РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2020Справа № 910/3635/20

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Свириденко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НБК "МІСТ-БУД СЕРВІС"

вул. Залізничне шосе, буд.47,оф.10, м. Київ,01103

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД"

вул. Ямська, буд.41, оф.7, м. Київ, 03150

про стягнення заборгованості 589 423,16 грн.

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю НБК "МІСТ-БУД СЕРВІС" (далі - позивач) подало до Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" (далі - відповідач) про стягнення 589 423,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем станом на 08.11.2019 обліковується заборгованість за виконані будівельні роботи в сумі 554 626,25 грн. за Договором від 26.06.2019 №26/06-2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 відкрити провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.04.2020.

09.04.2020 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в котрій позивачем вказано про сплату відповідачм суми основго боргу після відкриття провадження у справі. Подальший розгляд справи здійснюватиметься із урахуванням означеної заяви.

15.04.2020 року судове засідання з розгляду справи не відбулось.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами та доповненнями), установлено з 12 березня 2020 року до 13 травня 2020 року на усій території України карантин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 підготовче засідання призначено на 10.06.2020.

09.06.2020 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за без участі представника позивача, а також докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

В судове засідання, призначене на 10.06.2020 представники сторін не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Протокольною ухвалою суду від 10.06.2020 судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 01.07.2020.

В судове засідання, призначене на 01.07.2020 представник відповідача не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №289. Представником позивача 30.06.2020 подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, яке судом задоволено.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

26 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НБК «МІСТ-БУД СЕРВІС» (надалі іменоване Субпідрядник та/або Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МБС-БУД» (надалі іменоване Підрядник та/або Відповідач) було укладено договір субпідряду № 26/06-2019 на влаштування буронабивних паль (надалі іменований Договір).

Відповідно до положень п. 2.1 Договору Підрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується на власний ризик, власними силами, засобами, матеріалами (за виключенням бетону та арматурних каркасів, які за Договором надаються Підрядником) якісно та у відповідності до будівельних норм виконати та здати Підряднику, відповідно до умов цього Договору, комплекс Робіт по влаштуванню паль випробувального куща та буро набивних паль на Об`єкті, здати Підряднику такі Роботі у встановлений Договором строк, а Підрядник здійснити приймання якісно виконаних Робіт та сплатити їх вартість у розмірі визначеному в Договірній ціні відповідно до умов Договору.

Склад, вартість, об`єми робіт, вартість та кількість матеріалів, необхідних для виконання робіт визначались сторонами у Договірній ціні, яка є Додатком № 1 та Додатком № 2 до Договору та є його невід`ємними частинами (п. 2.2 Договору).

Пунктом 3.2 укладеного між Сторонами Договору передбачено, що загальна вартість робіт визначається на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 з розрахунку фактично виконаних робіт, погоджених Сторонами.

Відповідно до п. 3.7 Договору Підрядник сплачує на користь Субпідрядника авансовий платіж у розмірі 50 % від встановленої Сторонами Договірної ціни № 1 протягом семи днів від дати укладання Договору.

Оплата фактично виконаних робіт за розрахунковий місяць здійснюється Підрядником протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання сторонами повного пакету документів, а саме: проміжного акту виконаних робіт за формою КБ-2в, Довідки про вартість виконаних робіт по формі КБ-3, Ресурсної відомості про використання матеріалів Підрядника.

Разом із Договором Сторонами було погоджено та підписано Додаток № 1 «Договірна ціна № 1» та Додаток № 2 «Договірна ціна № 2», відповідно до яких, Субпідрядник зобов`язувався виконати роботи із:

Договірна ціна №1:

- Влаштування буронабивальних паль БНПД-102-3 діаметром 1020, довжиною 47,2 м. та загальним об`ємом 38,55 м3, у кількості 1 шт.;

- Влаштування буро набивальних паль БНПД-102-3 діаметром 1020, довжиною 46,7 м. та загальним об`ємом 38,2 м3 у кількості 4 шт.;

- Здійснити супутні роботи (стиковка, вивантаження, монтаж арматурних каркасів, випробування контрольних зразків бетону, обстеження паль методом ехолокації, забезпечення будівельною технікою об`єкт будівництва).

Договірна ціна № 2:

- Влаштування буронабивальних паль БНПД-102-3 діаметром 1020, довжиною 46,7 м. та загальним об`ємом 38,2 м3, у кількості 60 шт.;

- Здійснити супутні роботи (стиковка, вивантаження, монтаж арматурних каркасів, випробування контрольних зразків бетону, обстеження паль методом ехолокації тощо).

Загальна вартість запланованих робіт, із врахуванням податку на додану вартість, відповідно до Договірної ціни № 1 становила 842 986 гривень 94 коп.

Загальна вартість запланованих робіт, із врахуванням податку на додану вартість, відповідно до Договірної ціни № 2 становила 8 888 580 гривень.

Відповідно до положень п. 3.7 У кладеного між сторонами Договору «Авансовий платіж по Договірній ціні № 1 сплачується у розмірі 50% від її суми протягом 7 (семи) банківських днів після підписання Договору, залишок суми перераховується після виконання робіт з улаштування випробувальних кущів».

За твердженням Позивача, відповідно до взятих на себе зобов`язань Відповідачем було здійснено перерахування 50 % від вартості робіт, встановлених в Договірній ціні №1 у розмірі:

01.07.2019 р. - 100 000 грн. (платіжне доручення № 1148 від 27.06.2019 р.)

02.07.2019 р. - 50 000 грн. (платіжне доручення № 1160 від 02.07.2019 р.)

02.07.2019 р. - 150 000 грн. (платіжне доручення № 1161 від 02.07.2019 р.)

08.07.2019 р. - 20 000 грн. (платіжне доручення № 1225 від 08.07.2019 р.)

10.08.2019 р. - 20 000 грн. (платіжне доручення № 1253 від 10.07.2019 р.)

а всього на загальну суму - 340 000 (триста сорок тисяч) гривень.

В свою чергу, судом встановлено, що Позивачем було виконано роботи відповідно до Додатку № 1 до Договору субпідряду № 26/06-2019 від 26.06.2019 р. із врахуванням положень Додатку № 3 до Договору субпідряду № 26/06-2019 від 26.06.2019 р. «Графік виконання робіт на об`єкті» на загальну суму 359 614 гривень 25 коп., що підтверджується укладеним із Відповідачем актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 р. (примірна форма № КБ-2в) від 31.08.2019 р.

Задля виконання подальшого етапу робіт Відповідачем було здійснено оплату у розмірі 170 000 гривень за платіжним дорученням № 1765 від 25.09.2019 р.

В подальшому, в вересні 2019 року, Позивачем було виконано будівельні роботи на загальну суму 1 237 198 гривень 49 коп., що підтверджується актом прийнятих будівельних робіт за вересень 2019 р. (примірна форма № КБ - 2в) (із них вартість матеріальних ресурсів поставки замовника склала із врахуванням ПДВ - 620 684,65 грн.). Таким чином суми виконаних робіт із виключенням суми матеріальних ресурсів замовника становила - 616 513 гривень 84 коп.

З огляду на отримані суми грошових коштів за договором № 26/06-2019 від 26.06.2019 р. суми заборгованості станом на дату підписання акту виконаних будівельних робіт за вересень 2019 р. (30.09.2019 р.) складала 421 721 гривню 16 коп.

З метою погашення наявної заборгованості та з огляду на необхідність виконання положень Договору в частині подальшого фінансування будівельних робіт Відповідачем було здійснено перерахування грошових коштів у розмірах:

04.10.2019 р. - 200 000 грн. (платіжне доручення №1790 від 04.10.2019 р.)

10.10.2019 р. - 100 000 грн. (платіжне доручення №1805 від 10.10.2019 р.)

18.10.2019 р. - 100 000 грн. (платіжне доручення №1826 від 18.10.2019 р.)

25.10.2019 р. - 300 000 грн. (платіжне доручення № 1845 від 25.10.2019 р.)

В подальшому, в жовтні 2019 року, Позивачем було виконано будівельні роботи на загальну суму 183 7 598 (один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 83 коп., що підтверджується актом прийнятих будівельних робіт за жовтень 2019 р. (примірна форма № КБ - 2в) (із них вартість матеріальних ресурсів поставки замовника склала із врахуванням ПДВ - 800 944,70 грн.), актом приймання будівельних робіт за жовтень № 5 від 31.10.2019 р. на загальну суму 35 782 гривні 50 коп. та актом приймання будівельних робіт за жовтень № 6 від 31.10.2019 р. на загальну суму 40 068 гривень 55 коп. Таким чином суми виконаних робіт із виключенням суми матеріальних ресурсів замовника становила - 1 112 505 гривень.

Відповідно до п. 3.8 укладеного між сторонами договору № 26/06-2019 від 26.06.2019 р. фінансування будівельних робіт має відбуватися у порядку передбаченому додатком № 6.

Як вбачається з додатку № 6 до договору № 26/06-2019 від 26.06.2019 р. «Графік фінансування робіт по Договірній ціні № 2 на об`єкті» фінансування виконання робіт має відбуватись за фактичним влаштуванням буро набивних паль БНП -102-3 у кількості 10 (десяти) одиниць та у розмірі 1 300 000 гривень.

З огляду на те, що станом на виконання робіт із влаштування буронабивних паль (відповідно до актів від 30.09.2019 р. та 31.10.2019 р. кількість влаштованих паль становила 10 одиниць), 31.10.2019 року настав строк фінансування оплати за договором № 26/06-2019 від 31.10.2019 р. та враховуючи суму отриманих грошових коштів, які становили різницю між отриманими коштами за попередніми актами виконаних робіт та виконаними роботами із влаштування буронабивних паль сума заборгованості станом на 01.11.2019 року становила:

278 278, 84 грн. (сума авансового платежу станом на дату складання акту виконаних робіт із влаштування буронабивних паль від 31.102.2019 р.)

1300 000 грн. (сума фінансування, яка повинна була перерахована Відповідачем на користь Позивача за фактом виконання робіт із влаштування буронабивних паль у кількості 10 (десять) одиниць).

1 112 505 грн. (сума виконаних робіт за вересень-жовтень 2019 р. із влаштування буро набивних паль).

1 112 505 грн. - 278 278,84 грн. = 834 226 гривень 20 коп. - сума заборгованості станом на 01.11.2019 р.

Судом встановлено, що Відповідачем було здійснено часткове перерахування грошових коштів у якості погашення заборгованості, а саме:

150 000 грн. - 04.11.2019 р. (платіжне доручення № 1862 від 04.11.2019 р.)

129 600 грн. - 07.11.2019 р. (платіжне доручення № 1872 від 07.11.2019 р.)

Таким чином, станом момент звернення позивача до суду із позовом, сукупна заборгованість за надані, однак не оплачені виконані будівельні роботи становила 554 626 гривень 25 коп.

02.04.2020 року представником Позивача було отримано відомості від Позивача про виконання Відповідачем власного зобов`язання щодо перерахування суми основної заборгованості у розмірі 554 626,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 307 від 28 лютого 2020 року.

У зв`язку із сплатою відповідачем суми основного боргу, позивачем до суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до котрої нова ціна позову становить 34 796,91 грн.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 10.6 Договору узгоджено, що у разі несвоєчасної оплати за поставлену продукцію, замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що він є арифметично вірним, таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 28 562,93 грн., а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, заявлено до стягнення із відповідача 3% річних у розмірі 4 570,11 грн. та 1 663,87 грн. інфляційних нарахувань. Стосовно вказаних позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що він є арифметично вірним, таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 4 570,11 грн. та 1 663,87 грн. інфляційних нарахувань, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розрахунок штрафних санкцій за несвоєчасну оплату поставленої продукції є обґрунтованим, арифметично правильним та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідачем заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку не наведено.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 28 562,93 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 1 663,87 грн., 3 % річних у розмірі 4 570,11 грн. за несвоєчасну оплату виконаних робіт.

Стосовно розподілу судових витрат та клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог, суд зазначає наступне.

Виходячи з остаточної ціни позову, що становить 34 796,91 грн. судом встановлено з платіжного доручення №143 від 18.02.2020, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8 841,36 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За приписами ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5 Наказу Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів", у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Ураховуючи наведене та приймаючи до уваги, що позивачем під час розгляду справи було зменшено розмір заявлених позовних вимог, зайво сплачений судовий збір складає 8319,40 грн. та відповідно підлягає поверненню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 521,95 грн., відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 4 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно укладеного договору про надання правової допомоги (надалі - Договір), інтереси Позивача представляє Мацко М.А. Додатком №1 від 11.02.2020 до договору сторони погодили розмір гонорару та об`єм послуг за виконання доручення Позивача.

17.02.2020р. сторонами укладено акт про надання правової допомоги (послуг) №1, що підтверджує надання послуг, сплату коштів та відсутність претензій сторін одна до одної.

Квитанцією до прибуткового касового ордеру №11/02 від 11.02.2020 підтверджується сплата позивачем оплата послуг за Договором від 11.02.2020 на суму 4 500,00 грн.

Суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Повноваження адвоката Мацко М.А. підтвердженні ордером серії від 18.02.2020.

З урахуванням наведеного, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання Мацко М.А. професійної правничої допомоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НБК "МІСТ-БУД СЕРВІС" на суму 4500,00 грн.

Відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами відповідачем не заявлялося.

З огляду на наведене, згідно із приписів ст. 129 ГПК України, витрати на правову допомогу у сумі 4500,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НБК "МІСТ-БУД СЕРВІС" підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НБК "МІСТ-БУД СЕРВІС" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" (адреса: вул. Ямська, буд.41, оф.7, м. Київ, 03150, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НБК "МІСТ-БУД СЕРВІС" (вул. Залізничне шосе, буд.47,оф.10, м. Київ,01103, ) 28562,93 грн. пені, 4570,11 грн. 3% річних, 1 663,87 грн. інфляційного збільшення, 4500,00 грн. витрат на правничу допомогу та 521,95 грн. - судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "НБК "МІСТ-БУД СЕРВІС" (вул. Залізничне шосе, буд.47,оф.10, м. Київ,01103, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 8319,40 грн., сплачений за платіжним дорученням №143 від 18.02.2020.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "НБК "МІСТ-БУД СЕРВІС" оригінал платіжного доручення №143 від 18.02.2020, замінивши відповідною копією у матеріалах заяви.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 09.07.2020

Суддя М.О. Лиськов