ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 року м.Дніпро Справа № 904/3807/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від позивача: Кім Ганна Володимирівна, довіреність №б/н від 29.08.2019 року, адвокат;

інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК ПІК" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 року (повний текст складено 25.02.2020 року) у справі №904/3807/19 (суддя Ярошенко В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд Індустрія", с.Партизанське, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Промекономбанк", м. Донецьк

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК ПІК", м. Київ

про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 року у справі №904/3807/19 провадження у справі в частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Промекономбанк" (ідентифікаційний код 20058668) закрито.

Позов задоволено повністю.

Визнано недійсним договір № 2019/МП-1 купівлі-продажу майнових прав від 27.03.2019 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Промекономбанк" (ідентифікаційний код 20058668) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮК ПІК" (ідентифікаційний код 42387435).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК ПІК" (03056, м. Київ, провулок Ковальський, будинок 19, офіс 115; ідентифікаційний код 42387435) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд Індустрія" (52012, Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Партизанське, вул. Леніна, будинок 25; ідентифікаційний код 30836051) 1 921 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення мотивовано тим, що:

- спірним договором купівлі-продажу майнових прав № 2019/МП-1 від 27.03.2019 року відповідачем-1 було передано відповідачу-2 права вимоги, зокрема, за іпотечним договором № 11-2007, укладеним 05.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством "Будіндустрія" та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком з іноземним капіталом "Промекономбанк", посвідченим 05.10.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 2962;

- рішенням суду від 22.01.2018 року у справі № 904/9277/17 встановлено недійсність іпотечного договору № 11-2007 від 05.10.2007 року та зазначено, що ТОВ "Будіндустрія" у встановленому законом порядку не укладало правочинів про відчуження чи передання нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Партизанське, вул. Заводська, буд. 25е в іпотеку;

- згадані обставини підтверджують, що майно вибуло із власності ПрАТ "Будіндустрія" (правонаступником якого є ТОВ "Буд Індустрія") поза його волею і бажанням;

- іпотечний договір № 11-2007 від 05.10.2007 року, з огляду на його недійсність, не надає жодній із осіб, в тому числі і ПАТ "КБ "Промекономбанк", будь-яких прав, які могли б бути відступлені за договором № 2019/МП-1 купівлі-продажу майнових прав від 27.03.2019 року;

- враховуючи, що спірним договором було фактично змінено кредитора за іпотечним договором № 11-2007 від 05.10.2007 року, то договір купівлі-продажу майнових прав від 27.03.2019 року № 2019/МП-1 повинен був бути укладений у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, тобто посвідчений нотаріально; однак нотаріальне посвідчення договору не вчинялось, що не відповідає положенням частини 4 статті 203 Цивільного кодексу України.

Враховуючи в сукупності обставини справи та наявні докази, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що договір купівлі-продажу майнових прав від 27.03.2019року №2019/МП-1 підлягає визнанню недійсним на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 203 та ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Щодо позовних вимог до відповідача -1 суд зазначив, що вказана юридична особа припинила свою діяльність та виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮК ПІК" оскаржило його в апеляційному порядку.

Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 року у справі №904/3807/19. Винести нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви про визнання договору №2019/МП-1 купівлі-продажу майнових прав від 27.03.2019 року відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Скаржник вказує, що:

- згідно договору № 2019/МП купівлі-продажу майнових прав від 27.03.2019 року ПАТ "КБ "Промекономбанк" права вимоги за іпотечним договором № 11-2007 від 05.10.2007 року не відступало, заміна кредитора не відбулась;

- ТОВ "ЮК ПІК" від ПАТ "КБ "Промекономбанк" було відступлено майнові права, які можуть виникнути в майбутньому, в тому числі, при перегляді рішення суду про визнання договору іпотеки недійсним;

- посилання суду на те, що оспорюваний договір підлягав нотаріальному посвідченню не ґрунтується на нормах Закону, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу майнових прав не передбачено;

- судом першої інстанції не взято до уваги, що оспорюваний позивачем договір було укладено внаслідок проведених відкритих електронних торгів, які залишаються чинними та не визнані недійсними ні в судовому порядку, ні будь-яким іншим чином.

Апелянт просить суд скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 року у справі № 904/3807/19 та у задоволенні позовної заяви відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК ПІК". Просить скаргу відхилити, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 року залишити без змін.

Представники відповідачів 1 та 2 участь своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням суду від 22.01.2018 року у справі № 904/9277/17 визнано недійсним іпотечний договір № 11-2007, укладений 05.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством "Будіндустрія" () та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком з іноземним капіталом "Промекономбанк" (), посвідчений 05.10.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2962.

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю Публічного акціонерного товариства "Холдинг Буд 111" на користь ТОВ "Буд Індустрія" спірне нерухоме майно, а саме: літ. А - завод ЗБВ (залізобетонних виробів), загальною площею 14966, 4 м2; літ. Б - бетонозмішувальний цех, загальною площею 798, 6 м2; літ. В - компресорна, загальною площею 315, 2 м2; літ. Г - складське приміщення, загальною площею 66, 4 м2; літ. Д - вбиральня; літ. Е - побутове приміщення , загальною площею 7, 5 м2, літ. Ж - градірня; літ. З - склад хімічних добавок, загальною площею 45, 2 м2; літ. Л - розфасовочне приміщення, загальною площею 27,0 м2; літ. М - розфасовочне приміщення, загальною площею 55, 6 м2; літ. Н - навіс; літ. О - навіс; літ. П - насосна; літ. Р - розгрузочне приміщення; літ. С - пункт перевантаження інертних вантажів; літ. Т - пункт перевантаження інертних вантажів; літ. У - склад інертних вантажів; літ. Ф - навіс; № 1,2 - огорожа, № 3-6 - рессівери, № 7-18 - ємності для сховища цементу, № 19 - склад готової продукції, № 20 - залізнодорожня колія, І - замощення, ПК1 - ПК3 - пропарочні камери, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Партизанське, вул. Заводська, буд. 25 е (а.с.37-41).

На підставі вказаного рішення суду в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про власника виробничого комплексу будівель і споруд, об`єктів житлової нерухомості за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Партизанське, вул. Заводська, буд. 25 е - Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд Індустрія" () (а.с.29-31).

За змістом рішенням суду у справі № 904/9277/17 - ТОВ "Буд Індустрія" у встановленому законом порядку не укладало правочинів про відчуження чи передання нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Партизанське, вул. Заводська, буд. 25е в іпотеку Відкритому акціонерному товариству комерційному банку з іноземним капіталом "Промекономбанк".

Вказане рішення є чинним і остаточним.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт недійсності іпотечного договору № 11-2007 від 05.10.2007 року є визнаним, не вимагає доказування, а правові наслідки визнання його недійсним передбачені законом.

Відповідно до п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ч. 1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Встановлено, що 27.03.2019 року ПАТ "КБ "Промекономбанк" уклало з ТОВ "ЮК ПІК" договір купівлі-продажу майнових прав, яким передало ТОВ "ЮК ПІК", зокрема, право вимоги щодо нерухомого майна: виробничий комплекс заводу залізобетонних виробів: будівлі та споруди загальною площею 16281, 90 кв. м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вулиця Заводська (Леніна), 25-е (а.с.34-36).

Договір № 2019/МП-1 від 27.03.2019 року укладений за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2019-02-07-000012-b000012-b від 26.02.2019 року.

Судом встановлено, що раніше спірний об`єкт та права на нього виставлялись на аукціон. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.01.2018 року за № 280 "Про зняття лоту з продаж та скасування відкритих торгів" продаж було припинено, знято з продажу на відкритих торгах (аукціоні) лот № 4, що зазначений в пункті 1 Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та активів від 15.12.2017 № 727 "Про затвердження умов продажу активів ПАТ "КБ "Промекономбанк" (виробничий комплекс ЗБВ, загальною площею 16281, 90 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Партизанське, вул. Леніна (перейменовано на вул. Заводську), 25-е, та основні засоби), та скасовано відкриті торги з продажу даного лоту (а.с.48).

З огляду на недійсність, встановлену судовим рішенням, іпотечний договір № 11-2007 від 05.10.2007 року не надає жодній із осіб будь-яких прав, які могли б бути відступлені за договором № 2019/МП-1 купівлі-продажу майнових прав, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Даний висновок апелянтом не спростовано.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заперечуючи проти доводів суду першої інстанції, ТОВ "ЮК ПІК" наводить два взаємовиключних твердження: ПАТ "Комерційний банк "Промекономбанк" права вимоги за іпотечним договором № 11-2007 від 05.10.2007 року не відступало, заміна кредитора не відбулась, проте в той же час, вказує, що ТОВ "ЮК ПІК" від ПАТ ПАТ "Комерційний банк "Промекономбанк" було відступлено майнові права, які можуть виникнути в майбутньому, в тому числі, при перегляді рішення суду про визнання договору іпотеки недійсним, адже рішення суду може бути переглянуто у встановленому чинним господарсько-процесуальним законодавством порядку, отже, відповідач-1 мав право відступати майнові права за іпотечним договором.

Зазначені доводи колегія суддів вважає безпідставними.

Суд першої інстанції вірно зазначив правове обґрунтування задоволення вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 вказаної норми передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, відповідно до ст. ст. 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Отже спірний договір за своєю правовою природою є договором відступлення права вимоги, укладення якого регулюється статтями 512-519 Цивільного кодексу України.

Як зазначено вище, спірним договором купівлі-продажу майнових прав № 2019/МП-1 від 27.03.2019 року відповіачем-1 було передано відповідачу-2 права вимоги, зокрема, за іпотечного договором № 11-2007, укладеним 05.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством "Будіндустрія" та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком з іноземним капіталом "Промекономбанк", посвідченим 05.10.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 2962.

Статтею 572 Цивільного кодексу України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Водночас, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 575 Цивільного кодексу України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом (ч. ч. 1-2 ст. 577 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, яка діяла на момент укладання спірного договору купівлі-продажу майнових прав), взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 513 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вищевикладеного спростовуються доводи скаржника про те, що посилання суду на обов`язкове нотаріальне посвідчення договору не ґрунтується на нормах Закону.

Доводи апелянта про укладення оспорюваного договору на аукціоні, результати якого не визнані недійсними, колегією суддів не приймаються в силу того, що на вирішення спору дана обставина не впливає.

Отже, жоден довід оскаржуваного судового рішення апелянт не спростував. Апеляційна скарга не доведена і задоволенню не підлягає. Судові витрати за її розгляд слід покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 року у справі №904/3807/19 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮК ПІК".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 01.07.2020 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль