ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" червня 2020 р.Справа № 922/1093/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

без виклику учасників справи

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову (вх. № 14747 від 30.06.2020)

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до 1. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), 2. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Приватне підприємство "Вячеслав" (62495, Харківська обл., смт. Васищеве, вул. Промислова, 14), 2. Харківська районна державна адміністрація в Харківській області в особі Відділу реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців (61098, м. Харків, Григорівське шосе, 52) 3. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Тетяна Петрівна (61058, м. Харків, вул. Данилевського, 10, к. 104)
про визнання недійсним договору дарування майнових прав; визнання недійсним акту прийому-передачі та виконання зобов`язань до договору дарування майнових прав, скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Харківської області подано позов ОСОБА_1 (позивача) до відповідачів: 1. ОСОБА_2 та 2. ОСОБА_3 , згідно вимог якого позивач просить суд:

- визнати недійсним з моменту вчинення договір дарування майнових прав в приватному підприємстві «Вячеслав» укладений 16.03.2020 року між ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 ;

- визнати недійсним з моменту укладення акт прийому-передачі та виконання зобов`язань до договору дарування майнових прав в приватному підприємстві «Вячеслав» від 16.03.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Т.П. зареєстрований в реєстрі 16.03.2020 року за №№ 559, 560;

- скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміна складу або інформації про засновників, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань приватного підприємства "Вячеслав" () від 17.03.20020 року №1000982; державний реєстратор Харківської районної державної адміністрації Харківської області Гончаренко Олена Анатоліївна.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складаються із: суми сплаченого судового збору у розмірі 3153,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.05.2020 о 10:00. Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне підприємство "Вячеслав".

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 28.05.2020 клопотання відповідача 1 задоволено частково в частині продовження строку для подання відзиву - відмовлено, підготовче засідання відкладено на 10.06.2020 на 11:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.05.2020 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Харківської районної державної адміністрації в Харківській області в особі Відділу реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців та приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Тетяни Петрівни.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2020 відкладено підготовче засідання на 30.06.2020 на 11:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.07.2020 на 11:00.

30.06.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 14747), в якій позивач просить заборонити державним реєстраторам проведення будь-яких реєстраційних дій відносно Приватного підприємства "Вячеслав" () адреса, 62495, Харківська обл., Харківський район, смт. Васищеве, вул. Промислова, 14, в тому разі пов`язані із зміною власників, керівника (підписанта), зміною адреси, та інших можливих дій, окрім виконання Постанови від 17 березня 2020 року Східного апеляційного господарського суду по справі №922/2199/19.

Вирішуючи по суті заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається, зокрема, на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з пунктами 4, 10 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина третя статті 137 ГПК України).

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, але не виключно задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення та уникнення негативних наслідків в результаті невжиття таких заходів.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на предмет позову у справі №922/1093/20, у випадку задоволення позовних вимог рішення у даній справі не потребує виконання рішення в порядку Закону України "Про виконавче провадження", тому в даному випадку застосовуватися та досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідно до статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В даному випадку, з обставин справи, в тому числі з факту вчинення дій з метою недопущення реєстрації за ОСОБА_1 100% статутного фонду (капіталу) та незаконного відчуження майна ПП "Вячеслав".

Так, із обставин справи слідує, що 23.03.2020 директор ПП «Вячеслав» ОСОБА_8., який був призначений колишнім власником 50% статутного капіталом - ОСОБА_2 обізнані про наявність постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 по справі №2199/19, без згоди власника 100 % статутного капіталу - Позивача ОСОБА_1 , здійснив продаж нерухомого майна належного ПП «Вячеслав» (а опосередковано позивачу ОСОБА_1 ) комплексу нежитлових будівель фізичним особам - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зазначені кошти від продажу в сумі 1880000,00 грн. Зазначені кошти на рахунок ПП «Вячеслав» не надійшли.

Також, відповідач-2 ОСОБА_3 , за відсутності правових підстав, не був залучений до участі у справі №922/2199/19.

При цьому, Статут ГІП «Вячеслав» в редакції 20018 року, який скасований судом (але відомості про це на цей час до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не внесені) дозволяє ОСОБА_3. одноособово прийняти будь-яке рішення стосовно ПП Вячеслав, зокрема відчужити свої корпоративні права, навіть прийняти рішення про припинення діяльності підприємства.

Отже у разі, якщо до закінчення розгляду справи відповідач-2 ОСОБА_3 здійснять дії щодо відчуження своїх корпоративних прав, або буде прийнято рішення про припинення діяльності підприємства, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За таких обставин, збереження спірних правовідносин в існуючому на сьогоднішній день стані буде спрямовано в тому числі на забезпечення збереження балансу інтересів як їх існуючих учасників, так і потенційно можливих учасників, які виникнуть під час вирішення спору, адже попередить можливість понесення ними можливих збитків та додаткових витрат у випадку вчинення відповідачем-2 перелічених вище дій.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права.

Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

З аналізу наведеної норми вбачається, що підставою для відмови державним реєстратором у проведенні реєстраційних дій є судове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій.

За таких обставин суд вбачає наявність зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами можливість забезпечення інтересів всіх учасників якого та попередження можливого порушення прав інших осіб при вирішенні його судом знаходиться в прямій залежності від цілісності спірних правовідносин та незмінності суб`єкта їх володіння за час вирішення даного спору судом, порушення чого у випадку задоволення позову нівелюватиме ефективність обраного позивачем способу захисту та може зумовити понесення збитків чи додаткових витрат іншими учасниками спірних правовідносин.

Отже, суд вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборонити державним реєстраторам проведення будь-яких реєстраційних дій відносно Приватного підприємства "Вячеслав" () адреса: 62495, Харківська обл., Харківський район, смт. Васищеве, вул. Промислова, 14, в тому разі пов`язані із зміною власників, керівника (підписанта), зміною адреси, та інших можливих дій, окрім виконання Постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 по справі №922/2199/19.

При цьому, суд враховує, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом встановлення відповідних заборон не обмежить права та законні інтереси як суб`єктів спірних правовідносин, так і інших осіб, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не впливають на господарську діяльність учасників справи чи інших учасників спірних правовідносин, в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін спірних правовідносин, унеможливить порушення інтересів інших осіб та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Аналогічні висновки було викладено в ухвалі Верховного Суду від 08.01.2019 у справі № 910/13501/17 та постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 904/4384/17.

Приписами частини шостої статті 140 ГПК України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача та необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення зазначеної вище заборони у визначеній судом редакції.

Вирішуючи питання про зустрічне забезпечення, суд враховує положення статті 141 ГПК України, згідно яких суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд, врахувавши викладені вище обставини та характер правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що забезпеченням даного позову відповідачеві можуть бути спричинені збитки. З урахуванням усіх наявних у справі станом на цей час доказів, суд не вбачає достатніх правових підстав для вжиття зустрічного забезпечення. Разом з тим це не виключає можливість застосування таких заходів у майбутньому за заявою заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 74, 136, 137, 138-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи до забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду у справі №922/1093/20 шляхом:

- заборонити державним реєстраторам проведення будь-яких реєстраційних дій відносно Приватного підприємства "Вячеслав" () адреса: 62495, Харківська обл., Харківський район, смт. Васищеве, вул. Промислова, 14, в тому разі пов`язані із зміною власників, керівника (підписанта), зміною адреси, та інших можливих дій, окрім виконання Постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 по справі №922/2199/19.

3. Дана ухвала відповідно до пункту 2 частини першої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

4. Стягувачем є - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

5. Боржниками є:

- Приватне підприємство "Вячеслав" (62495, Харківська обл., смт. Васищеве, вул. Промислова, 14, ).

Ухвала набирає законної сили "30" червня 2020 року та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення. Ухвала може бути пред`явлена в порядку, передбаченому Закон України "Про виконавче провадження", в строк до "01" липня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу складено та підписано 30.06.2020 р.

Суддя Є.М. Жиляєв