ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

02.07.2020 м.Дніпро Справа № 904/5927/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі

судді - доповідача: Широбокової Л.П.

суддів Подобєда І.М., Чус О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Озеленитель" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 у справі №904/5927/19 (суддя Євстигнеєва Н.М., повне рішення складено 04.02.2020)

за позовом Фізичної особи-підприємця Дем`янова Григорія Вікторовича, смт Слобожанське Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Озеленитель", м. Дніпро

про стягнення заборгованості 20 674,16 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 у справі №904/5927/19 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Озеленитель" на користь Фізичної особи-підприємця Дем`янова Григорія Вікторовича заборгованість у сумі 10800, 00 грн, пеню - 1698, 41 грн, три відсотки річних - 667, 50 грн, втрати від інфляції - 1672, 39 грн, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору - 1378,74 грн. В решті заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2020 (головуючий суддя Широбокова Л.П.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Озеленитель" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 у справі №904/5927/19 - залишено без руху. Апелянту надано право протягом встановленого судом строку (10 днів з дня вручення ухвали) усунути недоліки апеляційної скарги: сплатити судовий збір у сумі 2881,50 грн, докази чого надати суду, а також докази надіслання копії апеляційної скарги Позивачу у справі з урахуванням положень ст. 259 ГПК України, вказати інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Копія ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2020 була надіслана на адресу апелянта, що зазначена ним в поданій апеляційній скарзі: 49490, м. Дніпро, вул. Миколи Зерова, б.26.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №870 відправлення вручене 18.04.2020.

Колегією суддів враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020, від 22.04.2020, від 04.05.2020, 20.05.2020, 17.06.2020) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 цього кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Водночас, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86 му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з п.46 даної Доповіді:

"Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб`єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципуjudicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику «приватного правосуддя», що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010 року).

Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Поряд з цим, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи №904/5927/19, апелянтом ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була отримана 18.04.2020 та більше двох місяців ним не вчиняється жодних дій для усунення визначених судом недоліків з метою забезпечення розгляду його апеляційної скарги та вирішення спору по суті, не зважаючи на те, що органи поштового зв`язку та банківські установи працювали весь час під час дії карантину.

Такі дії Відповідача свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи, внаслідок чого порушується право Позивача на справедливий розгляд справи у продовж розумного строку та викладений вище принцип res judicata, оскільки рішення суду від 04.02.2020 досі не набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянт має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що Публічним акціонерним товариством "Озеленитель" не усунуто недоліків апеляційної скарги у строк, визначений апеляційним господарським судом, в тому числі не вказані інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 260, п.4 ч.1 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Озеленитель" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 у справі №904/5927/19 відмовити.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками на 10 аркушах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня її прийняття в порядку та на підставах, визначених ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Чус