ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020м. ДніпроСправа № 904/1471/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Вінд Дей", м. Кривий Ріг

про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 70 420 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Вінд Дей" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 70 420 грн.

Ухвалою суду від 23.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/1471/20 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду, 15.06.2020 надійшло клопотання відповідача про об`єднання в одне провадження цієї справи та справи № 904/1505/20 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Вінд Дей" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 70 420 грн.

Позивач вказав, що позовні заяви подані одним і тим же позивачем до одного і того ж відповідача, позовні заяви мають однакові предмети і підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Таким чином, нормою процесуального права закріплювалося право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Відповідно до ч. 2 с. 173 ГПК України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Таку позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18.

Слід зазначити, що об`єднання в одне провадження декілька справ є правом, а не обов`язком суду, з метою досягнення процесуальної економії та ефективнішого відновлення порушеного права сторони.

З метою недопущення існування в провадженні господарського суду двох справ із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, листом від 16.06.2020 запитано у суду, в провадженні якого перебуває справа № 904/1505/20, копію позовної заяви у цій справі.

Так, дослідивши позовну заяву у справі № 904/1505/20 судом встановлено, що підставою позовних вимог у такій справі є неправильне зазначення маси вантажу у вагоні № 66208273, відправленому за накладною № 51770998.

Тоді як підставою позовних вимог у даній справі є неправильне зазначення маси вантажу у вагоні № 66767567, відправленому за накладною № 51774040.

За таких обставин, предмет та підстави позовів у справі № 904/1471/20 та №904/1505/20 не є тотожними.

Відповідач не довів, та з матеріалів справи не вбачається необхідності та доцільності об`єднання справ № 904/1471/20 та № 904/1505/20 в одне провадження. Навпаки, задоволення відповідного клопотання позивача призведе до невиправданого збільшення строків розгляду обох справ. Сам факт наявності в провадженні господарського суду кількох справ між тими ж сторонами не є безумовною та достатньою підставою для об`єднання таких справ.

За таких обставин, у задоволенні клопотання відповідача про об`єднання в одне провадження справ № 904/1471/20 та № 904/1505/20 слід відмовити.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

У вересні 2019 року згідно з накладною № 51774040, зі станції Легендарна Донецької залізниці на станцію Гуменці Південно-Західної залізниці було відправлено відповідно вагон № 66767567 з вантажем шлам вугільний.

На проміжній станції Ніжньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, на підставі акту загальної форми № 3719т від 28.09.2019, було здійснено контрольне зважування вагону № 66767567 і складено комерційний акт № 450003/205 від 29.09.2019.

Позивач наполягає на тому, що комерційний акт № 450003/205 від 29.09.2019 засвідчує, що під час комісійного зважування на вагонних 150 т. електронно тензометричних вагах заводський № 032 станції (протокол випробування 28.12.2018) вагона № 66767567, відправленого за накладною № 51774040, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше документа на 4 150 кг. Навантаження в вагоні нерівномірне, нижче бортів на 20 70 см. Вантаж марковано вапном. Поглиблень не має, маркування не порушене. Вагон бездверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Теча вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

За таких обставин, позивачем нараховано штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 70 420 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 70 420 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами, чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було перевищення фактичної маси у вагоні насупроти зазначеній у накладній), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи правильно позивачем розрахована сума штрафу).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

У вересні 2019 року згідно з накладною № 51774040, зі станції Легендарна Донецької залізниці на станцію Гуменці Південно-Західної залізниці було відправлено відповідно вагон № 66767567 з вантажем шлам вугільний.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 із змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України № 1510 від 11.10.2002 та № 1973 від 25.12.2002 (Статут), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

На проміжній станції Ніжньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, на підставі акту загальної форми № 3719т від 28.09.2019, було здійснено контрольне зважування вагону № 66767567 і складено комерційний акт № 450003/205 від 29.09.2019 (а.с. - 9).

Комерційний акт № 450003/205 від 29.09.2019 засвідчує, що під час комісійного зважування на вагонних 150 т. електронно тензометричних вагах заводський № 032 станції (протокол випробування 28.12.2018) вагона № 66767567, відправленого за накладною № 51774040, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше документа на 4 150 кг. Навантаження в вагоні нерівномірне, нижче бортів на 20 70 см. Вантаж марковано вапном. Поглиблень не має, маркування не порушене. Вагон бездверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Теча вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

Статтею 307 ГК України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до частини першої статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з частиною першою статті 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (ч. 1, 2, 3 ст. 23 Статуту залізниць України).

Приписами статті 37 Статуту визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (ч. 1, 2 ст. 24 Статуту залізниць України).

Пункт 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083 передбачає, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082.

Однак, саме зважування є найбільш точним способом визначення маси вантажу. Аналогічна правова позиція викладена в п.3.18 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею".

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

У п. 6.1 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вказано, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Зміст спірних комерційного акту свідчить про те, що в його тексті у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагона № 66767567 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній.

Зазначений акт складений відповідно до Правил складання актів та є чинним.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф за невірно зазначену масу вантажу підлягає стягненню у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивачем правильно розраховано величину штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 70 420 грн. (14 084 грн. х 5 = 70 420 грн.).

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 70 420 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться залізничною накладною №51774040 (т. 1 а.с. 7), залізничною накладною № 47442280 (т. 1 а.с. 8), комерційним актом № 450003/205 (т. 1 а.с. 9), актами загальної форми (том 1, а.с. 10 - 11), технічним паспортом ЗВВТ (том 1, а.с. 13 - 15), випискою з книги обліку контрольних зважувань (том 1, а.с. 12).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача про об`єднання в одне провадження справ № 904/1471/20 та № 904/1505/20.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Вінд Дей" (місце реєстрації: 50053, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського, буд. 19Б; ідентифікаційний код: 41717591) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ідентифікаційний код: 40150216) штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 70 420 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.07.2020.

Суддя М.О. Ніколенко