ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020м. ДніпроСправа № 904/319/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Полевичек Д.А.

за позовом Фізична особа-підприємець Сусло Сергій Васильович, м. Павлоград

до Приватне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград

про стягнення заборгованості за договором перевезення побутового палива в розмірі 659 481,00 грн.

Представники:

від позивача: Кудрін Д.А.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична-особа підприємець Сусло Сергій Васильович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення заборгованості за перевезення побутового палива за договором №1196-ПВ-ПА від 12.12.2018 основну суму заборгованості у розмірі 659481,00 грн., збитки в сумі 9821,15 грн., пеню в сумі 56 485, 79 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 25000,00грн., витрати зі сплати гонорару третейському суді зі сторони позивача ОСОБА_1 в розмірі 41730,00 грн., витрати зі сплати гонорару головуючому третейському судді Кім Г.В. в розмірі 1500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням умов договору, в частині не сплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 22.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено її у підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 04.02.2020.

У судовому засіданні 04.02.2020р. оголошено перерву до 18.02.2020р.

03.02.20р. Відповідачем подано відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач зазначає, що обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги вже були предметом розгляду у справі 904/3987/19 та описані у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 13.01.20.

14.02.20р. Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву в якому зазначив, що угода про третейський розгляд спору, що передбачена в укладеному договорі не може бути виконана, з огляду на відсутність формування третейського суду та неможливості розпочати розгляд справи у розумні строки внаслідок самовідводу третейського судді Мележик О.О. та ненандання іншої кандидатури третейського судді з боку відповідача.

17.02.2020 Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 18.02.2020 підготовче засідання відкладено на 25.02.2020 року на 15 год. 30 хв..

02.03.2020 від Відповідача надійшло доповнення до відзиву в якому відповідач зазначив, що згідно з п.7.9 Договору пеня не може перевищувати 5000 грн.. окрім цього відповідач зазначає, що вимоги позивача про стягнення витрати зі сплати гонорару третейському суді зі сторони позивача та витрат зі сплати гонорару головуючому третейському судді не мають жодного відношення до судових витрат та не можуть бути задоволені. Також відповідач вважає, що витрати на правову допомогу необгрунтовані та недоведені.

17.03.2020 від Позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій позивач просить стягнути з відповідача основну суму заборгованості у розмірі 659 481,00 грн., збитки в сумі 17723,50 грн., пеню в сумі 56 885,14 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 25 000 грн., витрати зі сплати гонорару третейському суді зі сторони позивача ОСОБА_1 в розмірі 41 730,00 грн., витрати зі сплати гонорару головуючому третейському судді Кім Г.В. в розмірі 1500,00 грн..

17.03.2020 від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із встановленням карантину на всій території України (постанова КМУ №211 від 11.03.2020).

13.04.2020 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 15.04.2020 відкладене підготовче судове засідання на 19.05.2020р. о 14:30 год..

18.05.2020 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 19.05.2020 закрито підготовче провадження та призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 01.06.20 на 12:30 год.

В призначене на 01.06.20 на 12:30 год. судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився. В судовому засіданні оголошено перерву до 24.06.20 о 12:30 год..

В призначене на 24.06.20 о 12:30 год. судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, будь-яких клопотань від відповідача до суду не надходило.

При цьому, суд приходить до висновку щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, з огляду на обізнаність відповідача про розгляд даної справи судом, про що свідчать наявні в матеріалах справи відзив на позовну заяву (а.с.50), доповнення до відзиву на позовну заяву (а.с.108-110, 117-120), а також від представника відповдіача неодноразово надходили клопотання про відкладення розгляду справи, які були задоволені судом (а.с.85, 133-135, 141-144, 153-155), окрім цього представник відповідача приймав участь у судовому засіданні 04.02.20.

Вищенаведене свідчить про те, що відповідач був обізнаний про наявність даного судового провадження.

При цьому суд зазначає, що учасники судового провадження, мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що наголошував Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України".

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Для цих цілей існує Єдиний державний реєстр судових рішень.Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідач по справі, бажаючи взяти участь у судовому засіданні, проте будучи позбавленим такої можливості у зв`язку з карантинними заходами, відповідно до приписів статті 197 ГПК України має право взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду може бути здійснено за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon". Проте відповідного клопотання відповідачами заявлено не було.

Матеріали справи містять докази повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання. Участь представників учасників у засіданні суду є правом, а не їх обов`язком, виходячи зі змісту статей 202, 216 ГПК України.

Аналогічного висновку дішов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 26.05.2020 р. по справі №1-24-7-5/297-06/7817.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 24.06.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Суслом Сергієм Володимировичем (перевізник) та приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» (замовник) було укладено договір на перевезення побутового палива № 1196-ПУ-ПА (надалі також - договір), відповідно до умов якого перевізник взяв на себе зобов`язання надати послуги з перевезення побутового палива (вантаж) автомобільним транспортом з вугільного складу (м. Першотравневе) до пункту призначення та передати вантаж уповноваженій на отримання вантажу особі (вантажоодержувачу), а замовник бере на себе зобов`язання забезпечити роботою замовлений транспорт та здійснити оплату за перевезення вантажу в порядку, передбаченому умовами даного договору (п. 1.1, 1.4 договору).

У пункті 6.5 договору сторони передбачили, що всі спори, що виникають між сторонами в зв`язку з виконанням даного договору або стосуються його змін, припинення, недійсності, підлягають розгляду і вирішуються в третейському суді для розгляду конкретного спору (третейський суд "ad hoc").

Відповідно до пункту 6.6 договору третейський суд для розгляду конкретного спору формується і діє в складі трьох третейських суддів. Персональний склад третейського суду для розгляду конкретного спору визначається сторонами в порядку, передбаченому в пункті 6.9 даного договору.

Як передбачено пунктом 6.7 договору, місцезнаходження третейського суду для розгляду конкретного спору сторони визначають у кожному конкретному випадку, при порушенні третейського розгляду.

Згідно із п. 6.8 договору третейський розгляд порушується за допомогою вручення позивачем відповідачу вимоги про третейський розгляд конкретного спору по даному договору.

За умовами п. 6.9 договору склад третейського суду для розгляду конкретного спору формується в наступному порядку. Одного третейського суддю обирає позивач, вказавши інформацію про нього, згідно п. 6.10 даного договору і Закону України "Про третейські суди", у своїй вимозі. Другий третейський суддя обирається відповідачем протягом 30 календарних днів з моменту отримання від позивача вимоги про третейський розгляд. У своєму повідомленні позивачу про призначення третейського судді відповідач вказує інформацію про нього, згідно із п. 6.10 даного договору та Закону України "Про третейські суди". Третій третейський суддя, що виступає в якості голови, обирається двома обраними третейськими суддями протягом 30 календарних днів з моменту обрання другого третейського судді, з урахуванням вимог п. 6.10 даного договору і Закону України "Про третейські суди". У випадку недосягнення згоди у виборі третього третейського судді протягом вказаного строку такого третейського суддю визначає компетентний орган за письмовим запитом однієї із сторін. Відвід судді може бути заявлений тільки в випадку якщо існують обставини, що викликають обґрунтовані сумніви відносно його безсторонності або незалежності, або якщо він не має відповідної кваліфікації. Сторона може заявити про відвід обраного нею третейського судді тільки у випадку, якщо обставини, що є підставою для відводу визначеного або обраного нею третейського судді, стали відомі цій стороні після його призначення або обрання.

Відповідно до умов п. 6.13 договору рішення третейського суду для розгляду конкретного спору є остаточним та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених законодавством України. Сторони зобов`язуються добровільно виконувати рішення третейського суду. Сторони приймають всі необхідні заходи з метою забезпечення виконання рішення третейського суду для розгляду конкретного спору. Примусове виконання рішення третейського суду для конкретного спору може вимагатися у компетентному державному суді.

У п. 6.14 договору сторони погодили, що процедура і правила, яких необхідно дотримуватись в ході третейського розгляду, визначаються Законом України "Про третейські суди" і даною третейською угодою.

Згідно з п. 6.15 договору умови даного договору, що містять відомості про найменування сторін їх місцезнаходження, місце і дату укладення Договору, є складовими частинами третейської угоди, викладеної у розділі 6 даного договору.

З матеріалів справи також вбачається, що у липні 2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою від 26.07.2009 року про третейський розгляд спору, у якій з посиланням на п. 6.5 договору, вказав на доцільність передачі цього спору на вирішення третейському суду «ad hoc», а також повідомив, що ним обрано третейського суддю Логівінова Сергія Сергійовича.

У відповідь на цю вимогу, отриману згідно вхідного штемпелю 01.08.2019 року, відповідач листом від 27.08.2019 року повідомив, що ним обрано третейського суддю для розгляду конкретного спору - ОСОБА_2 , яка відповідає вимогам, визначеним у третейській угоді згідно договору.

В подальшому суддею, що було обрано позивачем, відповідно до повідомлення від 11.09.2019 року запропоновано обрати третім третейським суддею (головуючим) Соболя М.А. або ОСОБА_3 або ОСОБА_4 , а суддею, обраним відповідачем, у відповідь, згідно повідомлення від 25.09.2019 року, запропоновано таким суддею Щербань Л.А.

Листом від 17.09.2019 року ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля запропоновано обрати третім третейським суддею (головуючим) - Щербань Лілію Анатоліївну та жодним чином не обгрунтовано, чому запропоновані кандидати ФОП Сусло С.В. (Соболь М.С., Мухітдінов Р.Д., Щербіна А.П.) не влаштовують ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля.

23.09.2019 року на адресу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля було надіслано лист з проханням повідомити результат розгляду запропонованих кандидатур третього третейського судді (Соболь М.С.. Мухітдінов Р.Д.. Щербіна А.П.). та обгрунтування відмови в обранні третього третейського судді. Станом на 04.10.2019 року жодної відповіді ФОП Сусло С.В. не отримав, вважає, що ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля умисно ухиляється від обрання третього третейського судді з метою уникнення розгляду даного спору.

04.10.2019 року ФОП Сусло С.В. звернувся до Дніпропетровської торгово -промислової палати для призначення третього третейського судді (головуючого).

22.10.2019 року Дніпропетровською торгово - промисловою палатою для розгляду даного спору було призначено третього третейського судді (головуючого) - Кім Ганну Володимирівну.

Після обміну сторонами по справі позовною заявою та відзивом на позов, отримання позову всіма третейськими суддями, третейський розгляд було призначено на попередньо узгоджену з третейськими суддями дату 12.11.2019 року.

В узгоджену дату від ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля не заявився ані представник, ані третейський суддя Мележик О.О., розгляд справи було відкладено на 20.11.2019 року об 12:00 год..

20.11.2019 року для розгляду спору з`явився представник відповідача та надав заяву третейського судді зі сторони відповідача - ОСОБА_5 про відвід від участі у розгляді третейської справи. Пропозицій щодо призначення іншого третейського судді з боку ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля не надано.

З огляду на відсутність формування складу третейського суду, та неможливість розпочати розгляд справи у розумні строки, розгляд справи третейським судом не видався за можливе, про що було складено акт (а.с.37).

Відповідно до ст. 20 Закону України Про третейські суди, у разі звернення до особи за отриманням згоди на обрання чи призначення її третейським суддею у конкретній справі ця особа повинна повідомити про наявність обставин, які є підставами для підводу чи самовідводу відповідно до статті 19 цього Закону.

Третейський суддя повинен без зволікання повідомити сторони про підстави його відводу чи самовідводу, зазначені у статті 19 нього Закону, що виникли після початку третейського розгляду, та заявити самовідвід.

Про обрання третейським суддею Мележик О.О. відповідач повідомив позивача в своїй відповіді на вимогу про третейський розгляд ще 27.08.2019 року. Заява про самовідвід складена 19.11.2019 року, Позивач вважає, що є очевидним фактом порушення вимог ст. 20 Закону України Про третейські суди щодо строку повідомлення про самовідвід та, як наслідок, умисного затягування, унеможливлення розгляду даного спору зі сторони відповідача - ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, що стало причиною звернення з даним позовом до Господарського суду Дніпропетровської області.

Розглянувши даний позов суд дійшов до висновку про можливість його розгляду в порядку господарського судочинства, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини 1 та 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 5 статті 4 Господарського процесуального кодексу України допускається угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу).

У відповідності до ч. 4 статті 4 Господарського процесуального кодексу України відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Відповідно до ч.1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Як встановлено матеріалами справи, сторони, укладаючи договір №1196-ПУ-ПА від 12.12.2018 про перевезення побутового палива із третейським застереженням погодили, що будь-які суперечки та спори щодо даного договору між ними підлягають розгляду третейським судом для розгляду конкретного спору.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Господарський суд, розглядаючи дану справу бере уваги те, що хоча сторони і погодили у укладеному договорі можливість розгляду виниклого спору у третейському суді, наявність такого застереження не можна вважати відмовою від права до звернення до суду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касагаційного господарського суду у своїй Постанові від 11.02.2020 у справі №904/2728/19.

Господарський суд Дніпропетровської області, дослідивши договір та матеріали справи дійшов висновку, що у даній справі наявні докази неможливості виконання вказаної третейської угоди, що підтверджується актом про неможливість розгляду справи третейським судом «Ad hoc» складеним 20.11.2019 третейським суддею Кім Г.В., третейським суддею Логвіновим С.С., представником ФОП Сусло С.В. Кудріним Д.А. за участю представника ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Скиби О.С., який відмовився від підпису (а.с.37).

Як встановлено судом, на виконання укладеного договору на перевезення побутового палива № 1196-ПУ-ПА, позивачем впродовж січня, лютого та березня 2019 року, здійснювалось перевезення побутового палива (вугілля).

Актом №3 від 28.02.2019 на надання транспортних послуг до договору № 1196-ПУ-ПА від 12.12.2018 сторони погодили факт надання позивачем автотранспортних послуг у кількості 25252 км., на загальну суму 292418,16 грн. Зазначений акт підписаний позивачем та відповідачем, а також скріплений їх печатками (а.с.25).

Замовником (відповідачем у даній справі) складено «Реєстр талонів замовника про надання послуг» перевізником ФЛ-П Сусло С. ОСОБА_6 за період з 01.02.2019 по 28.02.2019. З даного реєстру вбачається надання позивачем послуг у кількості 25252 км. на загальну суму 292418,16 грн. Зазначений реєстр підписано головним фахівцем ОЗД Л.Г.Таран (а.с. 26-27).

Актом №5 від 31.03.2019 на надання транспортних послуг до договору № 1196-ПУ-ПА від 12.12.2018 сторони погодили факт надання позивачем автотранспортних послуг у кількості 31698 км., на загальну суму 367062,84 грн. Зазначений акт підписаний позивачем та відповідачем, а також скріплений їх печатками (а.с.28).

Замовником (відповідачем у даній справі) складено «Реєстр талонів замовника про надання послуг» перевізником ФЛ-П Сусло С. ОСОБА_6 за період з 01.03.2019 по 31.03.2019. З даного реєстру вбачається надання позивачем послуг у кількості 31698 км. на загальну суму 367062,84 грн. Зазначений реєстр підписано головним фахівцем ОЗД Л.Г.Таран (а.с. 29-30).

Як встановлено матеріалами справи, сторони у п.4.3 договору № 1196-ПУ-ПА від 12.12.2018 погодили порядок здійснення розрахунків за надані послуги. Так, відповідач зобов`язаний сплатити перевізнику (позивачу) вартість наданих послуг, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок перевізника на протязі 5 робочих днів з 30 календарного дня з дати підписання сторонами відповідного акту приймання передачі наданих послуг (а.с.13).

Як зазначалось вище, сторони 28.02.2019 склали Акт №3 на загальну суму 292418,16 грн.. Строк здійснення відповідачем оплати за вказаним актом спливає 08.04.2019.

За складеним 31.03.2019 Актом №5 на загальну суму 367062,84 грн. строк здійснення відповідачем оплати за вказаним актом спливає 10.05.2019.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Факт надання послуг позивачем за спірним договором підтверджується матеріалами справи, відповідач доказів здійснення оплати наданих позивачем за Актами №3 та №5 послуг суду не надав, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором в розмірі 659481 грн., яка складається із заборгованості за Актом №3 на суму 292418,16 грн. та заборгованості за Актом №5 на суму 367062,84 грн. підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач своєчасно оплату за вказаними актами не здійснив, то такими діями допустив порушення зобов`язання.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем, урахуванням уточненої позовної заяви від 17.03.20, заявлено до стягнення 3% річних за допущене порушення зобов`язання у загальній сумі 17723,50 грн., які нараховані на суму боргу за Актом №3, яка складала 292418,16 грн., за період з 08.04.2019 по 17.03.2020 у розмірі 8286,80 грн. та на суму боргу за Актом №5, яка складала 367062,84 грн. за період з 10.05.2019 по 17.03.2020 у розмірі 9436,70 грн..

Судом при перевірці заявлених до стягнення 3% річних, встановлено наступне.

Так, як зазначалось вище, п.4.3 договору № 1196-ПУ-ПА від 12.12.2018 передбачено здійснення оплати на протязі 5 робочих днів з 30 календарного дня з дати підписання сторонами відповідного акту приймання передачі наданих послуг.

Як встановлено матеріалами справи, Акт №3 складено 28.02.2019, відлік 30 календарних днів слід починати з наступного від дати складання акту дня. Таким чином, 30 календарним днем є 30.03.2019 року з якого відповідач зобов`язаний здійснити оплату протягом 5 робочих днів. Оскільки 30.03.2019 є вихідним днем (субота), то відлік робочих днів слід починати з першого робочого дня, яким є 01.04.2019. 5-й робочий день припадає на 05.04.2019, який теж є робочим. Таким чином порушення строку виконання зобов`язання починається з 06.04.19. Оскільки суд позбавлений права виходити за межі заявлених позовних вимог, а позивач здійснив нарахування 3% річних за вказаним Актом №3 за період з 08.04.2019 по 17.03.2020 у розмірі 8286,80 грн., то перевірці обґрунтованості вимог підлягає сума 3% річних саме у визначений позивачем період.

Перевіривши суму заявлених до стягнення 3% річних за допомогою системи «Законодавство», суд встановив, що розрахунок річних виконаний позивачем арифметично та методологічно правильно, а отже є обґрунтованим.

За Актом №5 від 31.03.2019 відлік 30 календарних днів слід починати з наступного від дати складання акту дня. Таким чином, 30 календарним днем є 30.04.2019 року з якого відповідач зобов`язаний здійснити оплату протягом 5 робочих днів. Оскільки 30.04.2019 є робочим днем, то відлік робочих днів слід починати з нього. 5-й робочий день припадає на 07.05.2019, який теж є робочим. Таким чином порушення строку виконання зобов`язання починається з 08.05.19. Оскільки суд позбавлений права виходити за межі заявлених позовних вимог, а позивач здійснив нарахування 3% річних за вказаним Актом №5 за період з 10.05.2019 по 17.03.2020 у розмірі 9436,70 грн., то перевірці обґрунтованості вимог підлягає сума 3% річних саме у визначений позивачем період.

Перевіривши суму заявлених до стягнення 3% річних за допомогою системи «Законодавство», суд встановив, що розрахунок річних виконаний позивачем арифметично та методологічно правильно, а отже є обґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми 3% річних у загальному розмірі 17723,50 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення пеню за порушення відповідачем зобов`язання з своєчасної оплати послуг, яка за розрахунком позивача 56485,79 грн., та складається з: 27583,43 грн. нарахованої за актом №3 за період 08.04.2019 по 23.10.2019; 28902,36 нарахованої за актом №5 за період з 10.05.2019 по 23.10.2019.

Статтею 550 ЦК України передбачено право кредитора на стягнення неустойки з боржника у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 ЦК України пеня віднесена до видів неустойки.

Пунктом 7.9 Договору передбачено нарахування пені в розмірі облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочки, але не більше 5000 грн..

Судом, здійснено перевірку заявленої до стягнення пені за допомогою системи «Законодавство» та встановлено наступне.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, вірним періодом для нарахування пені за актом №3 на суму 292418,16 грн. є період з 08.04.2019 по 07.10.2019.

Сума пені за розрахунком суду за даний період складатиме 25131.94 грн. Однак, враховуючи положення п.7.9 договору яким встановлено граничний розмір пені для порушеного зобов`язання в розмірі 5000 грн., сума пені за Актом №3 яка підлягає стягненню з відповідача складає 5000 грн..

При здійсненні перевірки суми пені заявленої до стягнення за Актом №5 на суму 367062,84 грн. за період 10.05.2019 по 23.10.2019, встановлено що період нарахування визначений позивачем вірно, сума пені за розрахунком суду здійсненим за допомогою системи «Законодавсто» за даний період складатиме 28661.07 грн.. Однак, враховуючи положення п.7.9 договору яким встановлено граничний розмір пені для порушеного зобов`язання в розмірі 5000 грн., сума пені за Актом №5 яка підлягає стягненню з відповідача складає 5000 грн..

Враховуючи вищезазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенні у розмірі 10000 грн., з яких 5000 грн. пеня за Актом №3 та 5000 грн. пеня за Актом №5.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача витрат зі сплати гонорару третейському судді Логвінову С.С. в розмірі 41730 грн. та третейському судді Кім Г.В. в розмірі 1500 грн., то суд вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, з наведеної норми процесуалього права вбачається, що витрати понесені сторою при здійсненні розгляду третейським судом не є судовими витратами в розумінні господарського процесуального кодексу.

Окрім цього, суд, зазначає, оскільки як вже було встановлено судом, розгляд справи у третейському суді не відбувся, про що було складено акт від 20.11.2019 (а.с.37), а умовами угоди №1 від 12.11.2019 передбачено оплату гонорару третейському судді за участь в розгляді спору у складі третейського суду.

Отже, враховуючи вищезазначаене, позовні вимоги про стягнення витрат зі сплати гонорару третейському судді Логвінову С.С. в розмірі 41730 грн. та зі сплати гонорару третейському судді Кім Г.В. в розмірі 1500 грн. не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції» звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття13 ГПК України зазначає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч.4 зазначеної статті кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Оскільки факт надання послуг позивачем за спірним договором підтверджується матеріалами справи, відповідач доказів здійснення оплати наданих позивачем за Актами №3 та №5 послуг суду не надав, отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 8744,13 грн. судового збору.

Керуючись: 2, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Сусло Сергія Васильовича до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"(51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Соборна, буд.76, ) на користь Фізичної особи-підприємця Сусло Сергія Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 659481 грн. основного боргу, 17723,50 грн. 3% річних, 10000 грн. пені та 8744,13 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Рішення суду може бути оскаржене протягом 20-ти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 03.07.2020

Суддя С.П. Панна