ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3022/19

Господарський суд Одеської області у складі колегії судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання: Тіщенко Д.І.,

представники сторін в судове засідання не з`явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/3022/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК (65014, м. Одеса, вулиця Маразліївська, буд.1/20, )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Грін Логістік Україна (65003, м. Одеса, вул. Церковна, буд.19, )

про стягнення 20 142,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

11.10.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Грін Логістік Україна, в якій просить суд стягнути з відповідача суму завданих збитків у розмірі 20 142,79 грн., у тому числі: 19 474,00 грн. збитків, 337,73 грн. 3% річних та 331,06 грн. інфляційних нарахувань, а також просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне.

25.05.2016р. між ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» та ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» було укладено договір транспортно- експедиторського обслуговування № 375, на виконання якого ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» здійснено на користь позивача морське перевезення вантажу у контейнері № OOLU8935450 за межами території України, що підтверджується домашнім коносаментом В/L №GXPTY18107144 від 09.11.2018р. та sea waybill OOLU.

14.12.2018р. ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» було направлено позивачу у вкладенні до електронного листа рахунки на оплату № 4228 від 13.12.2018 р. та № 4229 від 13.12.2018 р. за надані послуги згідно договору транспортно- експедиторського обслуговування № 375 від 25.05.2016р. за: морське перевезення за межами території України згідно з коносаментом №GXPTY18107144, транспортно-експедиторське експедирування автомобільним транспортом на території України та із зазначенням винагороди експедитора - на загальну суму 26 429 грн.

На виконання п. 4.2.3 Договору №375 від 25.05.2016р., ТОВ ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК було здійснено оплату зазначених рахунків у розмірі 26 429 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12180 від 14.12.2018 р.

Проте, у зв`язку з тим, що ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» не було здійснено на користь позивача транспортне-експедиторське обслуговування автомобільним транспортом на території України, сторони підписали акт надання послуг № 1901/1 від 19.01.2019 р., згідно якого підтвердили надання ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» на користь ТОВ ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК за договором №375 від 25.05.2016р. послуги з морського перевезення вантажу за межами території України за коносаментом №GXPTY18107144 на суму 19 474грн., та наявність підстав для сплати винагороди експедитору в сумі 579,58грн. на загальну суму 20 169,50грн (з ПДВ)

Разом з тим, листом № 1/18 від 18.02.2019 р. ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» погодилось повернути позивачу раніше сплачену грошову суму у розмірі 6 259, 50 грн. в частині ненаданих послуг за ТЕО з перевезення автотранспортом на території України, при цьому, позивач не мав претензій до ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» в частіші організації ним послуги морського перевезення вантажу.

В подальшому, 14.01.2019р. між ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» та ТОВ «Грін Логістік Україна» було укладено договір транспортно- експедиторського обслуговування №1-14/01 та оформлено заявку №4 від 14.01.2019 р., в якій було узгоджено, зокрема, надання послуги з морського перевезення вантажу.

14.01.2019р. позивачем отримано від відповідача електронний лист, яким було повідомлено про наявність у вкладенні до електронного листа рахунку № 263 від 14.01.2019р. за надані експедитором послуги з морського перевезення за межами державного кордону згідно з коносаментом №GXPTY18107144, транспортно-експедиторське обслуговування з перевезення автомобільним транспортом на території України, та зазначенням експедиторської винагороди на загальну суму 26 429 грн.

18.01.2019р. - з метою випуску товару у контейнері № OOLU8935450, який перевозився за коносаментом №GXPTY18107144 - та виконання позивачем своїх зобов`язань перед отримувачем вантажу, позивачем було сплачено рахунок № 263 від 14.01.2019р. на користь відповідача у сумі, що складає 26 429 грн., з яких 19 474, 00 грн. оплата послуги з морського перевезення за межами державного кордону.

21.02.2019р. позивач отримав від відповідача в електронному вигляді із використанням цифрового підпису акт здачі-приймання робіт № 6/56 від 19.01.2019 р., з яким позивач частково не погодився в частині надання послуг морського перевезення за межами державного кордону, та - у відповідності до норм п. 4.5. договору №1-14/01 - надав відповідачу повідомлення від 26.02.2019 р. про відмову у прийнятті документа на підставі заперечення №1100/1 від 26.02.19р., яке обґрунтоване тим, що, відповідно до коносаменту B/L №GXPTY18107144 та sea waybill OOLU, вантаж у контейнері №OOLU8935450 був завантажений та випущений із порту у місті Шанхай 09.11.2018р., а відповідна заявка була подана ще раніше. При цьому, зазначивши, що відповідач, як юридична особа, за даними ЄДРПОУ зареєстрований лише 11.10.2018р., а правовідносини з позивачем виникли лише 14.01.2019р. та організацією перевезення займалась інша компанія - ТОВ «Гуд Логістік»

Згідно із вантажним маніфестом (cargo manifest) №008Е від 12.12.2018р., що є додатком до сервісного коносаменту B/L №SHI 008E OOCL, вантаж у контейнері №OOLU8935450 прибув у порт міста Одеса - 12.12.2019р.

У відповіді вих. 393/1 від 31.07.2019 року ТОВ «Вая Малтіма» - лінійного агента в Україні судноплавної контейнерної лінії - морського перевізника Orient Overseas Contanier Line Ltd. (OOCL (Europe) Limited) - на адвокатський запит б/н від 19.07.2019 р. зазначено, що контейнер №OOLU8935450 прибув до Одеського порту згідно sea waybill, вантажоотримувачем контейнеру є ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК», морський фрахт був передплачений. У цьому листі ТОВ «Вая Малтіма» також вказує, що контейнер №OOLU8935450 був виданий експедитору - ТОВ «Сігейт» згідно його наряду № 00178 від 21.12.2018 року та довіреності ТОВ «Гуд Логістік» № 21418 від 05.12.2018р. Крім цього, штамп ТОВ «Вая Малтіма» на наряді №00178 від 21.12.2018 р. підтверджує, що 25 грудня 2018 року було дозволено вивезення вантажу з території порту.

У позовній заяві позивач наголошує, що факт попередньої оплати фрахту та укладання договору морського перевезення вантажу № 375 від 25.05.2016р. з ТОВ «Гуд Логістік» виключає можливість надання відповідачем послуги морського перевезення за межами державного кордону України та проведення розрахунків із перевізником на виконання договору №1-14/01, у зв`язку із тим, що станом на день укладання договору 1-14/01 зазначена послуга вже була надана ТОВ «Гуд Логістік», оскільки 12.12.2018 р. вантаж у контейнері №OOLU8935450 був доставлений у морський порт м. Одеси, а 25 грудня 2018 року був вивезений з порту.

За результатами попередніх переговорів, відповідач відмовився добровільно відшкодувати понесені позивачем збитки, чим порушив права та законні інтереси останнього, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду для відшкодування спричинених йому збитків.

Разом з позовною заявою, позивачем було надано Господарському суду Одеської області клопотання про витребування доказів судом (вх.№2-4944/19), відповідно до якого останній просить суд витребувати у відповідача: - оригінал рахунку (debit note) №DR18121241SHA на суму 3100 доларів США, виданого Portever Shipping (Shanghai) Ltd від 27.12.2018р. на адресу відповідача LLC Green Logistic Ukraine; - оригінал листа Portever Shipping Ltd про підтвердження оплати рахунку №DR18121241SHA на суму 3100 доларів США; - оригінал договору між ТОВ Грін Логістік Україна та Portever Shipping Ltd на надання послуг з морського перевезення вантажу; - оригінал валютного доручення (SWIFT) на оплату морського перевезення товару у контейнері №OOLU8935450, який перевозився за домашнім коносаментом B/L №GXPTY18107144.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач зазначає, що витребувані докази у своїй сукупності зможуть підтвердити факт здійснення ТОВ „Грін Логістик Україна на виконання договору №1-14/01 від 14.01.2019р. оплати послуги з морського перевезення за межами державного кордону згідно з домашнім коносаментом B/L №GXPTY18107144, що входить до предмету доказування.

Позивач зазначає, що до відповіді ТОВ Грін Логістік Україна на адвокатський запит б/н від 05.04.2019р. на підтвердження понесення витрат з оплати послуги з морського перевезення за межами державного кордону згідно з домашнім коносаментом B/L №GXPTY18107144 додано незасвідчені копії рахунку №DR18121241SHA та листа Portever Shipping Ltd. Крім цього, надані ТОВ Грін Логістік Українанезавідчені копії документів містять реквізити різних компаній: Portever Shipping Ltd, Portever Shipping (Ningbo) Ltd, Portever Shipping (Shanghai) Ltd, що ставить під сумнів відповідність наданих копій. З метою забезпечення достатності доказів позивач вважає за доцільне також витребувати у відповідача оригінал валютного доручення (SWIFT).

З огляду на поширення режиму банківської таємниці на запитувані документи та ненадання відповідачем належних документів у відповідь на адвокатський запит, позивач не має можливості самостійно отримати витребувані докази.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3022/19 за правилами спрощеного позовного провадження, із призначенням справи до розгляду по суті на 07 листопада 2019р. о 12 год. 30 хв.

В судовому засідання 07.11.2019р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на „05 грудня 2019р. о 14:00.

02.12.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 24939/19), відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач зазначає, що у позовній заяві позивач жодним доказом не підтвердив своє твердження, що організацію та оплату вартості морського перевезення здійснило ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК».

Відповідач вказує, що для виконання умов договору з позивачем була залучена компанія ТОВ «СІГЕЙТ», яка виконувала послуги на території України. Для вивозу контейнеру з порту необхідно мати оригінали коносаменту або «телекс реліз», так як у наявності їх не було, через те, що вартість морського фрахту не була оплачена на відправника - компанію Portever Spipping,ТОВ «ГРІН ЛОГІСТІК Україна» оплатило вартість морського фрахту по коносаменту, зазначеному у позовній заяві. Також, для виконання замовлених послуг позивачем, а саме виконання організації та оплати морського перевезення, був підписаний договір між компаніями Portever Spipping, ТОВ «Грін логістік Україна» та Kartuli trading llc №2312/2018 від 23.12.2018р., на підставі якого Kartuli trading llc здійснилооплату вартості послуг морського перевезення вантажу позивача та підтвердженням оплати є Notification of Original sent to Swift. Також, у підтвердження оплати Portever Spipping, який здійснив відправку вантажу, надав лист, яким підтверджує отримання коштів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2019р. справу №916/3022/19 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначено на 23.12.2019р. о 15:00.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2019р. клопотання ТОВ ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК (вх. №2-4944/19 від 11.10.2019р.) про витребування доказів задоволено та витребувано від ТОВ Грін Логістік Україна оригінал рахунку (debit note) №DR18121241SHA на суму 3100 доларів США, виданого Portever Shipping (Shanghai) Ltd від 27.12.2018р. на адресу відповідача LLC Green Logistic Ukraine; оригінал листа Portever Shipping Ltd про підтвердження оплати рахунку №DR18121241SHA на суму 3100 доларів США; оригінал договору між ТОВ Грін Логістік Україна та Portever Shipping Ltd на надання послуг з морського перевезення вантажу; оригінал валютного доручення (SWIFT) на оплату морського перевезення товару у контейнері №OOLU8935450, який перевозився за домашнім коносаментом B/L №GXPTY18107144.

19.12.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання (вх.№ 26287/19) та письмові пояснення (вх.№26284/19), відповідно до яких останній зазначив, що ТОВ «Грін Логістік Україна» для здійснення оплати вартості фрахту достатньо було підписати договори у електронній формі, які мають силу оригіналу, а також повідомив суд, що на виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 05.12.2019р., ТОВ «Грін Логістік Україна» запросило у своїх міжнародних партнерів документи, проте, дані документи ще не отримано.

23.12.2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "ГУД ЛОГІСТІК" (вх.№ 2-6308/19).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.12.2019р. строк підготовчого провадження у справі №916/3022/19 продовжено до "04" березня 2020р.; відкладено підготовче засідання у справі №916/3022/19 на "06" лютого 2020 р. о 15:30.

27.12.2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових документів (вх.№26885/19).

05.02.2020 р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання (вх.№ 3000/20) та заява про зміну предмета позову (вх.№ 2999/20), відповідно до якої останній просить суд стягнути з відповідача 20 142,49 грн., в тому числі: 19 474 грн. суми оплачених грошових коштів за договором транспортно-експедиторського обслуговування №1-14/01 від 14.01.2019р., 337,73 грн. 3% річних та 331,06 грн. інфляційних збитків, а також просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування зміни позовних вимог позивач зазначає, що рахунок № 263 від 14.01.2019 р. був виставлений відповідачем в день підписання договору, вказуючи, що фактично за 4 дні фізично неможливо організувати морське перевезення та доставити вантаж за маршрутом Китай (порт Шанхай) до України (порт Одеса). Отже, на думку позивача, рахунок був виставлений в якості передплати. При цьому, позивач стверджує, що ним було в повному обсязі сплачено на користь відповідача передплату за послуги транспортно-експедиційного обслуговування контейнеру № OOLU8935450, згідно рахунку № 263 від 14.01.2019 р. у сумі 26 429 грн., з яких 19 474, 00 грн. - оплата послуги з морського перевезення за межами державного кордону, що підтверджується копією платіжного доручення № 12471 від 18.01.2019р., та у відповідача виникло 14.01.2020 р. господарське зобов`язання, яке він в частині надання послуг з морського перевезення за межами державного кордону не виконав, що підтверджується коносаментом та листом агента судноплавної лінії OOCL ТОВ ВАЯ МАЛТІМА, який повідомив, що вантаж прибув на адресу ТОВ ГУД ЛОГІСТІК і виданий уповноваженій особі саме цього вантажоодержувача.

Разом з тим, на думку позивача, грошові кошти сплачені за послугу з морського перевезення вантажу, яка не була надана, підлягають поверненню замовнику такої послуги. Крім цього, за цю послугу сплачено іншому виконавцю, що підтверджуються умовами договору морського перевезення, а саме коносаменту, де зазначено що фрахт передплачений, тобто сплачений в порту навантаження вантажовідправником. На момент виходу судна із контейнером, підприємства із найменуванням ГРІН ЛОГІСТІК УКРАЇНА взагалі не існувало, оскільки останнім було змінено найменування підприємства 18.12.2018р. за рішенням засновника, тож передплата фрахту не могла бути здійснена відповідачем. Більш того, на момент виходу судна між позивачем і відповідачем не існувало жодних господарських зобов`язань.

В судовому засідання 06.02.2020р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі на „20 лютого 2020р. о 12:30.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.02.2020р. повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК про відкладення підготовчого засідання на „20 лютого 2020 р. об 12 год.30 хв., в порядку ст. 120 ГПК України.

14.02.2020р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшли письмові пояснення (вх.№ 3954/20), відповідно до яких останній на виконання ухвали суду від 05.12.2019р., зазначив, що договір №2312/2018 від 23.12.2018р. у відповідності до Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» підписаний/направлений по електронній пошті та має силу оригіналу, даний договір наявний з оригінальною печаткою компанії, яка безпосередньо здійснила платіж; Рахунок (debit note) N DR18121241SHA на суму 3100 доларів США, у відповідності до Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» підписаний/направлений по електронній пошті та має силу оригіналу, даний рахунок акцептований та оплачений; оригінал валютного доручення (SWIFT) на оплату морського перевезення у контейнері №OOLU8935450 - даний документ отриманий за допомогою інтернет банку, тобто є електронним документом та містить штамп банку, який його видав.

Також, відповідачем зазначено, що відповідь на адвокатський запит адвоката Тиханського М.О. щодо отримання інформації та документального підтвердження щодо організації та оплати послуг, які зазначені у позовній заяві не отримана.

20.02.2020 р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№ 4452/20).

В судовому засіданні 20.02.2020р. судом в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено, з огляду на його необгрунтованість. Також, судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи, приймаючи до уваги те, що позивачем не обґрунтовано, яким чином рішення у справі вплине на права або інтереси ТОВ "ГУД ЛОГІСТІК" щодо позивача, про що зазначено у протоколі судового засідання від 20.02.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.02.2020р. закрито підготовче провадження у справі № 916/3022/19 та призначено справу №916/3022/19 до розгляду по суті в засіданні суду на "03" березня 2020 р. о 15:00.

02.03.2020р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява (вх.№5550/20), відповідно до якої останній просить суд визнати неналежними та недопустимими доказами копії документів, надані та посвідчені адвокатом Тиханським М.О. 02.12.2019р. за відсутності у нього оригіналів: Debit note №DR18121241SHA від 27.12.2018р.; листа PORTEVER SHIPPING (NINGBO) LTD без дати; Notification of original sent to Swift 24.01.2019р.; договір №2312/2018 від 23.12.2018р.; диска із компанією Notification of original sent to Swift 24.01.2019р. у форматі PDF від 14.02.2020р. та за відсутності оригіналів у суду, не приймати вищезазначені докази під час вирішення спору по суті та встановити відсутність обставин, на доведення яких вони були надані відповідачем.

Також, 02.03.2020р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшли письмові пояснення до позову (вх.№5551/20).

03.03.2020р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх.№ 5582/20), згідно якого останній просив суд зупинити провадження у справі до моменту отримання відповіді на адвокатський запит або отримання рішення про відмову у задоволенні позовної заяви до ТОВ Гуд Логістік про надання відповіді на адвокатський запит.

03.03.2020р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява (вх.№ 5650/20), відповідно до якої останній просить суд стягнути з відповідача 18 271 грн. судових витрат, які складаються з: 15 000 витрат на оплату професійної правничої допомоги, 1 350 грн. витрат, пов`язаних із залученням перекладача, та 1 921 грн. витрат по сплаті судового збору.

В судовому засіданні 03.03.2020р. судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№ 5582/20 від 03.03.2020р.), з огляду на те, що справа знаходиться на стадії розгляду по суті та ч.3 ст. 195 ГПК України містить вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті, також в судовому засіданні оголошено перерву у розгляді справи по суті до 02.04.2020р. о 14:30, про що оголошено протокольну ухвалу.

27.03.2020р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх.№7895/20), відповідно до якого останній просить суд перенести (відкласти) розгляд справи, у зв`язку із запровадженням на території України карантинних заходів до 24.04.2020р. через поширення вірусу COVID 19.

01.04.2020р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява (вх.№8328/20), відповідно до якої останній просить суд розгляд справи призначений на 02.04.2020р. о 14:30 провести без участі ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК» та його представника.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.04.2020р. відкладено розгляд справи №916/3022/19 по суті на "27" квітня 2020 р. о 13:45 при цьому, вирішуючи питання щодо дати судового засідання, суд, дотримуючись принципу розумності строків розгляду справи, враховував клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, та врахував, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 від 11.03.2020 № 211 на всій території України установлено карантин. Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019) від 30.03.2020р., який набрав чинності 02.04.2020р., було внесені зміни, зокрема, до ГПК України, відповідно до п. 4 Прикінцевих положень якого, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), продовжується на строк дії такого карантину, зокрема, строк, встановлений ст. 195 ГПК України.

24.04.2020р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх.№ 10084/20) про перенесення розгляду справи, у зв`язку з запровадження карантинних заходів для запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19.

Судове засідання, призначене на "27" квітня 2020 р., не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Мостепаненко Ю.І. з 07.04.2020р. на лікарняному, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.05.2020р. призначено справу №916/3022/19 до розгляду по суті в засіданні суду на "21" травня 2020 р. о 13:45 при цьому, вирішуючи питання щодо дати судового засідання, суд, дотримуючись принципу розумності строків розгляду справи, враховував клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, та прийняв до уваги те, що постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 від 11.03.2020 № 211, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року №239 та постанови Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 року №291, установлено з 12.03.2020 до 11.05.2020 на усій території України карантин.

20.05.2020р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх.№12801/20), відповідно до якого останній просив суд перенести (відкласти) розгляд справи, у зв`язку із запровадженням на території України карантинних заходів до 22.05.2020р. через поширення вірусу COVID 19

В судовому засідання 21.05.2020р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті до „04 червня 2020р. о 16:30.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.05.2020р. повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю Грін Логістік Україна про відкладення розгляду справи по суті до „04 червня 2020 р. о 16 год.30 хв., в порядку ст. 120 ГПК України.

04.06.2020р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява (вх.№14475/20), відповідно до якої останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату після закінчення превентивних заходів щодо поширення коронавірусу COVID-19.

04.06.2020р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх.№14392/20), відповідно до якого останній просить суд відкласти розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.06.2020р. відкладено розгляд справи №916/3022/19 по суті на 24.06.2020р. о 9:30. при цьому, вирішуючи питання щодо дати судового засідання, судом враховано продовження на усій території України карантину до 22.06.2020р.

24.06.2020р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх..№16349/20), відповідно до якого представник ТОВ Грін Логістік Україна просив суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з тим, що в Печерському районному суді м.Києва знаходиться справа №757/10352/20-ц про надання відповіді на адвокатський запит до ТОВ «Гуд Логістік», розгляд якої призначено на 21.07.2020р., при цьому, результат розгляду справи №757/10352/20-ц може вплинути на рішення у даній справі.

В судовому засіданні 24.06.2020р. судом було розглянуто клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відмовлено в його задоволенні, з огляду на те, що представником відповідача до зазначеного клопотання не надано жодних доказів, підтверджуючих неможливість участі представника відповідача в судовому засіданні, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Згідно ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового засідання, суд доходить висновку про можливість розгляду позовної заяви за наявними в матеріалах справи документами за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 24.06.2020р. представник позивача позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні від 24.06.2020р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

25.05.2016р. між ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» (Експедитор) та ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» (Клієнт) було укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №375, відповідно до п. 1 якого Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організовувати за рахунок Клієнта транспорно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиторські послуги Клієнтові за погодженням сторін.

Згідно п. 1.2 договору, умови перевезення, вид і найменування вантажу, вид транспорту, розмір плати Експедиторові, пункти відправлення та призначення, а також інші умови пов`язані з виконанням цього договору, встановлюються за угодою сторін і оформлюється Заявками, по формі погодженій сторонами в додатку №1 цього договору.

Під кожне конкретне перевезення клієнт надає експедиторові заявку, в якій оговорюється найменування і кількість вантажу, маршрут перевезення (порт навантаження, порт вивантаження, місце доставки вантажу), плановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника і вантажоодержувача і іншу необхідну інформацію, що стосується організації ТЕО. Заявка подається за 5 робочих і днів до початку навантаження і готовності вантажу до перевезення. На підставі такої заявки Клієнта, Сторони протягом 2 (двох) робочих днів складають і підписують відповідний додаток до цього договору, по формі, і погодженій Сторонами в додатку №1 до цього договору (п.1.3 договору).

Відповідно до п.2.1.1 договору, експедитор зобов`язується, зокрема, за плату та за рахунок клієнта організувати перевезення його вантажів на умовах, узгоджених сторонами, а також надавати інші послуги клієнтові за погодженням сторін. При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені та за рахунок клієнта договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання, терміналами, та ін. організаціями. Документом що підтверджує наявність і зміст такого договору з транспортними організаціями, являється транспортний документ (накладна) - коносамент (B/L), автомобільна транспортна накладна (CMR, ТТН).

Згідно п. 2.1.6 договору, на підставі письмової заявки клієнта, підготувати відповідний додаток до цього договору та передати його на підпис клієнтові, не пізніше, ніж за 2 (дві) доби до початку надання послуг.

П. 2.2.5 договору, встановлено, що експедитор має право доручити виконання цього договору третій особі.

Відповідно до п.3.1.2 договору, передати експедитору необхідні документи для представлення інтересів Клієнта при виконанні цього договору а також всі супровідні документи на вантаж, що необхідні для оформлення товарно-транспортних документів та митного оформлення вантажу.

Надати Експедитору або, за погодженням з ним, іншим особам документи на відвантаження імпортних вантажів з порту не пізніше, ніж за 4 дні до прибуття судна, доручення на організацію робіт (при транспортуванні морським транспортом) (п. 3.1.5 договору).

Згідно п. 3.1.8 договору, Клієнт зобов`язується, зокрема, своєчасно оплачувати послуги експедитора за тарифами, встановлених за згодою сторін

Відповідно до п. 3.1.10 договору, підготувати заявку з урахуванням положень п. 1.3 Затверджувати і підписувати додаток до цього договору, який відповідає кожній заявці, не пізніше, ніж за добу до початку падання послуг.

Протягом 2 (двох) робочих днів здійснити митне оформлення / очистку та завантаження/розвантаження ватажу в/із транспортного засобу, які обліковуються з дати доставки порожнього/завантаженого транспортного засобу в пункт митного оформлення/розвантаження вантажу, зазначений клієнтом в заявці. Дата доставки порожнього/завантаженого транспортного засобу в пункт митного оформлення/розвантаження вантажу вважається першим календарним днем при умові прибуття транспортного засобу до 12.00 годин поточного дня (п. 3.1.11 договору).

Відповідно до п.4.1 договору, валютою цього договору і валютою платежів по ньому є національна валюта України гривня. Усі розрахунки здійснюються в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківській рахунок, за реквізитами вказаними у цьому договорі.

Перелік послуг, що надаються, їх вартість, розмір плати Експедитора, встановлюються за згодою сторін, що оформляється Заявками до цього договору (п.4.2.1 договору).

Згідно п. 4.2.2 договору, Експедитор погоджує перелік послуг з Клієнтом, оплата яких здійснюється за наявності письмового (факс, електронна пошта) підтвердження Клієнтом вартості даних послуг, тобто за наявності підписаної Сторонами Заявки до цього договору на виконання кожного перевезення. Додаткові витрати, пов`язані з будь - якими перевірками вантажу контролюючими, наглядовими та правоохоронними органами держави, оплачуються Клієнтом самостійно та/або узгоджуються для оплати з Клієнтом та оплачуються Експедитором, з обов`язковою наступною компенсацією Клієнтом на підставі пред`явлення підтверджуючих такі витрати документів.

Відповідно до п.4.2.3 договору, за організацію ТЕО, згідно цього договору Клієнт оплачує наступні платежі, у такому порядку: а) погоджені платежі, що підлягають сплаті за організацію ТЕО з перевезення вантажу морським транспортом (фрахт) і супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентський збір і т.д.), протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку Експедитором, якщо інше не узгоджено Сторонами у відповідній заявці, за наявності вантажу в порту призначення і документів, що підтверджують доставку вантажу, але до виходу контейнерів з порту, Під документами, що підтверджують доставку вантажу, розуміються митні документи, а саме копія сервісного коносамента з печаткою митниці, яка фіксує дату вивантаження вантажу з борту судна в порту призначення; б) погоджені платежі, що підлягають сплаті за організацію ТЕО з перевезення вантажу автомобільним та/або залізничним транспортом (при наземній доставці вантажу), проводяться протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку Експедитором, якщо інше не узгоджено Сторонами у відповідній заявці; в) платежі за внутрішньо портове зберігання вантажу, зберігання на складі розформування вантажів, використання інфраструктури порту, відповідно до тарифів, офіційно встановлених морським торговим портом та/або контейнерними операторами, що офіційно здійснюють свою діяльність на території зазначених портів, проводяться протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку Експедитором, якщо інше не узгоджено Сторонами у відповідній Заявці; г) платежі, які належать як плата Експедитору, проводяться протягом 3 (трьох) банківських днів з дати ви славлення рахунку Експедитором, якщо інше не узгоджено Сторонами у відповідній заявці; д) платежі, належні Експедитору в якості компенсації за оплату здійснених ним додаткових витрат (в т.ч, послуг третіх осіб), які були фактично здійснені Експедитором з метою виконання доручення Клієнта, проводяться протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку Експедитором, якщо інше не узгоджено Сторонами у відповідній заявці.

Згідно п.4.5 договору, експедитор після надання послуг (виконання відповідної заявки) складає акт виконаних робіт і надає його Клієнту. Клієнт протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання акту виконаних робіт повинен підписати його, завірити печаткою і відправити Експедитору, або надати протягом п`яти робочих днів мотивовану відмову. Після закінчення зазначеного терміну, якщо акт не буде підписано або не буде надано мотивовану відмову. Акт виконаних робіт вважається прийнятим, підписаним сторонами і підлягає оплаті без заперечень.

Зобов`язання Клієнта стосовно здійснення всіх платежів в адресу Експедитора, а також стосовно оплати в узгодженому розмірі плати Експедитору, вважаються виконаними з моменту зарахування грошових коштів за зазначеними видами платежів на рахунок Експедитора (п.4.6 договору).

Згідно п.4.9 договору, за домовленістю сторін та на підставі відповідних додатків до цього договору, Експедитор за дорученням, в інтересах та за рахунок Клієнта може укласти договір морського перевезення вантажу з морським перевізником, на підставі якого Експедитор здійснює внутрішньо портове експедирування. При цьому, Експедитор зобов`язується перевести грошові кошти Клієнта морському перевізнику за надані ним послуги пов`язані з морським перевезенням вантажу. Експедитор виступає виключно як посередник, тобто, транзитом переводить грошові кошти Клієнта, що належать перевізнику за послуги, надані морським перевізником. Сума, сплачена за морське перевезення вантажу є транзитною і перераховується морському перевізнику який безпосередньо виконує перевезення на підставі договору морського перевезення (коносамент) з Клієнтом. Відповідальність за виконання морського перевезення перед Клієнтом несе морський перевізник згідно з умовами коносамента.

Відповідно до п.9.5 договору, термін дії договору встановлюється з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017р. При відсутності пропозицій про розірвання цього договору за 20 днів до терміну припинення його дії, такий договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік.

13.12.2018р. ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» виставило ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» рахунки на загальну суму 26 429грн, а саме:

1) № 4228 - за надані послуги з морського перевезення за межами території України на суму 19 474грн.;

2) № 4229 на загальну суму 6 955грн. (з ПДВ):

- за ТЕО з перевезення автотранспортом на території України на суму 5 216,25грн.;

- винагорода експедитора 579,58грн.

При цьому, із змісту рахунків № 4228 та № 4229 від 13.12.2018р. вбачається, що вони виставлені за договором № 375 від 25.05.2016р., за заявкою № 28 від 13.12.2018р. та за коносаментом №GXPTY18107144

14.12.2018р. ТОВ ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК здійснило оплату зазначених рахунків на користь ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК», що підтверджується платіжним дорученням № 12180 від 14.12.2018 р. на суму 26 429 грн.

З наданих позивачем до позовної заяви документів вбачається, що 19.01.2019р. ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» склало акт надання послуг № 1901/1 за договором ТЕО № 375 від 25.05.2016р. за коносаментом №GXPTY18107144 на загальну суму 26 429грн. (з ПДВ) та направило зазначений акт ТОВ ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК.

З акту вбачається, що виконавцем надано наступні послуги (роботи):

- морське перевезення за межами території України на суму 19 474грн.;

- ТЕО з перевезення автотранспортом на території України на суму 5 216,25грн.;

- винагорода експедитора 579,58грн.

Не підписавши акт наданих послуг № 1901/1 від 19.01.2019р., 11.02.2019р. ТОВ ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК звернулось до ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» із запереченнями № 1099/1 на акт наданих послуг № 1901/1 від 19.01.2019р. (посилаючись на те, що ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» не було здійснено на користь позивача транспортне-експедиторське обслуговування автомобільним транспортом на території України), та претензією № 1099/2 про повернення 5 216,25грн.

У відповідь ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» листом № 1/18 від 18.02.2019р. повідомило ТОВ ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК про задоволення претензії та заперечень до акту, зобов`язавшись повернути грошові кошти у сумі 6 259, 50 грн. (в т.ч. ПДВ 1043,25грн.), та просило підписати акт надання послуг в новій редакції.

Актом надання послуг № 1901/1 від 19.01.2019 р. в новій редакції, підписаним обома сторонами, погоджено надання послуг за договором ТЕО № 375 від 25.05.2016р. за коносаментом №GXPTY18107144 на загальну суму 20 169, 50грн. (з ПДВ)

З акту вбачається, що виконавцем - ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» надано наступні послуги (роботи):

- морське перевезення за межами території України на суму 19 474грн.;

- винагорода експедитора 579,58грн.

Разом з тим, 14.01.2019р. між ТОВ «Грін Логістік Україна» (Експедитор) та ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» (Клієнт) було укладено договір №1-14/01 транспортно-експедиторського обслуговування, ідентичний за змістом із договором № 375 від 25.05.2016р., відповідно до п. 1 якого Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організовувати за рахунок Клієнта транспорно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиторські послуги Клієнтові за погодженням сторін.

Відповідно до п.9.5 договору, термін дії договору встановлюється з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019р. При відсутності пропозицій про розірвання цього договору за 20 днів до терміну припинення його дії, такий договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік.

14.01.2019р. між ТОВ «Грін Логістік Україна» (Експедитор) та ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» (Клієнт) було складено заявку №1, відповідно до якої сторони погодили наступний перелік і вартість послуг по організації ТЕО вантажу в контейнері коносаменту GXPTY18107144, а саме: 1) перевезення морським транспортом вартістю 19 474 грн.; строком та порядком оплати згідно п.4.2.3 договору, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку Експедитора; 2) ТЕО з перевезення автомобільним транспортом (окреме авто) вартістю 6 259,50 грн.; строком та порядком оплати згідно п.4.2.3 договору, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку Експедитора; 3) плата експедитора вартістю 695,50 грн.; строком та порядком оплати згідно п.4.2.3 договору, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку Експедитора. Всього на суму 26 429 грн.

14.01.2019р. ТОВ «Грін Логістік Україна» виставило ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» рахунок № 263 на загальну суму 26 429грн (з ПДВ), а саме:

- за надані послуги з морського перевезення за межами території України на суму 19 474грн.;

- за ТЕО з перевезення автотранспортом на території України на суму 5 216,25грн.;

- винагорода експедитора 579,58грн.

При цьому, із змісту рахунку № 263 від 14.01.2019р. вбачається, що він виставлений за договором №1-14/01 від 14.01.2019р., за заявкою № 1 від 14.01.2019р. та за коносаментом №GXPTY18107144.

18.01.2019р. ТОВ ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК здійснило оплату зазначеного рахунку на користь ТОВ «Грін Логістік Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 12471 від 18.01.2019 р. на суму 26 429 грн.

19.01.2019р. ТОВ «Грін Логістік Україна» склало акт надання послуг № 6/56 за договором № 1-14/01 від 14.01.2019р. за коносаментом №GXPTY18107144 на загальну суму 26 429грн. (з ПДВ) та направило зазначений акт ТОВ ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК.

З акту вбачається, що виконавцем надано наступні послуги (роботи):

- морське перевезення за межами території України на суму 19 474грн.;

- ТЕО з перевезення автотранспортом на території України на суму 5 216,25грн.;

- винагорода експедитора 579,58грн.

Не підписавши акт наданих послуг № 6/56 від 19.01.2019р., 26.02.2019р. ТОВ ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІК звернулось до ТОВ «Грін Логістік Україна» із запереченнями № 1100/1 на акт наданих послуг № 6/56 від 19.01.2019р., в яких зазначило про наступне:

- Експедитором не було здійснено на користь Клієнта послуги морського перевезення за межами державного кордону України, що підтверджується, зокрема, відсутністю відповідних товарно-супровідних документів, які перелічено у ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторські послуги».

- відповідно до коносаментів B/L №GXPTY18107144 від 09.11.2018 р. та sea waybill № OOLU вантаж у контейнері № OOLU8935450 був завантажений та випущений із порту у місті Шанхай 09.11.2018 р.

- згідно із вантажним маніфестом (cargo manifest) № 008Е від 12.12.2018 р., що є додатком до загального коносаменту B/L №SHI 008E OOCL, вантаж у контейнері № OOLU8935450 прибув у порт міста Одеса 12.12.2018 р., що у свою чергу підтверджується відповідним штампом Одеської митниці ДФС.

- отже, Експедитор не міг надати послугу морського перевезення за межами державного кордону України на виконання договору транспортно-експедиторського обслуговування № 1-14/01 від 14.01.2019 р., в тому числі, у зв`язку із тим, що станом на день укладання зазначеного договору ця послуга вже була надана, а саме 12.12.2018 р. вантаж у контейнері № OOLU8935450 був доставлений у морський порт м. Одеси.

- таким чином, Експедитором не було надано послуги Клієнту у повному обсязі, у зв`язку і чим Клієнт не погоджується із актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 6/56 від 19.01.2019 р. у частині надання Експедитором Клієнту послуг морського перевезення за межами державного кордону України.

З огляду на зазначене, позивач просив відповідача скорегувати акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №6/56 від 19.01.2019р. у відповідності до фактично наданих ТОВ «Грін Логістик Україна» ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» послуг, а саме: наданих послуг транспортного експедиторського обслуговування автомобільним транспортом на території України.

Також, 26.02.2019р. ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» звернулось до відповідача із претензією вих.№1100/2, в якій зазначило, що, з огляду на ненадання ТОВ Грін Логістік Україна послуги морського перевезення за межами державного кордону України на суму 19 474грн. за договором ТЕО № 1-14/01 від 14.01.2019р., позивач просить ТОВ «Грін Логістик Україна» повернути зазначену суму грошових коштів шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок позивача.

Зазначена претензія отримана відповідачем 27.02.2019р., проте, залишена без відповіді.

19.07.2019р. позивач звернувся до ТОВ «Вая Малтіма» - лінійного агента в Україні судноплавної контейнерної лінії - морського перевізника Orient Overseas Contanier Line Ltd. (OOCL (Europe) Limited) із запитом, у відповідь на який ТОВ «Вая Малтіма» листом вих. 393/1 від 31.07.2019р. повідомило, що контейнер №OOLU8935450 прибув до Одеського порту згідно sea waybill, вантажоотримувачем контейнеру є ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК», морський фрахт був передплачений. При цьому, у листі зазначено, що контейнер №OOLU8935450 був виданий експедитору - ТОВ «Сігейт» згідно його наряду № 00178 від 21.12.2018 року та довіреності ТОВ «Гуд Логістік» № 21418 від 05.12.2018р.

На підставі вищевикладеного, зазначаючи , що послуги з морського перевезення вантажу вже були надані ТОВ "ГУД ЛОГІСТИК" на підставі договору №375 від 25.05.2016р., позивач і звернувся до Господарського суду Одеської області з даним позовом (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 05.02.2020р. вх.№2999/20) до товариства з обмеженою відповідальністю Грін Логістік Україна про стягнення 20 142,79 грн., з яких: 19 474,00 грн. сума сплачених грошових коштів, 337,73 грн. 3% річних та 331,06 грн. інфляційні збитки.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст.902 ЦК України).

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1,3 ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 930 ЦК України, договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Клієнт повинен видати експедиторові довіреність, якщо вона є необхідною для виконання його обов`язків.

Як встановлено матеріалами справи, 25.05.2016р. між ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» (Експедитор) та ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» (Клієнт) було укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №375, відповідно до п. 1 якого Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організовувати за рахунок Клієнта транспорно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиторські послуги Клієнтові за погодженням сторін.

При цьому, 14.01.2019р. ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» було укладено - ідентичний за своїм змістом договір ТЕО №375 від 25.05.2016р.- із ТОВ «Грін Логістік Україна» (Експедитор) договір №1-14/01 транспортно-експедиторського обслуговування, відповідно до п. 1 якого Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організовувати за рахунок Клієнта транс порно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг Клієнтові за погодженням сторін.

В якості обгрунтувань позовних вимог, позивач зазначає про ненадання експедитором - ТОВ «Грін Логістік Україна» послуг з морського перевезення вантажу за договором №1-14/01 транспортно-експедиторського обслуговування від 14.01.2019р., оскільки такі послуги були надані позивачу експедитором - ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» на виконання договору ТЕО № 375 від 25.05.2016р.

На підтвердження зазначеного позивач посилається на:

- коносамент №GXPTY18107144, який підтверджує вихід вантажу 09.11.2018р. із порту Шанхай;

- акт надання послуг № 1901/1 від 19.01.2019 р. за договором ТЕО № 375 від 25.05.2016р.,

- лист ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» - лінійного агента контейнерної лінії, що здійснювала морське перевезення вантажу,

- наряд ТОВ «Сігейт» № 00178 від 21.12.2018, який підтверджує видачу вантажу 25.12.2018р. експедитору - ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК»;

- sea waybill OOLU;

Згідно п. 7 ст. 1 Конвенції ООН про морські перевезення вантажів 1978 року (гамбурзькі правила) коносамент, це документ, який підтверджує договір морського перевезення, приймання вантажу перевізником.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд критично відноситься до тверджень позивача про надання послуг з морського перевезення ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» за договором ТЕО №375 від 25.05.2016р., що має підтверджувати ненадання таких послуг відповідачем за договором №1-14/01 ТЕО від 14.01.2019р., з огляду на наступне.

П. 1.3., п. 3.1.10 договору №375 від 25.05.2016р., передбачено обовязок клієнта - ТОВ «Грін Логістік Україна» надати експедитору заявку, в якій має бути оговорено найменування і кількість вантажу, маршрут перевезення (порт навантаження, порт вивантаження, місце доставки вантажу), плановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника і вантажоодержувача і іншу необхідну інформацію, що стосується організації ТЕО. На підставі такої заявки Клієнта, Сторони протягом 2 (двох) робочих днів складають і підписують відповідний додаток до цього договору, по формі, і погодженій Сторонами в додатку №1 до цього договору

До матеріалів справи не додано заявки № 28 від 13.12.2018р. на виконання договору №375 від 25.05.2016р., на яку йде посилання в рахунках № 4228 та № 4229 від 13.12.2018р.

При цьому, відповідно до п. 4.2.3 договору №375 від 25.05.2016р., сторони узгодили, що під документами, які підтверджують доставку вантажу, розуміються митні документи, а саме копія сервісного коносамента з печаткою митниці, яка фіксує дату вивантаження вантажу з борту судна в порту призначення.

На виконання договору №1-14/01 транспортно-експедиторського обслуговування від 14.01.2019р. позивачем складено заявку, відповідно до якої сторони погодили наступний перелік і вартість послуг по організації ТЕО вантажу в контейнері коносаменту GXPTY18107144

Єдиний документ, наявний в матеріалах справи, який містить печатку Одеської митниці ДФС від 12.12.2018р. «під контролем» - коносамент - SHI 008EOOCL (т. 1, а.с. 87-89).

Серед іншого, ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» у своєму листі № 393/1 від 31.07.2019р. зазначає, що коносамент SHI 008EOOCL не має відношення до лінії OOCL, лінійним агентом якого в Україні є ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА».

Суд доходить висновку, що з наданого позивачем листа ТОВ «Вая Малтіма» вих. 393/1 від 31.07.2019р. взагалі неможливо встановити, на виконання саме якого коносаменту велась переписка та чи дійсно контейнер №OOLU8935450 прибув до Одеського порту згідно коносаменту №GXPTY18107144.

Разом з тим, до матеріалів справи позивачем не додано коносаменту GXPTY18107144, який би містив печатку Одеської митниці ДФС від 12.12.2018р. «під контролем» та засвідчував заход вантажу за зазначеним коносаментом на територію України.

Враховуючи викладене, суд критично приймає акт надання послуг № 1901/1 від 19.01.2019 р. за договором ТЕО № 375 від 25.05.2016р. (складений та підписаний між сторонами договору вже після укладення договору №1-14/01 транспортно-експедиторського обслуговування від 14.01.2019р.) в підтвердження надання послуг з морського перевезення вантажу позивачу ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» за коносаментом GXPTY18107144.

Також, суд зазначає, що такий акт не є первинним документом та не може засвідчувати факт здійснення морського перевезення вантажу.

Згідно ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 76 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального Кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України встановлено, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Що стосується наданих відповідачем документів на виконання вимог ухвал суду, то суд не приймає їх до уваги, оскільки вони не містять перекладу на державну мову, отже, є неналежними та недопустимими, в розумінні ст. 74-79 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги, що під час розгляду справи позивачем не надано коносаменту №GXPTY18107144 із печаткою митниці, яка б свідчила про перетинання вантажу державного кордону України, суд позбавлений можливості встановити, хто саме здійснював морське перевезення вантажу: ТОВ "ГУД ЛОГІСТИК" або відповідач.

З огляду на викладене, та те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачу було надано послуги морського перевезення за межами державного кордону України вантажу ТОВ "Гуд Логістик" згідно коносаменту №GXPTY18107144 за договором №375 від 25.05.2016р., що має свідчити про ненадання таких послуг відповідачем за договором № 1-14/01 від 14.01.2019р., суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 19 474грн.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з ТОВ «Грін Логістік Україна» 19 474,00 грн. за договором транспортно-експедиторського обслуговування №1-14/01 від 14.01.2019р. відсутні також підстави для задоволення похідних вимог у вигляді стягнення 3% річних у розмірі 337,73 грн. та інфляційних збитків у розмірі 331,06 грн.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищевикладене, суд не дає правову оцінку іншим доводам та запереченням учасників справи, оскільки вони не впливають на вирішення справи по суті.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 02 липня 2020 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко