ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2020 р. м. Київ

Справа № 910/8496/18

Господарський суд Київської області у складі:

головуючого судді Ейвазової А.Р.,

суддів Лопатіна А.В., Шевчук Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Щербаковій В.О., розглянувши справу за позовом Установи "28 Управління начальника робіт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільміськбуд", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні: позивача - Міністерства оборони України, відповідача - Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Княгиня Ярославна", про розірвання договору від 12.08.2016, за участю від:

рокуратури - Гусарова А.В. (посвідчення), Толстореброва О.О. (посвідчення);

позивача - Кириленко О.М. (ордер серії СВ №1000823 від 26.05.2020);

відповідача - Сєтов М.О. (довіреність від 05.12.2018);

третьої особи 1 - Бабін Д.А. (довіреність №220/641Д від 13.12.2019);

третьої особи 2 - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Установа "28 Управління начальника робіт" Міністерства оборони України (далі - 28 УНР) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільміськбуд" (далі - ТОВ "Бориспільміськбуд") про розірвання договору про будівництво житлового комплексу по вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва від 12.08.2016, який укладено сторонами (т.1 а.с.5-13).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2018 відповідна заява передана до Господарського суду Київської області за підсудністю (т.1 а.с.4).

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на:

- відсутність у вказаному договорі істотних умов: строків виконання робіт, площі новозбудованого житла тощо;

- істотну зміну обставин після укладення договору - прийняття постанови касаційною інстанцією, якою встановлено, що земельна ділянка передана без дотримання її цільового призначення, з порушенням компетенції Київської міської ради;

- те, що фактично такий договір є договором про спільну діяльність і передбачає передачу відповідачу права забудови земельних ділянок, які є землями оборони, у зв`язку з чим визначення часток мало здійснюватись відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №715;

- не забезпечення відповідачем виконання п.4.2.1 договору щодо безперервного і безперешкодного доступу на будівельний майданчик та незаконну експлуатацію баштових кранів, що є майном позивача (т.1 а.с.5-13).

Також позивач вказує на порушення відповідачем зобов`язань за договором в частині компенсації витрат, пов`язаних з орендою земельної ділянки, на якій розміщений будівельний майданчик, що спричинило заборгованість у розмірі 223 967,14грн та не підписання з вини відповідача акту розподілу площ (приміщень) об`єкта (в редакції заяви про доповнення підстав позовних вимог) (т. 1 а.с.137-139).

Відповідна заява сприйнята судом як заява про зміну предмету позову та прийнята судом ухвалою від 12.10.2018 , яка занесена до протоколу судового засідання (т.2 а.с.40-44).

Приймаючи відповідну заяву, суд виходив з того, що позивач, в силу ч.3 ст.46 ГПК України, має право змінити підставу позову до закінчення підготовчого провадження і відповідна заява подана у встановлений такою нормою строк з наданням доказів направлення її копії іншим учасникам судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.08.2018 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 19.09.2018 та встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (т.1 а.с.1-3).

19.09.2018 відповідачем подано заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» (далі - ТОВ «ФК «Княгиня Ярославна») (т.1 а.с.116-119).

19.09.2019 від заступника Головного військового прокурора Генеральної прокуратури України надійшла заява про вступ у справу (т.1 а.с.130-132).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.09.2018 постановлено: залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні: позивача - Міністерство оборони України; відповідача - Приватне акціонерне товариство "Фінансова компанія "Княгиня Ярославна" (далі - ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна»; встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій; відкладено розгляд справи на 10:00 12.10.2018 (т.1 а.с.152-155).

11.10.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Відповідач у даній справі -ТОВ "Бориспільміськбуд" у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що:

- відсутні підстави для розірвання договору, оскільки відсутні умови, визначені ст.652 ЦК України, у сукупності;

- факт досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору встановлений рішенням суду, що набрало чинності, у справі №910/16405/16;

- сторонами договору складено акт щодо розподілу площ та здійснюється відшкодування витрат з оплати за землю, у зв`язку з чим посилання на відсутність відповідного акта та порушення зобов`язання щодо здійснення компенсації безпідставні;

- з ініціативи позивача проведені відкриті торги та визначено переможця, з яким і укладено договір, який позивач просить розірвати, однак, його розірвання не призведе до поновлення прав позивача;

- розірвання договору призведе до порушення прав інвесторів, оскільки на земельній ділянці побудовано житло, що належить на праві власності фізичним особам (т.1 а.с.162-173).

Третя особа - Міністерство оборони України (далі - МОУ) у поясненнях просить заявлені вимоги задовольнити, вважаючи їх обґрунтованими. Третя особа зазначає, що фактично незаконно припинено право користування частиною земельної ділянки ККЕУ, яка передана відповідно до договору, що позивач просить розірвати. Третя особа вказує, що умовами відповідного договору не передбачено будівництво житлового комплексу як житла для військовослужбовців та членів їх сімей та зазначає, що відповідний договір укладено без дотримання встановлених вимог щодо чинності правочинів (т.1 а.с.133-135).

11.10.2018 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/6988/18 за позовом Установи « 28 Управління начальника робіт» до Київради, за участі третіх осіб про визнання недійсним рішення міської ради від 24.11.2005 №473/2934 та угоди від 16.02.2016 про поновлення договору оренди (т.2 а.с.1-4).

Прокурор, представники позивача та третьої особи - МО України щодо задоволення поданого клопотання заперечували.

Ухвалою від 12.10.2018, яка занесена до протоколу засідання, у задоволенні відповідного клопотання відмовлено, зважаючи на те, що розгляд справи №910/6988/18 не унеможливлює розгляд даної справи (т.2 а.с.40-44).

12.10.2018 позивачем подано клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів (т.2 а.с.37).

12.10.2018 протокольними ухвалами суд постановив: продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; продовжити відповідачу строк для подання відзиву на позов з власної ініціативи та прийняти його; продовжити з власної ініціативи строк позивачу для подання відповіді на відзив з доказами в обґрунтування доводів відзиву та доказами направлення його копії іншим учасникам процесу до 22.10.2018; продовжити строк відповідачу для подання заперечень з доказами в обґрунтування доводів заперечення та доказами направлення його копії іншим учасникам процесу до 02.11.2018; зобов`язати третю особу надати невідкладно докази направлення учасникам справи копій пояснень; оголосити перерву у підготовчому засіданні до 09.11.2018 (т.2 а.с.40-44).

У відповіді на відзив позивач заперечує щодо доводів відзиву та просить позов задовольнити. Фактично у відповіді на відзив позивач вказує на наявність обставин, про які ним вже зазначено у позові. Окрім цього, позивач вказує, що:

- підпис на акті розподілу площ не відповідає підпису ОСОБА_1 ;

- сплата орендної плати за землю безпосередньо через органи казначейства призводить до додаткових зусиль для зменшення облікованої суми заборгованості з орендної плати;

- для укладення договору про будівництво проведено формальний конкурс, до якого незаконно залучено пов`язаних суб`єктів підприємницької діяльності - ТОВ» Бориспільміськбуд», ТОВ «Ніка ЛТД», ТОВ «Дарбудсистем»;

- права інвесторів не будуть порушені, оскільки кошти залучалися ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна», яка діє від власного імені і приймає на себе всі ризики невиконання або неналежного виконання зобов`язань перед такими особами (т.2 а.с.50-59).

У поясненнях щодо позову прокурор просить позов задовольнити, вказуючи на те, що позивач, укладаючи договір, очікував виконувати свої функції замовника будівництва реально, отримати належну та відповідну площу житла, здійснювати повноцінне користування земельною ділянкою, однак, на даний час позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору. Окрім того, на думку прокурора, фактичне виконання умов відповідного договору призведе до створення на землях оборони нового об`єкту невійськового призначення (т.2 а.с.70-72).

У поясненні, яке фактично є запереченням відповідача, він наполягає на виконанні ним обов`язків за договором щодо компенсації орендної плати відповідно до умов договору з урахуванням внесених до нього змін (т.2 а.с.79-83).

09.11.2018 судом, про що прийняті ухвали, занесені до протоколу: відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "ФК "Княгиня Ярославна" про відкладення підготовчого засідання; зобов`язано прокурора невідкладно направити копію поданих пояснень третій особі - ТОВ "ФК "Княгиня Ярославна", про що надати суду докази; зобов`язано відповідача надати для огляду оригінал акту розподілу площ від 22.09.2016, копія якого долучена до відзиву на позов; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 23.11.2018 (т.2 а.с.73-76).

23.11.2018 до суду надійшли клопотання позивача та відповідача про відкладення судового засідання (т.2 с.с.140-150-151).

Ухвалою суду від 23.11.2018, з урахуванням ухвали суду від 28.11.2018 про виправлення помилки, вирішено: здійснювати розгляд справи колегіально у складі трьох суддів; передати справу для визначення складу колегії суддів за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (т.2 а.с.156-158).

28.11.2018 за допомогою автоматизованої системи документообігу суду визначено колегію з розгляду відповідної справи у складі суддів: Ейвазова А.Р. (головуючий), Заєць Д.Г., Шевчук Н.Г. (т.2 а.с.159).

Ухвалою суду від 29.11.2018 вказану справу прийнято до провадження колегією у складі суддів: Ейвазова А.Р. (головуючий), Заєць Д.Г., Шевчук Н.Г. (т.2 а.с.160-161).

14.12.2018 відповідачем подано клопотання про призначення у даній справі комплексної судової експертизи (т.2 а.с.164-167).

14.12.2018 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу, якою зобов`язано відповідача направити копію клопотання про призначення у справі судової експертизи іншим учасникам процесу, запропоновано учасникам справи висловити свою думку у письмовому вигляді щодо необхідності призначення у даній справі експертизи та про оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11.01.2019 (т.2 а.с.170-172).

27.12.2018 третьою особою - МОУ подані заперечення на клопотання відповідача про призначення судової експертизи у даній справі, в обґрунтування якого третя особа вказує, що відповідачем не заперечується факт того, що орендна плата ним за земельну ділянку (0,8628 га) кадастровий номер :63:389:0025 починаючи з жовтня 2017 року позивачу не компенсувалась (т.2 а.с.178-180,190-192).

Позивач у заяві від 03.01.2019 також просив суд призначити у даній справі судову експертизу для: встановлення розміру земельних ділянок з кадастровими номерами :63:389:0004 та :63:389:0025; фактичного розміру вищевказаних земельних ділянок, переданих Київською міською радою позивачу та прийнятих позивачем в оренду; площі будівельного майданчику, що переданий позивачем відповідачу; фактичного розміру земельних ділянок, які використовуються відповідачем при будівництві житлового комплексу; площі земельної ділянки з кадастровим номером :63:389:0004 по вул. Поліська, в м. Києві, на яку поширюється дія обмеження - 0,0684 га, підстави встановлення такого обмеження (т.2 а.с.194-196).

Прокурор щодо призначення у даній справі судової експертизи заперечував, посилаючись на те, що вона є недоцільною, оскільки площа земельної ділянки, на якій розміщений будівельний майданчик, визначена договором, а сума земельного податку, який має сплачуватись та сума фактично сплаченого земельного податку може бути визначена шляхом отримання інформації у відповідних державних органів (т.2 а.с.205-207).

11.01.2019 позивачем подано клопотання про витребування у ТОВ «Бориспільміськбуд» усіх додаткових угод до договору про будівництво житлового комплексу по вул. Поліська в м. Києві від 12.08.2016, актів розподілу площ, розрахунку та інших документів компенсації грошовими коштами вартості квадратних метрів квартири №4 у будинку №2 площею 65,80кв.м у 2017 році (т.2 а.с.212-213).

11.01.2019 підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Зайця Д.Г. у відпустці. Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Київської області від 11.01.2019 №02-АР здійснено повторний авторозподіл справи для заміни судді (т.2 а.с.203).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2019 суддю Зайця Д.Г. замінено суддею Яремою В.А. (т.2 а.с.204).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.01.2019 справу прийнято до провадження колегією суддів у складі: Ейвазова А.Р. (головуючий), Ярема В.А., Шевчук Н.Г. (т.2 а.с.217-218).

08.02.2019 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу, якою: відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів; долучено до матеріалів справи клопотання позивача про приєднання доказів, які вирішено не брати до уваги; оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 22.02.2019 (т.3 а.с.27-31).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про витребування доказів, колегія суддів виходила з того, що позивач не зазначив, які саме додаткові угоди, акти, окрім тих, що вже є у справі, та документи компенсації він просить витребувати у відповідача та на запитання суду вказав, що йому не відомо чи укладались ще якійсь угоди, окрім наданих, а відповідач зазначив, що йому не відомо про те, що існують ще укладені сторонами додаткові угоди до відповідного договору або підписані акти. Отже, відсутні підстави вважати, що докази, які позивач просить витребувати - додаткові угоди, акти, окрім наявних у справі, та документи компенсації існують. Між тим, в силу ч.2 ст.81 ГПК України, у клопотанні про витребування доказів має бути зазначено, зокрема: який доказ витребовується обставини; які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа.

Постановляючи не приймати до уваги додаткові докази, надані позивачем, суд виходив з того, що в порушення вимог ч.9 ст.80 ГПК України, не надано доказів направлення/вручення їх третій особі.

Також, в судовому засіданні сторонам запропоновано надати додаткові докази, необхідні для дослідження у разі призначення у справі судової експертизи, у зв`язку з чим розгляд клопотання про призначення експертизи відкладено.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.02.2019 у даній справі: призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; зупинено провадження у справі (т.3 а.с.60-67).

05.03.2019 від заступника військового прокурора Центрального регіону України надійшла заява про вступ у справу (т.3 а.с.69-71).

18.03.2019 справа направлена до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення експертизи (т.3 а.с.76).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "ФК "Княгиня Ярославна" на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2019 (т.3 а.с.117-119).

23.05.2019 для продовження проведення судової експертизи матеріали господарської справи направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (т.3 а.с.122).

14.06.2019 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання експерта щодо надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи, та забезпечення попередньої оплати експертизи (т.3 а.с.129-131).

Відповідне клопотання не розглянуто, оскільки справа направлена до суду апеляційної інстанції для розгляду скарги, поданої ТОВ "Бориспільміськбуд".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Бориспільміськбуд" на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2019 (т.3 а.с.162-163).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.09.2019 провадження у справі поновлено, у зв`язку з необхідністю розгляду клопотання експерта щодо надання додаткових документів для проведення експертизи, та призначено таке клопотання до розгляду в судовому засіданні на 27.09.2019, зобов`язано сторони надати документи відповідно до клопотання експерта (т.4 а.с.3-4).

27.09.2019 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу засідання (т.3 а.с.20-22), якою: зобов`язано сторони надати суду документи, що вказані у клопотанні експерта, копія якого направлена листом від 05.06.2019 №8011/8012/19-72, або письмово повідомити про причини неможливості подання таких документів; відкладено судове засідання до 04.10.2019, враховуючи неявку позивача та не вручення йому копії ухвали від 18.09.2019 (т.3 а.с.16-19).

04.10.2019 позивачем та відповідачем подані додаткові документи з урахуванням поданого експертом клопотання.

Ухвалою від 04.10.2019 судом клопотання експерта про надання додаткових матеріалів задоволено в обсязі додаткових доказів, які надійшли від учасників справи; провадження у справі зупинено (т.4 а.с.125-127).

16.01.2020 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшла справа з висновком експертів №8011/8012/19-72/33270/33271/19-72 від 27.12.2019 за результатами проведення судової економічної експертизи (т.4 а.с.153-170).

У зв`язку з перебуванням судді Яреми В.А. у відпустці, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 17.01.2020 суддю Ярему В.А. замінено суддею Рябцевою О.О. (т.4 а.с.174).

Ухвалою суду від 20.01.2020 відповідну справу прийнято до розгляду колегією суддів у складі: Ейвазова А.Р. (головуючий), Рябцева О.О., Шевчук Н.Г.; проведення підготовчого засідання призначено на 26.02.2020 (т.4 а.с.175-176).

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Київської області від 25.02.2020 №16-АР, враховуючи перебування судді Рябцевої О.О. 26.02.2020 у відпустці, здійснено повторний авторозподіл для заміни судді у складі колегії (т.4 а.с.198).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2020 суддю Рябцеву О.О замінено суддею Лопатіним А.В. (т.4 а.с.199).

Ухвалою суду від 26.02.2020 відповідну справу прийнято до розгляду колегією суддів у складі: Ейвазова А.Р. (головуючий), Лопатін А.В., Шевчук Н.Г.; проведення підготовчого засідання призначено на 13.03.2020 (т.4 а.с.200-201).

11.03.2020 прокурором подано клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності прокурора (т.4 а.с.210).

13.03.2020 від ТОВ «Бориспільміськбуд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника (т.4 а.с.215).

У підготовчому засіданні 13.03.2020 оголошено перерву до 25.03.2020, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу (т.3 а.с.221-222).

Ухвалою від 19.03.2020 сторони повідомлено про те, що розгляд справи не відбудеться 25.03.2020 (т.5 а.с.1-2).

Ухвалою від 06.04.2020 проведення підготовчого засідання призначено на 20.04.2020 (т.5 а.с.21-22).

27.04.2020 ТОВ «Бориспільміськбуд», а 28.04.2020 прокурором подані клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на установлення карантину (т.5 а.с.31,32).

29.04.2020, з урахуванням поданих клопотань, неявки учасників справи, підготовче судове засідання відкладено на 27.05.2020, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу судового засідання (т.5 а.с.33-34).

26.05.2020 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішеннями у справі:

- №910/5532/19 за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, МОУ до Київської міської ради, Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за участі третіх осіб - ККЕУ МОУ, Установи « 28 УНР» про визнання права власності та користування на землю, визнання недійсним реєстрації права власності на земельні ділянки;

- №910/2568/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" до МОУ, за участі третіх осіб - 28 УНР, ТОВ «Фортабуд» про визнання недійсним та скасування наказу від 09.07.2019 №368 «Про ліквідацію 28 УНР» та зобов`язання вчинити дії (т.5 а.с.46-49).

27.05.2020 від прокурора надійшли пояснення по справі, у яких прокурор вказує на неправомірну передачу для забудови земельних ділянок, що є землями оборони і мають особливий правовий режим. Як вказує прокурор, розпоряджатись такими земельними ділянками має право Кабінет Міністрів України. При цьому, вказуючи на суттєве порушення зобов`язань, істотну зміну обставин, прокурор зазначив, що вважає заявлені вимоги обґрунтованими (т.5 а.с.92-100).

27.05.2020 у підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва до 12.06.2020, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу (т.5 а.с.115-118).

12.06.2020 прокурором надані заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, у якому прокурор просив у їх задоволенні відмовити (т.5 а.с.129-132); інші учасники справи у письмовому вигляді свою думку щодо поданого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі суду не надали.

12.06.2020 ухвалою, яка занесена до протоколу, судом відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішеннями у справах №910/5532/19 та №910/2568/20 (т.5 а.с.142-145).

Відмовляючи у задоволенні вказаних клопотань, колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Розгляд спорів у справах №910/5532/19 та №910/2568/20 не перешкоджає вирішенню спору у даній справі, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.

Так, предметом розгляду у даній справі №910/8496/18 є наявність у позивача права розірвати договір, у зв`язку зі зміною істотних обставин та порушенням зобов`язань за договором відповідачем. Поряд з цим, предметом спору у справі №910/5532/19 є право власності на земельні ділянки, право забудови яких передано за договором, що просить розірвати позивач у справі №910/8496/18. Однак, у даній справі не оспорюється дійсність договору, на підставі якого таке право передано, а заявлені вимоги щодо його розірвання, що передбачає інші наслідки.

У справі №910/2568/20 предметом спору є дійсність наказу Міністерства оборони України від 09.07.2019 №368 "Про ліквідацію установи "28 УНР». Однак, наявність такого наказу та спір щодо його відповідності законодавству ніяким чином не перешкоджає вирішенню спору у даній справі.

Надані відповідачем додаткові пояснення з доказами (т.5 а.с.60-65) долучені до матеріалів справи, враховуючи, що відповідні докази не могли бути подані відповідачем разом з поданням відзиву як визначено ч.3 ст.80 ГПК України, оскільки подання відзиву відбулось до виникнення таких доказів.

12.06.2020 прокурором подано клопотання про залучення до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кабінет Міністрів України. Вказане клопотання мотивоване тим, що землі, на яких за спірним договором здійснюється будівництво, є землями оборони та перебувають у розпорядженні Кабінету Міністрів України (т.5 а.с.133-137).

Ухвалою від 12.06.2020, яка занесена до протоколу, судом відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про залучення третьої особи.

Відмовляючи у задоволені такого клопотання, суд виходив з наступного.

Згідно чч. 1, 2 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін; їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Як визначено ч.1 ст.51 ГПК України, якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору; до такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Доказів направлення відповідної заяви Кабінету Міністрів України не надано.

Окрім того, рішення у даній справі, у разі задоволення або відмови у задоволенні позову щодо розірвання договору, безпосередньо не може вплинути на права та обов`язки відповідної особи. Також, слід зазначити, що до участі у даній справі вже залучено центральний орган, який здійснює управління військовим майном - МОУ, а право на відповідні земельні ділянки, як вбачається з матеріалів справи, позивач набув у відповідності з рішенням Київської міської ради від 24.11.2005, яке не визнано недійсним, та договором оренди від 13.11.2006, що укладено на підставі судового рішення від 12.09.2006 №45/408, яке не скасовано у встановленому порядку.

Предметом спору у даній справі є право на розірвання договору, а не спір щодо розпорядження відповідними земельними ділянками.

За вказаних обставин, вказане клопотання не може бути задоволено.

Також, ухвалою суду від 12.06.2020, яка занесена до протоколу підготовчого засідання судом зобов`язано позивача на підставі ч.6 ст.91 ГПК України надати для огляду оригінал угоди від 16.02.2016, копію якої надав позивач (т.1 а.с.86-88), враховуючи наявність сумніви у відповідності наданої копії оригіналу (не усі сторінки договору надані).

Ухвалою від 12.06.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 30.06.2020 (т.5 а.с.142-145).

26.06.2020 відповідачем подано письмові пояснення (т.5 а.с.151-154), до яких відповідач додав судові акти у справах №910/2123/19, що прийняті після подання відзиву у даній справі, у який приймали участь в якості учасників особи, що беруть участь у даній справі.

30.06.2020 позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи повної копії угоди від 16.02.2016, оригінал якої витребувано судом. При цьому, сторони не заперечували відповідність наданої копії оригіналу, а позивач пояснив, що не може надати оригінал такої угоди, оскільки він вилучений правоохоронними органами.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, прокурор та представник МОУ підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити, представник відповідача - просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, думку прокурорів, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.

24.11.2005 Київською міською радою (далі - Київрада) прийнято рішення №473/2934 «Про передачу установі « 28 управління начальника робіт» земельних ділянок для будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами на вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва» (т.1 а.с.82).

Відповідно до вказаного рішення Київрадою вирішено:

- припинити Київському квартирно-експлуатаційному управлінню МОУ право користування частиною земельної ділянки площею 5,59 га, відведеної відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 09.08.48 №17-с «О возобновлении отвода второй КЭЧ Киевского района МВС СССР, земельних участков в Дарницком районе» і віднести цю земельну ділянку до земель запасу житлової та громадської забудови;

- затверджено проект відведення земельних ділянок Установі « 28 УНР» для будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами на вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва;

- передати Установі « 28 УНР», за умови виконання п. 4 вказаного рішення, в короткострокову оренду на 5 років земельні ділянки загальною площею 5,59 га для будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами на вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови, з них: ділянку №1 площею 4,72 га; ділянку №2 площею 0,87 га;

- визначено підстави для надання таких ділянок в короткострокову оренду.

Відповідно до вказаного рішення та на підставі договору оренди від 13.11.2006, укладеного між Київрадою (орендодавцем) та позивачем (орендарем), останньому передано в оренду земельні ділянки цільового призначення - для будівництва житлового комплексу з підземним паркінгами з кадастровими номерами :63:389:0025 (8628 кв.м), :63:389:0004 (47148 кв.м.) строком на 5 років (т.1 83-85).

Річна орендна плата за відповідні земельні ділянки встановлена у розмірі 1,5 % від її нормативної грошової оцінки (п.4.2 договору оренди). Договором передбачено, що розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київрадою та внесення змін до цього договору (п.4.5 договору оренди), а зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до такого договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством україни (п.4.6 договору).

Пунктом 4.7 договору оренди визначено, що орендна плата вноситься орендарем за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на вказаний у договорі рахунок.

Відповідний договір укладено на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 12.09.2006 №45/408, як вказано у п.1.1 договору оренди, та посвідчено нотаріально 13.11.2006.

16.02.2016 угодою про поновлення договору оренди земельних ділянок вищевказаний договір оренди від 13.11.2006 продовжено на 5 років та викладено його у новій редакції (т.1 а.с.86-88, т.3 а.с.37-40, т.6 а.с.178-181).

Так, сторонам змінено розмір річної орендної плати та встановлено його рівним 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (п.4.2 договору). Поряд з цим, п.4.3 відповідного договору встановлено, що у випадку порушення термінів забудови земельних ділянок, що визначені п.8.4 договору, оренда плата встановлюється у двократному розмірі, що визначений п.4.2 договору, але не більше 12% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а після закінчення такого періоду - у розмірі, встановленому п.4.2 договору.

Порядок внесення орендної плати визначений п.4.8 договору: рівними частками за податковий (звітний період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на вказаний у відповідному пункті рахунок.

Між позивачем (сторона 1) та відповідачем (сторона 2) 12.08.2016 укладено договір про будівництво житлового комплексу по вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва (т.1 а.с.24-28, 89-93, далі - договір про будівництво).

У відповідності до п. 2.1 вищевказаного договору про будівництво, позивач делегує відповідачу право на забудову земельної ділянки (частину функцій замовника будівництва), за що отримує 1550 кв.м. квартир на умовах даного договору, а відповідач зобов`язується виконати всі необхідні дії згідно з проектно-кошторисною документацією на умовах даного договору для будівництва об`єкта за адресою: м. Київ, Дарницький р-н, вул. Поліська (далі - об`єкт).

Згідно п. 1.1.5 вказаного договору, земельна ділянка в договорі означає частину земної поверхні, розташованої за адресою, вул. Поліська, у Дарницькому р-ні міста Києва, яка складається з двох земельних ділянок: розміром 0,8628 га кадастровий номер :63:389:0025 та частини земельної ділянки з кадастровим номером :63:389:0004 розміром 3,5095 га, яка надана позивачу в користування на підставі рішення Київської міської ради від 24.11.2005 №473/2934, витягу з протоколу №10 засідання постійної комісії Київради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 28.04.2015, договору оренди земельних ділянок від 30.11.2006, що зареєстрований у реєстрі за №1515, та угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок від 16.02.2016, зареєстрованої у реєстрі за №16.

Як визначено п.2.2 договору про будівництво, позивач делегує відповідачу частину функцій замовника. Відповідно до п. 2.4, 2.5 такого договору, фінансування будівництва об`єкта, яким в силу п.1.1.4 договору, є житловий комплекс, будівництво якого планується на вищевказаній земельній ділянці, та будь-які інженерно-технічні споруди та комунікації безпосередньо пов`язані з ним, здійснюється відповідачем за рахунок власних коштів та коштів фізичних та юридичних осіб, а у разі залучення позивачем коштів фізичних та юридичних осіб на фінансування будівництва до підписання договору, позивач діє виключно від свого імені та приймає на себе всі ризики невиконання або неналежного виконання зобов`язань перед такими особами та здійснює розрахунки з такими фізичними та юридичними особами виключно за рахунок власних коштів або належної йому відповідно до договору частки.

У відповідності до п. 3.1.18 до обов`язків сторони 2 - відповідача віднесено щомісячно, до дня передачі об`єкту в експлуатацію експлуатуючій організації або ОСББ, компенсувати стороні 1 - позивачу витрати, пов`язані з орендною платою за користування земельною ділянкою, на якій розміщений будівельний майданчик.

При цьому, додатковою угодою №2 від 03.10.2017 (т.2 а.с.104) сторонами внесено зміни до вищевказаного пункту договору та визначено, що до завершення будівництва та прийняття об`єкту в експлуатацію, відповідач може самостійно оплачувати до місцевого бюджету орендну плату за земельну ділянку, вказану в п. 1.1.5 договору.

В силу п.4.2.5 договору про будівництво, позивач забезпечує відповідачу можливість вільного, безперервного і безперешкодного доступу на будівельний майданчик з метою виконання умов відповідного договору.

Пунктом 4.2.7 сторонами узгоджено підписання у порядку та строк, встановлені договором, акту розподілу площ.

Як визначено п. 5.1 договору, строк виконання робіт по будівництву та введенню в експлуатацію до 30.10.2021; строк передачі квадратних метрів квартир на виконання умов вказаного договору не може бути пізнішим ніж 30.10.2021 (п. 5.2 договору).

Згідно п. 6.2 договору сторони розподіляють об`єкт в порядку, в кількості та на умовах вказаного договору, згідно до акту розподілу площ (приміщень) об`єкта між сторонами, який підписується протягом 30 календарних днів з моменту отримання комплексного висновку експертизи на відкоригований стороною 2 проект; акт розподілу площ (приміщень) об`єкта після його підписання, як визначено договором, буде невід`ємним додатком до даного договору, та складається з урахуванням п. 7.1 договору.

Відповідно до п. 7.1 договору, сторони домовились, що за делегування права на забудову земельної ділянки (частину функцій замовника будівництва) позивач після введення об`єкту в експлуатацію отримує у власність частину об`єкту у вигляді окремих квартир економ класу з оздобленням загальною площею 1550 квадратних метрів; при залишку квартирних метрів, кількість яких не відповідає параметрам однокімнатної квартири, округлення здійснюється в сторону зменшення до площі однієї квартири.

В силу п.7.2 договору сторони домовились, що за виконання частини функцій замовника, відповідач отримує майнові права, а після закінчення будівництва об`єкта, право власності на частину об`єкта будівництва, за виключенням частки, належної позивачу відповідно до п.7.1.

Як визначено п. 7.3 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 15.09.2016, т.2 а.с.103), сторони погодили, що сторона 2 може передати квартири, в інших об`єктах будівництва м. Києва та/або Київської області замість квартир на об`єкті, при цьому площа квартир, яка буде передаватись в Київській області визначається шляхом застосування коефіцієнту 1,17 до площі, вказаної у п. 7.1 договору (даний коефіцієнт визначається шляхом співвідношення показника опосередкованої вартості спорудження житла одного квадратного метра в м. Києві до показника опосередкованої вартості спорудження одного квадратного метра житла в Київській області станом на 01.04.2016). При цьому, сторонами узгоджено, що передача погоджених сторонами квадратних метрів в інших новобудовах міста Києва та/або Київській області відбувається шляхом підписання акту прийому-передачі квартир, в якому сторони визначають кількість переданих квадратних метрів.

У відповідності до п. 12.7 договору, вказаний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та нотаріального посвідчення та діє до повного виконання покладених на сторони зобов`язань.

Договір посвідчено нотаріально, як і додаткові угоди №1,2,3 (т.2 а.с.98-106).

19.08.2016 сторонами комісійно прийнято будівельний майданчик за відповідним договором, про що складено акт №1 (т.2 а.с.131-133).

19.08.2016 відповідно до акта №2 відповідачу передано проектно-кошторисна документація стадії «П» по об`єкту: «Будівництво житлового комплексу за адресою: вул. Поліська у Дарницькому районі м. Києва» (т.2 а.с.134-135).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами на підставі п.7.4 вказаного договору підписано акт розподілу площ об`єкту, у якому вказано, що він регулює розподіл площ у 2,4 будинках, а акт розподілу площ в 3,5 будинках буде підписано сторонами після корегування проекту на вказані будинки (т.1 а.с.233-243).

Доказів корегування вказаних проекту не надано.

Дійсність вищевказаного договору про будівництво житлового комплексу по вул. Поліська у Дарницькому районі м. Києва від 12.08.2016 була предметом спору у справі №910/16405/16 за позовом ТОВ "Ніка" ЛДТ до 28 УНР, ТОВ "Бориспільміськбуд" при визнання вказаного договору недійсним.

Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 20.09.2016 (т.1 а.с.210-220), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 (т.1 а.с.221-231), встановлено, що вказаний вище договір укладено між позивачем і відповідачем за результатами відкритих торгів, що проведені на підставі наказу 28 УНР № 01 від 01.06.2016.

Рішенням суду у відповідній справі встановлено, що 05.07.2016 в газеті «Улюблена газета України» № 301 оприлюднено оголошення про проведення процедури відкритих торгів з визначення найкращої цінової пропозиції та найбільшої кількості квадратних метрів новозбудованої нерухомості на земельній ділянці, які будуть передані по закінченню будівництва об`єкта замовнику в обмін на передачу немайнового активу - права на забудову (делегування часткових функцій замовника) частини земельної ділянки (кадастрові номери :63:389:0004 та :63:389:0025).

Судом у відповідній справі встановлено, що крім ТОВ «Бориспільміськбуд» на участь у торгах подано заявку Товариством з обмеженою відповідальністю «Дарбудсистем».

Згідно повідомлення про акцепт пропозиції відкритих торгів по будівельному об`єкту - «Житловий комплекс по вул. Поліській Дарницького району м. Києва» від 20.07.2016 визначено, що пропозицією по сукупності економічно вигідної та максимально швидкої стала пропозиція ТОВ «Бориспільміськбуд»,

Рішенням суду у вказаній справі встановлено, що факт укладення відповідного договору від імені позивача ОСОБА_1 та встановлено наявність у відповідної особи повноважень на його укладення.

Також судом рішенням у справі №910/16405/16 встановлено факт списання будівель - споруд, що підпадають під пляму забудови, а також цільове призначення земельних ділянок, право на забудову яких передавалось - землі житлової та громадської забудови.

Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника прокурора припинено ухвалою Вищого господарського суду України від 24.04.2017.

Ухвалою Верховного Суду від 02.04.2018 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 910/16405/16 за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду м.Києва від 20.09.2016, постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017.

Дійсності вищевказаного договору, вимоги щодо розірвання якого заявлені у справі, що розглядається, була предметом спору також у справі №910/2123/19 за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, МОУ до 28 УНР, ТОВ "Бориспільміськбуд", за участі третіх осіб: Київського квартирно-експлуатаційного управління МОУ, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК Партнер», ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна», Київської міської ради, про визнання недійсним договору про будівництво житлового комплексу від 12.08.2016.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.07.2019 (т.5 а.с.155-158), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 (т.5 а.с.159-168) у задоволені позову відмовлено. Вказані судові акти залишені без змін постановою Верховного суду від 10.03.2020 (т.5 а.с.169-172).

Рішенням суду у відповідний справі встановлено факти:

- укладення відповідного договору про будівництво житлового комплексу від 12.08.16 29 УНР та ТОВ «Бориспільміськбуд»;

- наявності повноважень у особи, яка уклала договір від імені 28 УНР, на вчинення відповідної дії;

- досягнення згоди щодо строків виконання робіт та площі новозбудованого житла, яке підлягає передачі 28 УНР, що є істотними умовами договору.

- правомірного перебування в користуванні Установи "28 Управління начальника робіт" земельних ділянок, право забудови яких передано ТОВ «Бориспільміськбуд».

Крім того, як встановлено судом під час розгляду даної справи, між відповідачем (забудовник) та третьою особою на стороні відповідача ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» (управитель) 14.09.2017 укладено договір №47/2017/ФФБ про організацію спорудження об`єкту будівництва (т.1 а.с.120-128), за умовами якого забудовник за замовленням управителя зобов`язався організувати будівництво об`єкта, розташованого по вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва, своєчасно ввести його в експлуатацію та передати об`єкти інвестування довірителям фонду фінансування будівництва, а управитель - за винагороду здійснити перерахування коштів на фінансування спорудження об`єкту будівництва.

При цьому, згідно п. 2.1.3 управитель зобов`язаний здійснювати фінансування спорудження об`єкту будівництва за рахунок коштів фонду фінансування будівництва.

Згідно п.2.1.6 договору, управитель зобов`язався за необхідності виступати в інтересах довірителів позивачем у разі невиконання замовником своїх зобов`язань щодо строків спорудження і якості будівництва та передачі довірителям у власність об`єктів інвестування.

Як вбачається з листа №1016 від 17.09.2018 (т.1 а.с.129) управителем ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» станом на 17.09.2018 для фінансування будівництва за адресою по вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва укладено 184 договори про участь у фонді фінансування будівництва та залучено кошти у розмірі 86 005 278,92грн.

У даній справі, яка розглядається, предметом спору є право позивача на розірвання договору про будівництво житлового комплексу від 12.08.2016.

Відповідно до ч.1 ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як визначено ч.ч.2-4 ст.188 ГК України: сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду;

Згідно ч.5 такої норми, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Так, в силу ч.ч.1,2 ст. 651 ЦК України: зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому, істотним, як визначено ч.2 вказаної норми, є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Як визначено ч.4 ст.652 ЦК України, зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Звертаючись до суду з даним позовом в якості істотної зміни обставин після укладення договору позивач вказує на прийняття постанови касаційною інстанцією у справі №911/4250/17, якою встановлено, що земельна ділянка передана без дотримання її цільового призначення, з порушення компетенції Київської міської ради.

Так, постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2017 (т.1 а.с.30-35, 95-100, 195-203) залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 (т.1 а.с.184-194) та рішення Господарського суду м. Києва від 11.07.2017 (т.1 а.с.173-183) у справі №910/4250/17 за позовом першого заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України до Київської міської ради, 28 УНР, Київського квартирно-експлуатаційного управління МОУ, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ТОВ «Бориспільміськбуд». Рішенням у відповідній справі відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсним рішення Київської міської ради №473/2934 від 24.11.2005 «Про передачу установі « 28 УНР» земельних ділянок для будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами на вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва» недійсним та договору оренди від 13.11.2006.

Приймаючи рішення щодо відмови у задоволені позову, суд у відповідній справі дійшов висновку про те, що спірне рішення, яким передано у користування 28 УНР земельні ділянки, право на забудову частину яких передано ТОВ «Бориспільміськбуд» на підставі договору про будівництво житлового комплексу від 12.08.2016, що позивач просить розірвати у справі, яка розглядається, прийнято Київською міською радою поза межами наданих повноважень, оскільки суперечить порядку, встановленому чинним а той час законодавством, щодо розпорядження землями оборони, які перебували у державній власності, однак, вимоги щодо визнання такого рішення недійсним заявлені з пропущенням строк позовної давності. Щодо вимог про визнання недійсним договору оренди від 13.11.2006 суд зазначив, що такий договір укладено на виконання рішення суду, яким суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість відповідних вимог і звертаючись з вимогою про визнання недійсним відповідного рішення позивач у справі №910/4250/17 фактично намагається переглянути відповідне рішення не у встановлений процесуальним законодавством спосіб.

Постанова Вищого господарського суду України від 06.12.2017 у вказаній справі залишена без змін постановою Верховного Суду від 05.04.2018 (а.с.204-209).

Разом з тим, висновки суду щодо перевищення компетенції при прийнятті рішення Київською міською радою щодо земельних ділянок, які, як встановив суд у відповідній справі, є землями оборони, не обставиною, яка змінилась після укладення договору, який позивач просить розірвати. Така обставина існувала на момент прийняття такого рішення Київською міською радою і суд лише встановив певні факти, що мали місце на момент укладення такого договору, та надав оцінку діям відповідача щодо прийняття спірного рішення.

Таким чином, не можна вважати, що обставини істотно змінились, оскільки такі обставини існували в момент укладення договору про будівництво житлового комплексу від 12.08.2016.

Як стверджує позивач, він листом від 23.01.2018 вих.№8 (т. 1 а.с.36-38,105) запропонував відповідачу підписати додаткову угоду, щодо внесення змін до договору з метою приведення його у відповідність інтересам Міністерства оборони України та суспільним інтересам. Доказів направлення додаткової угоди та вказаного листа не надано.

Однак, у відзиві на позов відповідач не висловив свої заперечень щодо відповідної обставини.

Як визначено ч.4 ст.165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Отже, суд вважає встановленою відповідну обставину - направлення такої пропозиції позивачем та недосягнення згоди щодо внесення змін до договору.

Разом з тим, враховуючи відсутність істотної зміни обставин після укладення відповідного договору, підстав для його розірвання на підставі ст.652 ЦК України не має.

Також, судом встановлено, що рішенням суду від 26.10.2018 (т.2 а.с.84-97) у справі №910/6988/18 за позовом 28 УНР до Київської міської ради, за участі третіх осіб: Міністерства оборони України, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ТОВ "Бориспільміськбуд" відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсним та скасування рішення Київської міської ради від 24.11.2005 № 473/2934 "Про передачу Установі "28 УНР" земельних ділянок для будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом на вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва" та визнання недійсною та скасування угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок від 16.02.2016.

Як вбачається з відкритих джерел (Єдиний державний реєстр судових рішень та сайт Судової влади України) вказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 30.11.2008.

Слід зазначити, що оскільки рішення Київської міської ради «Про передачу Установі « 28 УНР» земельних ділянок для будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами по вул. Полісіькій у Дарницькому районі м. Києва» №473/2934 від 24.11.2005 та договір оренди, до якого внесено зміни угодою від 16.02.2016, дійсність яких неодноразово була предметом дослідження судами за участю учасників даної справи, не визнані недійсними, відсутні підстави вважати, що земельні ділянки, право забудови яких передано, перебувають у позивача у користуванні без достатніх на те підстав.

Посилання позивача на відсутність у договорі істотних умов - строків виконання робіт, площі новозбудованого житла тощо могли б свідчити про те, що відповідний договір про будівництво житлового комплексу від 12.08.2016 є неукладеним, отже, таким, що не породжує виникнення, зміну або припинення прав та обов`язків сторін такого договору. Разом з тим, факт укладення такого договору, зокрема, досягнення згоди щодо його істотних умов неодноразово встановлювались рішеннями судів, які набрали законної сили, у справах №№ 910/2123/19, 910/16405/16, сторонами у яких були позивач та відповідач у даній справі.

В силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час розгляду даної справи доказів визнання договору про будівництво житлового комплексу від 12.08.2016, укладеного між позивачем та відповідачем у даній справі, в судовому порядку недійсним не надано, хоча такі вимоги неодноразово розглядались, тому посилання на його невідповідність чинному законодавству безпідставні.

Також, позивач вказував на порушення зобов`язань за договором відповідачем як підставу для розірвання договору про будівництво житлового комплексу від 12.08.2018.

Зокрема, позивач вказав, що 30.05.2018 звертався до відповідача з вимогою надати інформацію про хід виконання договору, копії договорів на поректування та будівництво, інших договорів укладених відповідачем, примірник проектно-кошторисної документації та акт розподілу площ (т.1 а.с.104). Однак, доказів направлення такого листа відповідачу позивач не надав.

Поряд з цим, в матеріалах справи знаходиться відповідь відповідача (т.3 а.с.22) на лист позивача, як вказано у ній, №24 від 18.01.2019, відповідно до якої відповідачем пропонується з метою організації виконання зобов`язань по передачі квартир позивачу та здійснення відповідної грошової компенсації укласти відповідну додаткову угоду, та підписати акт розподілу площ та акт зарахування. У вказаному листі відповідач повідомив про хід будівництва. При цьому, копія відповідного листа надана безпосередньо позивачем.

Пунктом 3.1.6 договору, передбачено, що сторона - 2 (відповідач) надає стороні - 1 (позивачу) на його письмову вимогу інформацію про хід будівництва виконання вказаного договору, договорів на проектування та будівництво об`єкту, інших договорів (контрактів), укладених стороною 2 для досягнення мети вказаного договору.

Посилання позивача на те, що відповідач безпідставно використовує його майно -баштові крани, що на думку позивача, підтверджується, листом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 23.04.2018 №9623/48-18, у якому зазначено про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003597 (т.1 а.с.46, 106), не впливає на розгляд відповідних вимог - розірвання договору, який не регулює відповідні відносини. У разі, якщо відповідач безпідставно заволодів та використовує майно позивача, позивач не позбавлений можливості здійснити заходи щодо захисту відповідного права, яке вважає порушеним.

Окрім того, з вищевказаного листа вбачається, що за фактом нестачі баштових кранів внесені відомості до ЄРДР за №0003597 від 21.04.2018; доказів того, що такі крани використовуються відповідачем у даній справі, позивачем не надано.

Посилання позивача на не допуск його на будівельний майданчик відповідними доказами не підтверджені; сам факт внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, не підтверджує не виконання зобов`язань за договором.

Як вбачається з листа Дарницького управління поліції Головного управлення Національної поліції у м. Києві від 02.04.2018 №7986/125/48-2018 та Військової прокуратури Дарницького гарнізону від 20.03.2018 №10/1035, за заявою позивача (відсутні відомості за якою саме) 16.03.2018 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України (т.1 а.с.43, 103, 103).

Так, доказів закінчення розслідування у відповідній справі, передачі її до суду та розгляд судом не надано.

Однією з підстав розірвання договору про будівництво житлового комплексу по вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва від 12.08.2016, який укладено між позивачем та відповідачем, позивач вказує порушення відповідачем зобов`язань в частині компенсації витрат щодо сплати орендної плати, за земельну ділянку, на якій розміщено будівельний майданчик (п.3.1.18 договору).

Відповідач заперечував факт не виконання відповідного обов`язку та надав докази у спростування такої обставини. При цьому, судом встановлено, що по вересень 2017 року компенсація відповідних витрат здійснювалась безпосередньо позивачу, а після укладення додаткової угоди № 2 від 03.10.2017 за згодою сторін відповідачем здійснювалась сплата орендної плати безпосередньо до бюджету.

Відповідач вказує, що, враховуючи умови вказаної угоди, ним здійснювалось перерахування коштів з орендної плати за зайняті будівельним майданчиком земельні ділянки до місцевого бюджету у розмірі 67 831,89грн, і різниця у розмірі вказаної компенсації полягає у тому, що така сума не включає ПДВ.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач заперечує свою вину у виникненні у позивача податкової заборгованості зі сплати плати за землю, на що посилався позивач під час розгляду справи.

До матеріалів справи долучені платіжні доручення за період 03.10.2016 по 26.09.2017 та рахунки щодо компенсації орендної плати за землю за період з 26.09.2016 по 21.08.2017, виставлені позивачем (т.1 а.с.257, т.2 а.с.107-128), а також платіжні доручення зі сплати відповідачем орендної плати за період жовтень 2017 року - вересень 2018 року (т.1 а.с.245-256) та дані з бухгалтерського обліку відповідача (виписка з картки рахунку 92) зі сплати за землю за період з 27.10.2017 по 25.09.2018 (т.1 а.с.244).

Також, матеріали справи містять податкові декларації, складені позивачем з плати за землю за 2016-2018 роки (т.3 а.с.41-46).

Додатково відповідачем на виконання ухвали суду надана оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за 12.08.2016-30.08.2018, звіт по проводках за серпень 2017 року-серпень 2018 року, а також повторно надані документи щодо оплати орендної плати та компенсації орендної плати.

Позивачем надані у паперовій копії декларації та квитанції про їх прийняття за 2016-2019 роки, виписка з картки рахунку 361 за період з 01.01.2016 по 30.05.2019.

Детальний розрахунок земельного податку сторонами не складався.

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС у м. Києві (т. 2 а.с.214, т.3 а.с.21) на звернення позивача щодо стану заборгованості позивача по орендній платі за земельні ділянки загальною площею 4,3723 га, що знаходяться за адресою вул. Поліська у Дарницькому р-ну м. Києва, зазначено, що відповідний орган не здійснює ведення обліку платежів по платі за землі у розрізу договорів оренди землі, кадастрових номерів чи адрес земельних ділянок, а облік платників податків і органах Державної фіскальної служби України ведеться за податковими номерами платників податків (кодом ЄДРПОУ).

Крім того, у вказаній відповіді зазначено, що станом на 10.12.2018 згідно даних ДФС у позивача наявний податковий борг по орендній платі у розмірі 386 429,02грн, який виник 30.03.2018 за рахунок несплати в повному обсязі самостійно задекларованих зобов`язань по податковому розрахунку земельного податку від 01.03.2018 №, а також штрафні санкції за несвоєчасну сплату платежу умовно нараховані у 27 122,44грн.

Однак, відповідний лист щодо наявності боргу не може свідчити про не виконання відповідачем зобов`язань з компенсації, оскільки наявність боргу позивача щодо платежів за землю, який зазначено у листі від 14.12.2018 (т.2 а.с.214), не свідчить про не виконання відповідачем зобов`язань із здійснення компенсації плати за земельну ділянку, передану як будівельний майданчик за договором, що позивач просить розірвати. Так, розмір податкового боргу зазначено за всіма земельними ділянками, які перебувають у користуванні позивача - платника податків, а не виключно за земельну ділянку, право забудови якої передано. Слід звернути увагу на те, що умовами договору про будівництво житлового комплексу від 12.08.016 передбачена передача права забудови земельної ділянки розміром 0,8628 з кадастровим номером :63:389:0025, а також частини земельної ділянки з кадастровим номером :63:389:0004 - 3,5095га. При цьому, повна площа земельної ділянки з кадастровим номером :63:389:0004, як вбачається з договору оренди від 13.11.2006, - 47148кв.м, тобто 4,7148га (1га=10000кв.м) - тобто значно більше і доказів того, що відповідач зобов`язаний сплачувати або компенсувати плату за землю за відповідну частину земельної ділянки (понад визначену договором) не надано. Між тим, позивач декларує зобов`язання щодо плати за землю за всю земельну ділянку як її користувач.

Для з`ясування питання яку суму плати за землю відповідач мав компенсувати позивачу, враховуючи умови договору про будівництво житлового комплексу від 12.08.2016 з додатковими угодами та чи підтверджується документально повна компенсація /сплата за період з 12.08.2016 по 30.08.2018 (момент відкриття провадження) у даній справі призначалась судова-економічна експертиза.

Відповідно до наданого висновку, експерти не змогли відповісти на відповідні питання (т. 4 а.с.154-170) та пояснили, що враховуючи, що у договорі між позивачем та відповідачем не визначений розмір платежів щодо компенсації орендної плати, тому повну компенсацію/сплату відповідачем земельного податку за період з 12.08.2016 по 30.08.2018 документально підтвердити не видається за можливе.

При цьому, під час проведення експертизи встановлено, що позивачем у розрахунку суми орендної плати (у розділу ІІ податкової декларації) по земельній ділянці площею 0,8628га з кадастровим номером :63:389:0025, яка надається під будівництво житлового комплексу, зазначена категорія земельної ділянки з двозначним номером « 03» «землі громадської забудови», а не « 02» «землі житлової забудови, що суттєво має вплив, як зазначили експерти, на розрахунок річної суми орендної плати за користування такою земельною ділянкою.

Поряд з цим, як вказано у висновку експерта, а також підтверджується матеріалами справи, позивачем в період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року виставлено відповідачу рахунки щодо компенсації орендної плати за землю на суму 845 095,43грн (з ПДВ), а відповідачем перераховано у період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року грошові кошти в рахунок «компенсації орендної плати за землю згідно договору №5343» 1108816,53грн (у т.ч. ПДВ - 184 802,80грн). При цьому, задекларована позивачем сума платежів за оренду земельних ділянок (усіх, а не лише переданих під будівельний майданчик) за період жовтня 2016 року по вересень 2017 року становить 1 136 634,30грн.

Крім того, під час проведення експертизи з`ясовано та підтверджується зібраними у справі доказами, що відповідач у період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року сплатив на рахунок УДКСУ у Дарницькому районі 814 042,80грн. При цьому, загальна задекларована позивачем розрахункова сума платежів за період жовтня 2017 року по вересень 2018 року складає 1 152 850,00грн.

Отже, під час розгляду справи не доведено факту істотного порушення відповідачем договору щодо здійснення компенсації плати за землю щодо земельної ділянки, переданої під будівельний майданчик за умовами договору про будівництво житлового комплексу від 12.08.2016.

Окрім того, посилання позивача на не підписання з вини відповідача акт розподілу площ також не можуть бути взяті до уваги.

Так, відповідачем надано акт розподілу площ від 22.09.2016, підписаний сторонами, відповідно до якого здійснено розподіл площ будинку №2 (секції №1,2,3,4) та будинку №4 (секції №3,5) (т.3 а.с.235-243).

У відповідному акті вказано, що ним регулюється належність сторонам квартир виключно 2 та 4 будинку в об`єкті; акт розподілу площ в 3,5 будинках об`єкту, як вказали сторони у такому акті, буде підписаний після корегування проекту на вказані будинки.

Доказів настання відповідної обставини - корегування проекту не надано сторонами.

Посилання позивача на те, що підпис від його імені, який скріплено печаткою позивача, на акті не відповідає підпису ОСОБА_1 не підтверджені доказами в порушення вимог ч.1 ст. 74 ГПК України. Так, позивач належними та допустимими доказами не довів того факту, що підпис на акті від його імені вчинений особою, яка не мала відповідних на те повноважень.

За таких обставин, враховуючи, що позивач не довів наявність істотних порушень договору, підстав для його розірвання у відповідності з ч.2 ст.651 ЦК України у суду також не має.

З урахуванням зазначеного, у задоволенні заявлених позовних вимог колегія суддів відмовляє.

Згідно ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, витрати по оплаті позову судовим збором підлягають покладенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Установи « 28 Управління начальника робіт» (ідентифікаційний код 24967480; 03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» (ідентифікаційний код 34536374; 08130, Київська область Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, 16), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 00034022; 03150, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6), Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» (ідентифікаційний код 3298088; 01042, м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, офіс 10) про розірвання договору про будівництво житлового комплексу по вул. Поліській у Дарницькому районі м.Києва від 12.08.2018, який укладено між Установою « 28 Управління начальника робіт» та Товариством з обмеженою відповідальністю Бориспільміськбуд» (зареєстрований в реєстрі за №5343 12.08.2016).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.07.2020.

Головуючий суддя А.Р. Ейвазова

Суддя А.В.Лопатін

Суддя Н.Г.Шевчук