РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.06.2020Справа № 910/17126/19

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко Г. П.,

за участю секретаря - Лебович А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛЕКС" (03039, м. Київ, вулиця Голосіївська, будинок 7, корпус 1А; ідентифікаційний код: 39711390)

До Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код: 00032767)

Про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583-р

За участі представників сторін:

Від позивача: Тарадай К. В. (довіреність б/н від 17.01.2020);

Від відповідача: Атаманюк Г. В. (наказ № 3-ОД від 21.01.2020; Положення про відділ супроводження справ у судах від 22.01.2020).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛЕКС" (далі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі відповідач) про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583-р.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає, що рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583-р є незаконним, оскільки у рішенні не наведено фактів та доказів, які підтверджують узгодження між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРОМАШ" своєї поведінки, спрямованої на обмеження чи усунення конкуренції між ними, зокрема і узгодження цінових пропозицій Учасників, не доведено вчинення позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРОМАШ" антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

У зв`язку з цим позивач просить поновити строк на оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583-р та визнати недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583-р в частині:

- визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛЕКС" вчиненням порушення, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних зладжених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю Шарнірно-зчленований самоскид вантажопідйомністю 55 тон [оголошення в системі електронних закупівель "Prozorro" № UA-2017-12-20-000968-C], проведених філією "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія"

- накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛЕКС" у розмірі 2 272 500 (два мільйони двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот) 00 гривень за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 03 вересня 2019 №583-р.

- визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛЕКС" вчиненням порушення, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних зладжених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю Шарнірно-зчленований самоскид вантажопідйомністю 55 тон [оголошення в системі електронних закупівель "Prozorro" №UA-2018-01-04-000345-a], проведених філією "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія".

- накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛЕКС" у розмірі 2 272 500 (два мільйони двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот) 00 гривень за порушення, зазначене в пункті 4 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 03 вересня 2019 соку №583-р.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 684, 00 грн.

10.12.2019 Суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, встановив позивачеві строк на усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали шляхом надання суду належних доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з переліком долучених до неї додатків у встановленому законом порядку, (вказати номер позовної заяви, кількість сторінок, перелічити додатки, що направляються відповідачу) , а також надати розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс або які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи.

19.12.2019 від позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, якою останній усунув недоліки, встановлені ухвалою Суду про залишення позовної заяви без руху.

23.12.2019 Суд відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання по справі на 21.01.2020.

13.01.2020 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Голекс».

В судовому засіданні 21.01.2020 Суд за власною ініціативою ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 27.02.2020.

07.02.2020 через відділ канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

27.02.2020 через відділ канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 27.02.2020 Суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 24.03.2020.

Розгляд даної справи, призначений на 24.03.2020 не відбувся, оскільки з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 9/рс-186/20, засідання Господарського суду міста Києва у складі судді Бондаренко Г.П., призначені на 24.03.2020, були зняті з розгляду, про що було розміщено відповідне оголошення на сайті Судової влади України.

Про наступну дату судового засідання по справі - 26.05.2020, Суд повідомив учасників справи ухвалою - повідомленням від 14.04.2020.

В судовому засіданні 26.05.2020 Суд оголосив перерву до 30.06.2020.

В судове засідання 30.06.2020 учасники справи прибули та надали Суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Під час дослідження доказів по справі Суд з`ясував, що сканкопії матеріалів справи № 143-26.13/107-18 надані відповідачем на диск CD-R не засвідчені електронним цифровим підписом уповноваженої особи, у зв`язку з чим Суд визнав неналежними та недопустими відповідні докази. Інших доказів, а саме матеріалів адміністративної справи № 143-26.13/107-18, поданий в належним чином засвідченій копії матеріали даної господарської справи не містять.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши долучені до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 03.09.2019 Антимонопольним комітетом України за результатами розгляду справи № 143-26.13/107-18 постановлено рішення № 583 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

В п. 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Голекс» вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю - «Шарнірно-зчленований самоскид вантажопідйомністю 55 тон» (оголошення № UA-2017-12-20-000968-c), проведених філією «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини вказаного рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Голекс» штраф у розмірі 2 272 500, 00 гривень (п. 3 рішення).

В п. 4 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Голекс» вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю - «Шарнірно-зчленований самоскид вантажопідйомністю 55 тон» (оголошення № UA-2018-01-04-000345-a), проведених філією «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

За порушення, зазначене в пункті 4 резолютивної частини вказаного рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Голекс» штраф у розмірі 2272500, 00 гривень.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛЕКС" про оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» подана до Господарського суду міста Києва 04.12.2019 нарочно.

За твердженням позивача рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» йому не надходило, і про існування такого рішення позивач дізнався 02.12.2019 з Єдиного державного реєстру судових рішень та з офіційного сайту Антимонопольного комітету України. Оскільки позивач, на його думку, був позбавлений можливості оскаржити рішення у двомісячний строк, встановлений ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», позивач просить Суд поновити строк на його оскарження.

При цьому, із тексту оскаржуваного рішення вбачається, що листом Комітету від 09.07.2019 № 143-29/01-8750 копія подання про попередні висновки у справі № 143-26.13/107-18 була надіслана ТОВ «Голекс», і рекомендоване поштове відправлення № 902, яким ТОВ «Голекс» було надіслано лист Комітету від 09.07.2019 № 143-29/01-8750 з копією подання про попередні висновки, повернуто до Комітету, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

В той же час, ухвали суду у даній справі про залишення позовної заяви без руху від 10.12.2019 та про відкриття провадження у справі 23.12.2019, направлені позивачу на адресу його місцезнаходження зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, також повернулися на адресу суду, із зазначенням причин повернення: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» внормовано, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

В п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» судам роз`яснено, що у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" слід враховувати таке.

За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів. Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Позивач визнає, що пропустив двомісячний строк на оскарження рішення, про що свідчить прохальна частина позовної заяви, в якій позивач, в тому числі, просить Суд поновити строк на оскарження рішення.

При цьому, із наявних у справі доказів вбачається, що вся кореспонденція, яка направляється позивачу, чи то Судом чи то Комітетом, повертається з тих чи інших причин, за адресою відправника, що свідчить про не виконання позивачем вимог чинного законодавства щодо фактичного знаходження за своїм місцезнаходженням, та/або про вибірковість позивача в отриманні поштової кореспонденції. Також позивач не зважаючи на не тримання ухвал суду у даній справи (про залишення позову без руху та про відкриття провадження у справі) виконав умови ухвали про залишення позову без розгляду та з`явився в судове засідання, у дату визначену в ухвалі про відкриття провадження, що свідчить про обізнаність позивача про рух даної справи, та опосередковано свідчить про обізнаність позивача про рух справи № 143-26.13/107-18.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідач в супереч принципу змагальності судочинства не надав Суду доказів направлення ним оскаржуваного рішення на адресу позивача та або доказів на спростування твердження позивача про отримання рішення (інформації про існування рішення) в грудні 2019 року, хоча враховуючи чітку регламентованість дій відповідача при розгляді справ про порушення конкурентного законодавства, відповідні докази повинні бути в наявності у відповідача, при цьому в своєму відзиві відповідач не навів жодних заперечень щодо пропуску позивачем присічного строку на оскарження рішення.

Враховуючи вищевикладене Суд констатує, що позивачем пропущений двомісячний строк на оскарження рішення.

З огляду на те, що позивачем пропущено строк оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», оскільки позивач звернувся до суду із позовом 04.12.2019, в той час, як оскаржуване рішення було прийняте 03.09.2019, тобто двомісячний строк, визначений ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», з урахуванням часу необхідного на поштове відправлення, сплив в листопаді 2011 року, та враховуючи, що сам позивач визнає факт спливу такого строку, у позові слід відмовити.

Таку ж правову позицію викладено в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2014 у справі № 910/20362/13, від 08.07.2014 у справі № 904/9183/13, від 18.11.2014 у справі № 922/3054/14, від 24.03.2015 у справі № 922/4191/14, від 24.02.2016 у справі № 917/2029/15, від 18.02.2016 у справі № 917/2028/15, від 06.07.2016 у справі № 910/495/16, від 14.12.2016 у справі № 902/469/16.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2018 у справі № 922/4646/16 також зазначив, зокрема, наступне: «строки оскарження рішень органів Комітету є присічними та відновленню не підлягають. Пропуск встановленого частиною першою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячного присічного строку є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення органу Комітету».

Отже, Суд зазначає, що строк встановлений ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є присічним і закінчення такого строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарським судом не можуть братися до уваги доводи позивача, з приводу незаконності та/або необґрунтованості оскаржуваного рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», закінчення зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Матеріалами справи доведено, що позивач звернувся до суду із пропущенням присічного строку на оскарження рішення Комітету, що є безумовною підставою для відмови у позові, без дослідження судом інших обставин справи.

Суд також зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивачів зі сплати судового збору та інші витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛЕКС" (03039, м. Київ, вулиця Голосіївська, будинок 7, корпус 1А; ідентифікаційний код: 39711390) до Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ, 03035; ідентифікаційний код 00032767) про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 03.09.2019 № 583-р відмовити.

2. Судові витрати позивачів покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛЕКС" (03039, м. Київ, вулиця Голосіївська, будинок 7, корпус 1А; ідентифікаційний код: 39711390).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06.07.2020.

Суддя Г.П. Бондаренко