25.06.2020Справа № 910/1856/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши в судовому засіданні матеріали
клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Одін агро трейд"
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 910/1856/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одін Агро Трейд"
до Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу"
про стягнення 366 755,76 грн.
Представники учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Одін Агро Трейд" 10.02.2020 року звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" про стягнення 366 755,76 грн., а саме 180 000,00 грн. основного боргу, 130 788,85 грн. пені, 55 966,91 грн. втрат від інфляції.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору поставки № 07-05-1/18 від 07.05.2018 року в частині своєчасної та повної оплати поставленого за договором товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані пеня та втрати від інфляції
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1856/20 та приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, за відсутності клопотань будь - якої із сторін про інше та підстав для розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з ініціативи суду, господарським судом на підставі ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України вирішено розгляд справи № 910/1856/20 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи з ініціативи суду, судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 18.03.2020 року.
У зв`язку з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" щодо введення на всій території України карантину, судове засідання, призначене на 18.03.2020 року, не відбулося.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 року судове засідання (розгляд справи по суті) призначено на 27.05.2020 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі № 910/1856/20 позовні вимоги ТОВ "Одін агро трейд" задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одін Агро Трейд" 180000,00 грн. (сто вісімдесят тисяч грн. 00 коп.) основного боргу, 130788,85 грн. (сто тридцять тисяч сімсот вісімдесят вісім грн. 85 коп.) пені, 43345,70 грн. (сорок три тисячі триста сорок п`ять грн. 70 коп.) втрат від інфляції та 5312,03 грн. (п`ять тисяч триста дванадцять грн. 03 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Так, через відділ діловодства суду засобами електронного зв`язку 01.06.2020 року від позивача надійшло клопотання № 01/06/2020-01 про долучення до доказів понесених витрат на правничу допомогу та винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому останній просить суд стягнути з відповідача 25000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 910/1856/20, на підтвердження чого ТОВ "Одін агро трейд" надано відповідні докази та докази направлення копії клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу відповідачу. Клопотання разом з доданими до нього документами судом долучене до матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Стаття 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначає, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Як встановлено судом, клопотання представника позивача - адвоката Вовк О.В. скріплене електронним підписом, отже відповідає вимогам вказаних норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 2 ст. 221 ГПК України).

Згідно ч. 3 вказаної статті у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Одін агро трейд" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 17.06.2020 року.

До початку судового засідання 12.06.2020 року від позивача надійшла заява № 12/06/2020-01 від 12.06.2020 року, в якій останній підтримує вимоги клопотання та просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача. Подана заява долучена судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 року у зв`язку з неявкою в судове засідання уповноваженого представника відповідача та ненадання відповідачем письмових пояснень щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судове засідання по розгляду клопотання позивача відкладено на 25.06.2020 року.

У судове засідання 25.06.2020 року представники позивача та відповідача не з`явились.

Доказів отримання позивачем та відповідачем ухвали суду від 17.06.2020 року поштовим відділенням зв`язку на час розгляду справи до суду не повернуто.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення; днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Судом здійснено запит з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення позивачу № 042, в якому зазначено, що станом на 23.06.2020 року поштове відправлення вручено адресату.

Також судом здійснено запит з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення відповідачу № 069, в якому зазначено, що станом на 22.06.2020 року поштове відправлення вручено.

Про поважні причини неявки уповноважених представників сторін в судове засідання 25.06.2020 року суд не повідомлено.

До початку судового засідання 25.06.2020 року через канцелярію суду 23.06.2020 року надійшло клопотання відповідача № 2/8-6/604-20 від 23.06.2020 року, в якому останній висловлює сумніви в достовірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн., зазначаючи про відсутність в наданих копіях платіжних доручень відміток банківських установ, та просить суд витребувати у позивача оригінали документів, доданих до клопотання № 12/06/2020-01 від 12.06.2020 року, а також відкласти судове засідання на більш пізній термін до закінчення строку карантину. Клопотання судом долучене до матеріалів справи.

Будь-яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, від сторін на час розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу 25.06.2020 року суду не надано.

Розглянувши в судовому засіданні 25.06.2020 року клопотання відповідача про відкладення судового засідання суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" введено адаптивний карантин, враховуючи постанови Кабінету Міністрів України № 477 від 12.06.2020 року, № 480 від 12.06.2020 року, № 500 від 17 червня 2020 року та постанову Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 року №435 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392", якою передбачено послаблення частини карантинних обмежень, зокрема, починаючи з 11.05.2020 року відновлено діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів, з 22.05.2020 року відновлено роботу громадського транспорту, а з 25.05.2020 року - роботу метрополітенів.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України № 435 від 03.06.2020 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 та запроваджено наступний етап послаблення карантинних заходів.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги той факт, що ухвалою суду від 17.06.2020 року з метою надання відповідачу можливості реалізації права на надання письмових пояснень щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відкладалось судове засідання, а також зважаючи на необхідність дотримання встановлених ст. 244 ГПК України строків для проведення судового засідання щодо ухвалення рішення про судові витрати, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (в даній справі 27.05.2020 року), за висновками суду підстави для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на строк дії карантину відсутні, в зв`язку з чим в задоволенні відповідного клопотання відповідача судом відмовлено.

За таких обставин, зважаючи на повідомлення сторін про проведення судового засідання належним чином та відмову в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання позивача № 01/06/2020-01 в судовому засіданні 25.06.2020 року за відсутності уповноважених представників сторін за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши надані сторонами суду докази, які мають значення для розгляду клопотання, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 ГПК України.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В свою чергу, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказами і доводам, що наводяться сторонами у справі, тобто суд не може діяти на корить будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам господарського судочинства.

Таким чином суд може зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони, яка і зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат.

Як встановлено судом, у поданому до Господарського суду міста Києва позові позивач у відповідності до вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, до складу якого, окрім судового збору в сумі 5501,35 грн., включено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн., а також зазначив, що документальне підтвердження витрат буде надано не пізніше п`яти днів після розгляду справи по суті.

Окрім цього, у поданій 26.05.2020 року до початку судового засідання з розгляду справи по суті 27.05.2020 року заяві № 26/05/2020-02 від 26.05.2020 року про розгляд справи за відсутності представника позивача, міститься повідомлення про надання доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Вступну та резолютивну частини рішення у справі №910/1856/20 було проголошено в судовому засіданні 27.05.2020 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строком для подання позивачем доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу є до 01.06.2020 року (включно).

Таким чином, зважаючи на відмітку канцелярії суду про надходження 01.06.2020 року клопотання позивача про долучення доказів витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що при подані доказів на підтвердження понесених судових витрат представником позивача дотримані вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.ст. 16, 126 ГПК України).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

У ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 р., передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За результатами розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та винесення додаткового рішення судом встановлено, що позивачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про професійну правничу допомогу № 17 від 03.02.2020 року, укладений між ТОВ "Одні Агро Трейд" (клієнт за договором, позивач у справі) та Адвокатом Вовк Олександром Володимировичем (адвокат за договором) (далі - Договір); довіреність № 03-02-20/01 від 03.02.2020 року на представництво інтересів позивача та ведення справ, що стосуються взаємовідносин з ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу"; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 253 від 23.03.2007 року на ім`я Вовк О.В. ; акт приймання - передачі наданих послуг від 01.06.2020 року до Договору; рахунок на оплату № 03 від 03.02.2020 року на суму 12500,00 грн. та № 13 від 01.06.2020 року на суму 12500,00 грн. на оплату "надання професійної правничої (юридичної) допомоги у спорі з ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" за договором поставки № 07-05-1/18 від 07.05.2018 року; платіжне доручення № 449 від 10.02.2020 року на суму 12500,00 грн. та № 28 від 01.06.2020 року на суму 12500,00 грн. із зазначенням призначенням платежу "за надання професійної правничої (юридичної) допомоги у спорі з ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" згідно рах. № 3 від 03.02.2020 року та № 13 від 01.06.2020 року без ПДВ"; розрахунок витрат на професійну правничу допомогу на суму 25000,00 грн. (800,00 грн.*31,25 години).

За твердженням позивача, загальна сума нарахованих останнім до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/1856/20, склала 25000,00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України (заява № 19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Така ж правова позиція випливає з інших рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Судом встановлено, що згідно з п.п. 2.1, 3.1.5, 3.2 Договору про професійну правничу допомогу № 17 від 03.02.2020 року адвокат прийняв на себе зобов`язання представляти у встановленому порядку інтереси клієнта у спорі з ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" стосовно погашення заборгованості за договором поставки № 07-05-1/18 від 07.05.2018 року як під час досудового врегулювання спору, так і в подальшому, за позовом клієнта до ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" у Господарському суді міста Києва, судах апеляційної та касаційної інстанцій у випадку оскарження, а клієнт зобов`язався прийняти належним чином виконану роботу адвоката та оплатити у розмірі та строки, встановлені в даному Договорі, а також відшкодувати витрати, понесені адвокатом під час виконання останнім доручення клієнта.

Пунктом 4.1 сторони погодили, що вартість однієї години надання професійної правничої допомоги адвоката становить 800,00 грн. згідно наступного переліку послуг: зустріч та усна консультація клієнта, досудове врегулювання спору, ознайомлення з матеріалами справи, відповідь на запит контролюючого органу (органу влади, тощо), складання адвокатського запиту, складання клопотання, заяви тощо, представництво та захист інтересів клієнта в суді будь - яких інстанцій, представництво та захист інтересів клієнта перед іншими фізичними особами та юридичними особами в рамках виконання договору, отримання за дорученням клієнта доказів, складання скарг, заперечень, юридична експертиза документів, складання позовної заяви, зустрічної позовної заяви, заперечень на позов, складання апеляційної та касаційної скарг, отримання виконавчих документів.

Грошові кошти клієнт повинен перерахувати на поточний рахунок адвоката протягом 20 банківських днів з дня укладення договору 50% від орієнтовної суми витрат на правову допомогу, що складає 12500,00 грн. (100% орієнтовної суми витрат складає 25000,00 грн.); остаточний розрахунок повинен бути проведений не пізніше 2 банківських днів з дня винесення відповідним судом рішення.

При цьому розрахунок витрат, наданий позивачем, містить найменування послуг та розрахунок кількості годин, за які було надано правничу допомогу, загальною кількістю годин 32,25 на загальну суму 25000,00 грн., а саме: зустрічі та консультації з клієнтом - 5 годин на суму 4000,00 грн., правовий аналіз документів, збір доказів - 4 години на суму 3200,00 грн., підготовка позовної заяви, обчислення розрахунків заборгованості, звернення до суду з позовом, підготовка мирової угоди ,уточнених розрахунків, заяв та клопотань в візування та направлення документів - 15 годин на суму 12000,00 грн., проведення перемовин з представником відповідача та позивача (митне врегулювання спору) - 7,25 годин на суму 5800,00 грн.

Згідно наявного в матеріалах справи підписаного позивачем та адвокатом актом прийняття - передачі наданих послуг від 01.06.2020 року до Договору адвокат з 03.02.2020 року по 01.06.2020 року надав клієнту - ТОВ "Одін Агро Трейд" професійну правничу допомогу (правові послуги) по справі № 910/1856/20, а клієнт прийняв надані послуги, до вартості яких включені: зустріч та консультування клієнта, проведення ділових перемовин з представниками контрагента, вивчення матеріалів справи, підготовка позовної заяви, проведення розрахунків заборгованості, підготовка та складання заяв, клопотань, пояснень, додаткових пояснень, проектів мирової угоди, копіювання та візування документів, витрати на послуги поштового зв`язку.

Вартість послуг за вказаний період становить 25000,00 грн., всього до сплати в рамках договору - 25000,00 грн.

Також у вказаному акті зазначено, що жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому клієнт до адвоката не має.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як встановлено судом згідно наявного в матеріалах справи клопотання від 23.06.2020 №2/8-6/604-20, відповідач зазначає лише про необхідність відкладення розгляду питання про стягнення витрат на правову допомогу на строк дії карантину та висловлює сумніви у достовірності наданих позивачем копій платіжних доручень про оплату гонорару у зв`язку з відсутністю відмітки банківських установ на них та, відповідно, необхідністю витребування оригіналів платіжних доручень про оплату позивачем гонорару адвокату на виконання умов Договору про професійну правничу допомогу № 17 від 03.02.2020 року.

В свою чергу, оскільки, як свідчать матеріали справи, відповідачем не надано жодних заперечень щодо неспівмірності розміру заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі їх змісту, обсягу та вартості, за умови можливості здійснення грошових переказів шляхом електронних платіжних засобів, викладені в поданому клопотанні заперечення відповідача проти заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу з посиланням на наявність сумнівів у достовірності понесених позивачем витрат та за відсутності належних підстав для зазначених тверджень судом до уваги не приймаються.

За висновками суду вказані доводи щодо недостовірності (сумнівності) факту оплати витрат позивача є такими, що базуються лише на припущеннях відповідача та за відсутності заперечень останнього щодо розміру заявлених до стягнення витрат позивача та можливості зменшення їх розміру судом тільки за відповідним клопотанням відповідача, не несуть жодних правових наслідків, а отже, за висновками суду, є безпідставними та передчасними, враховуючи той факт, що виходячи з приписів чинного законодавства посилання відповідача на наявність сумнівів в достовірності наданих позивачем доказів мають оцінюватись судом виключно в контексті таких заперечень як основних.

Окрім цього чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити реальність їх оплати. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем здійснено не було.

Таким чином, зважаючи на зміст клопотання відповідача, оскільки останнє обґрунтоване тільки власним уявленням сторони, зокрема, в частині достовірності наданих позивачем доказів (копій платіжних доручень), посилання на сумніви щодо оплати правових послуг за відсутності відповідних доказів та відповідної мотивованої аргументації щодо зазначеного факту ніяким чином не впливають на оцінку судом розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та свідчать про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача в частині витребування доказів.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником позивача докази, за відсутності обґрунтованих клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 25000,00 грн. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Одін Агро Трейд" про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одін Агро Трейд" (38751, Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Шевченка, 29, кв. 2, ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 08 липня 2020 року

Суддя А.М. Селівон