ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2020 р. Справа№ 910/15508/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тарасенко К.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 (повний текст рішення підписано 07.02.2020)

у справі №910/15508/19 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Акціонерного товариства «Подільський цемент»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 104 882,40 грн,

1. Зміст позовних вимог та заперечень

Акціонерне товариство «Подільський цемент» (далі - АТ «Подільський цемент», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця», відповідач) про стягнення штрафу у сумі 104 882,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі своєчасної доставки до пункту призначення прийнятого до перевезення вантажу, що є порушенням ст. 41 Статуту залізниць України.

У відзиві на позов, відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог в зв`язку із тим що розрахунок штрафу є невірним, оскільки позивачем не врахований термін перебування вагону №59343426 (накладна №33156126) на поточному ремонті через технічну несправність, а також акти загальної форми станції Знам`янка, що зазначені у графі 49 накладних №№ 44388262, 44644672, 45592029, 46157186, про збільшення терміну доставки з незалежних від залізниці причин. Також вказував, що позивач безпідставно нарахував податок на додану вартість до провізної плати, на яку нараховувався штраф.

У відповіді на відзив, позивач зазначає, що податок на додану вартість нараховується до провізної плати відповідно до п. 194.1 Податкового кодексу України, а тому вартість ПДВ має включатись до суми штрафних санкцій.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

15.02.2018 між ПАТ «Українська залізниця», яке в подальшому змінило своє найменування на АТ «Українська залізниця», (перевізник) та ПАТ «Подільський цемент», яке в подальшому змінило своє найменування на АТ «Подільський цемент», (замовник) був укладений договір №10155/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.3 договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Відповідно до п. 2.1.1 договору замовник зобов`язався надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через АС «Месплан».

Відповідно до п. 2.3.2 договору виконавець зобов`язався приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС «Месплан», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається у додатках до цього договору.

За приписами п. 12.1 договору договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання його замовником в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або в АС «Клієнт УЗ» або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 25.04.2019 по 21.05.2019 на адресу вантажоодержувача - АТ «Подільський цемент» за залізничними накладними, що містяться в матеріалах справи, відповідачем був доставлений вантаж.

У накладних №№ 44388262, 44644672, 45592029, 46157186 містяться відмітки (графа 49) представників станції Знам`янка про складання актів загальної форми, у яких є посилання на п. 2.9 Правил оформлення перевізних документів, у зв`язку із чим термін доставки вантажу був збільшений. Зокрема, до накладної №44644672 доданий акт №1621 від 22.05.2019 (доставка збільшена на 3 доби), до накладних №№44388262, 45592029, 46157186 - акти №255 від 01.05.2019, №255 від 04.05.2019, №1569 від 20.05.2019 відповідно (доставка збільшена на 2 доби).

На станції Козятин-1 Південно-Західної залізниці вагон № 59343426 (накладна № 33156126), який належить ПАТ «Подільський цемент», перебував на ремонтному обслуговуванні, а саме - з 30.04.2019 по 02.05.2019 (2 доби) у зв`язку з обривом (зламом) повітропроводів гальмівного обладнання, що підтверджується повідомленнями форми ВУ-23М та ВУ-36М.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Акціонерного товариства «Подільський цемент» штраф у сумі 102 407,91 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 875,68 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в сумі 102 407,91 грн, місцевий господарський суд виходив з того, що виконуючи свої зобов`язання, перевізник припустився прострочення термінів доставки вантажу, передбачених ст. 41 Статуту залізниць України, у зв`язку з чим відповідачу був нарахований штраф. Водночас, оскільки у деяких випадках прострочення доставки вантажу було відсутнє через збільшення терміну доставки вантажу, враховуючи також перебування вагону №59343426 на технічному ремонті, суд першої інстанції здійснив перерахунок штрафу та дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню штраф у сумі 102 407,91 грн.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АТ «Українська залізниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15508/19 в частині стягнення 102 407,91 грн штрафу та судового збору в розмірі 1 875,68 грн, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, та рішення суду прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник зазначає, що у відповідності до ст. 116 Статуту залізниць України нарахування штрафу за прострочення терміну доставки вантажу здійснюється від розміру провізної плати, розмір якої визначений в графі №31 накладної. Вважає, що позивач безпідставно та неправомірно нарахував ПДВ до розміру провізної плати. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не надано доказів понесення ним будь-яких майнових витрат у зв`язку з порушенням термінів доставки залізницею, а тому застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі, заявленому позивачем, не відповідає критеріям розумності, справедливості та пропорційності.

5. Доводи учасників справи щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач проти задоволення скарги заперечив, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі відповідача є безпідставними та необґрунтованими, а рішення місцевого суду від 23.01.2020 прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з`ясовано всі обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору. У зв`язку з чим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Посилаючись на п. 194.1.1. Податкового кодексу України АТ «Подільський цемент» вказує, що ПДВ включається до провізної плати, а тому і штраф повинен розраховуватися з провізної плати, яка включає ПДВ.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

АТ «Українська залізниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15508/19.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/15508/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Станік С.Р., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15508/19 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху надійшла заява відповідача про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

У зв`язку з перебуванням суддів Дикунської С.Я. з 17.03.2020 у відпустці та Станіка С.Р. з 16.03.2020 на лікарняному, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.03.2020 у справі №910/15508/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15508/19, справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

7. Джерела права й акти їх застосування

Цивільний кодекс України

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Господарський кодекс України

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998

Статтею 6 Статуту залізниць України передбачено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Правила обчислення термінів доставки вантажу, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644

У відповідності до підпункту 1.1.1 Правил у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Згідно з п. 2.9. Правил обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Відповідно до п. 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Правила видачі вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644

Згідно з п. 8 Правил оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644

Відповідно до п. 4.3 Правил у разі складання залізницею акта загальної форми про будь-які зміни у перевезенні вантажу, в графі № 49 «Відмітки залізниці» зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено.

Господарський процесуальний кодекс України

За приписами частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

8. Позиція апеляційного суду

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що апеляційна скарга АТ «Українська залізниця» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі був укладений договір №10155/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів. Судом першої інстанції встановлено, що у період з 25.04.2019 по 21.05.2019 на адресу вантажоодержувача - АТ «Подільський цемент» за залізничними накладними, що містяться в матеріалах справи, відповідачем був доставлений вантаж. Проте, виконуючи свої зобов`язання, перевізник припустився прострочення термінів доставки вантажу, передбачених ст. 41 Статуту залізниць України, у зв`язку з чим відповідачу був нарахований штраф. Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

В апеляційній скарзі АТ «Українська залізниця» зазначає лише про неправильне нарахування штрафу, а саме про неправомірне включення до суми штрафу 20% ПДВ. Апеляційний господарський суд погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині, з огляду на наступне.

За приписами ст. 116 Статуту залізниць України, на підставі якої позивачем нараховано штраф за порушення термінів перевезення, сума штрафу визначається у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати. Одночасно, згідно з додатком №3 Правил оформлення перевізних документів, сума провізної плати зазначається залізницею у графі 31 залізничної накладної. З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд доходить висновку, що статтею 116 Статуту залізниць України чітко визначено величину, яка береться за основу при визначенні розміру штрафу, якою є сума провізної плати, зазначена у графі 31 залізничної накладної. Іншого чинним законодавством України не передбачено. Позивачем при здійсненні розрахунку штрафу помилково включено до суми штрафу додаткові 20% як суму ПДВ.

Наведена правова позиція узгоджується з позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.02.2020 у справі №910/1524/19. Так, суд касаційної інстанції зауважив про необхідність здійснення розрахунків штрафу в порядку п. 116 Статуту залізниць України у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничної накладної, залежно від кількості днів прострочення доставки вантажу.

Отже, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість нарахування на суму штрафу, передбаченого ст. 116 Статуту залізниць України, додаткових 20% ПДВ, ґрунтується на невірному тлумаченні норм матеріального права, оскільки до спірних правовідносин не застосовуються положення ст. 194.1. Податкового кодексу України.

При цьому судова колегія вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що позивачем обраховано суму штрафу без врахування того, що термін доставки за накладними №№44388262, 44644672, 45592029, 46157186 доставки вантажу був збільшений, а також що вагон №59343426 перебував на технічному ремонті 2 доби, та відповідно прострочення доставки вантажу було відсутнє.

Здійснивши власний перерахунок, колегія суддів вважає, що позивачем неправомірно включено до розрахунку штрафу 20 481,58 грн. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню частково на суму 81 926,33 грн.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо непропорційності та несправедливості застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі, заявленому позивачем, апеляційним судом відхиляються, оскільки штрафні санкції нараховані відповідно до вимог чинного законодавства, а зменшення розміру штрафних санкцій є правом, а не обов`язком суду, яким суд користується виходячи з обставин конкретної справи. Як вірно зазначено місцевим господарським судом, доказів того, що порушення строків доставки сталось не з вини залізниці відповідачем суду не надано.

9. Висновки апеляційного суду

З урахуванням викладеного, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 підлягає частковому скасуванню, а позов частковому задоволенню в сумі 81 926,33 грн.

Керуючись ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15508/19 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15508/19 скасувати в частині стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Акціонерного товариства «Подільський цемент» штрафу у сумі 102 407,91 грн.

3. Прийняти в цій частині нове рішення суду, яким позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства «Подільський цемент» (32325, Хмельницька область, с. Гуменці, вул. Хмельницьке Шосе, 1-А, ідентифікаційний код 00293091) 81 926 (вісімдесят одну тисячу дев`ятсот двадцять шість) грн 33 коп. штрафу, 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн 55 коп судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з Акціонерного товариства «Подільський цемент» (32325, Хмельницька область, с. Гуменці, вул. Хмельницьке Шосе, 1-А, ідентифікаційний код 00293091) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) 630 (шістсот тридцять) грн 68 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

7. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

8. Матеріали справи №910/15508/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

9. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

К.В. Тарасенко