрахунків у своїй господарській діяльності, що може призвести до зловживання боржником своїми правами та про безпідставне звільнення його від обв`язку виконання судового рішення, що є неприпустимим з огляду на обов`язковість виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

7.1. Скаржник в апеляційній скарзі просить залучити письмові докази, а саме:

- платіжне доручення № TR:3174672.90722.11234 від 08.01.2020 року;

- договір № 11576 про надання послуг по обслуговуванню платіжних карток від 04.12.2014;

- плановий фонд оплати праці на січень лютий 2020 року;

- лист АТ «Укргазбанк» з додатками до нього реєстрами платіжних вимог за період з 01.11.2019 по 14.02.2020 року.

Скаржник зазначає, що не було можливості подати вищезазначені докази, у зв`язку з їх відсутністю на час подання скарги на дії скарги на дії приватного виконавця.

Згідно зі статтею 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви ( у даному випадку разом з поданням скарги). Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заявлені вимоги мають бути подані позивачем одночасно з позовною заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.

У свою чергу, статтею 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 Господарського кодексу України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17 та від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15.

Отже, подані скаржником нові докази не досліджуються судом апеляційної інстанції та не враховуються при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

7.2. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить закрити провадження у справі, посилаючись на те, що постановою приватного виконавця Дутки І.В. ВП №61044377 від 17.03.2020 знято арешти з коштів, які містяться на рахунках боржника в АТ «Укртрансгаз».

Колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для закриття провадження у справі, оскільки постанова приватного виконавця Дутки І.В. від 17.03.2020 року № ВП 61044377 про зняття арешту коштів , які містяться на рахунках боржника в АТ «Укртрансгаз», постановлена після розгляду судом першої інстанції скарги позивача на дії приватного виконавця.

7.3. Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 зроблено висновок, що чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що скаржником не доведено, що рахунки боржника № НОМЕР_3 та НОМЕР_2 , на кошти на яких виконавцем був накладений арешт, призначені виключно для виплати заробітної плати, а також інших пов`язаних з цим платежів до бюджету України. Зазначені рахунки не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Більш того, в апеляційній скарзі скаржник сам зазначає, що у скарзі на дії приватного виконавця не зазначалось про використання арештованих рахунків виключно для оплати праці та інших платежів до бюджету України (т.5 а.с. 215-216).

Також АТ «Украгазбанк», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунках № НОМЕР_3 та НОМЕР_2 виконало (т. 5 а.с. 151). Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Разом з тим, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Колегією суддів не встановлено, що боржник звертався до виконавця із заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі та просив не накладати або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунках № НОМЕР_3 та НОМЕР_2 для виплати заробітної плати своїм працівникам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19 зроблено наступний правовий висновок:

"Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

З установлених судами обставин вбачається, що рахунок боржника № НОМЕР_1, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю."

Отже, усталеною судовою практикою Верховного Суду спростовуються доводи апеляційної скарги, оскільки належного доказу щодо призначення арештованих рахунків виключно для виплати заробітної плати у матеріали справи не надано.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Права скаржника не порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, а ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020 у справі № 908/2322/16 постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, оскаржуваного судового рішення - без змін.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/2322/16 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/2322/16 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 03.07.2020 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд