ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 м. Дніпро Справа № 904/1412/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. - доповідач, суддів: Вечірка І.О., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників:

від позивача за первісним позовом: Філімончук Г.М., наказ № 213-ОД від 26.06.2020, представник;

від відповідача за первісним позовом: Потапова С.М., ордер серії ЧН № 096265 від 30.06.2020, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив Спецпром» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 по справі № 904/1412/19 (суддя Бєлік В.Г.), повний текст рішення складено 27.01.2020

за позовом Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод», смт. Новогуйвинське, Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив Спецпром», м. Дніпро

про повернення майна із незаконного володіння, -

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив Спецпром», м. Дніпро

до Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод», смт. Новогуйвинське, Житомирська область

про стягнення заборгованості у розмірі 4230199,28 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст вимог за первісним та зустрічним позовами і рішення суду першої інстанції.

Державне підприємство «Житомирський бронетанковий завод» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив Спецпром» про витребування на користь власника (позивача) запасних частин для техніки спеціального призначення, а саме:

- коробок сигнальних КС-5, в кількості 190 одиниць, заставною вартістю 598500,00 грн;

- коробок релійних КР-45-2С, в кількості 73 одиниці, заставною вартістю 117530,00 грн;

- коробок релійних КР-40 в кількості 28 одиниць, заставною вартістю 71050,00 грн;

- коробок релійних КР-55 в кількості 188 одиниць, заставною вартістю 592200,00 грн;

- коробок релійних КР-55 з регулятором температури РТС-27-1А, в кількості 25 одиниць, заставною вартістю 112590,00 грн;

- коробок релійних КР-60 в кількості 228 одиниць, заставною вартістю 638400,00 грн;

- коробок релійних КР-60 з регулятором температури РТС-27-1А в кількості 275 одиниць, заставною вартістю 1169740,00 грн;

- коробок релійних КР-65 в кількості 153 одиниці, заставною вартістю 481950,00 грн;

- реле ДМР-400Т в кількості 31 одиниць, заставною вартістю 103899,60 грн;

- регуляторів температури РТС-27-3А в кількості 337 одиниць, заставною вартістю 878727,50 грн.

Всього позивач просить відповідача повернути 1528 одиниць запасних частин на загальну суму 4764587,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на положення ст. 1212 ЦК України, просить витребувати від відповідача за первісним позовом майно, яке перебуває в останнього без достатньої правової підстави.

01.07.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Актив Спецпром» подано до Господарського суду Дніпропетровської області зустрічний позов до Державного підприємства «Житомирський Бронетанковий завод» про стягнення заборгованості у сумі 4230199,28 грн за виконані роботи.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що між відповідачем та позивачем за первісним позовом укладено договір у спрощений спосіб, шляхом прийняття замовлення, а тому між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, на підставі яких у відповідача за зустрічним позовом виникла заборгованість внаслідок неповної оплати за виконані роботи.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 первісний позов задоволено у повному обсязі.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Актив Спецпром» повернути з незаконного володіння майно: - коробка сигнальна КС-5, в кількості 190 одиниць, застава вартість 598500,00 грн; коробка релійна КР-45-2С, в кількості 73 одиниці, заставна вартість 117530,00 грн; коробка релійна КР-40 в кількості 28 одиниць, заставна вартість 71050,00 грн, коробка релійна КР-55 в кількості 188 одиниць, заставна вартість 592200,00 грн, коробка релійна КР-55 з регулятором температури РТС-27-1А, в кількості 25 одиниць, заставна вартість 112590,00 грн; коробка релійна КР-60 в кількості 228 одиниць, заставна вартість 638400,00 грн; коробка релійна КР-60 з регулятором температури РТС-27-1А в кількості 275 одиниць, заставна вартість 1169740,00 грн; коробка релійна КР-65 в кількості 153 одиниці, заставна вартість 481950,00 грн; реле ДМР-400Т в кількості 31 одиниць, заставна вартість 103899,60 грн; регулятор температури РТС-27-3А в кількості 337 одиниць, заставна вартість 878727,50 грн. Державному підприємству «Житомирський бронетанковий завод» (12441, Житомирська область, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, 1, ).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив Спецпром» на користь Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» 71468,81 грн - витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив Спецпром» до Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» про стягнення заборгованості у сумі 4230199,28 грн - відмовлено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням господарського суду відповідач за первісним позовом оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду і просить: скасувати оскаржуване рішення господарського суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ТОВ «Актив Спецпром» до ДП «Житомирський бронетанковий завод» про стягнення заборгованості в сумі 4230199,28 грн та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- суд першої інстанції не належним чином дослідив той факт, що своїми діями сторони підтвердили укладення договору на проведення ремонту в спрощений спосіб, натомість суд у своєму рішенні дійшов до помилково висновку, що сторонами не погоджено всіх суттєвих умов договору, таких як предмет, ціну та строк договору;

- суд першої інстанції не звернув уваги, що вартість ремонтних робіт попередньо погоджена сторонами, є ідентичною для ремонту всіх виробів, враховуючи вироби, які ремонтувалися за договором № 341 від 27.06.2017, оскільки сторони домовились про вартість одиниці виробу кожного виду незалежно від обсягу робіт конкретного виробу (в специфікації до договору № 341 від 27.06.2017 та актах виконаних робіт зазначена однакова вартість робіт);

- судом не враховано, що строк договору, який укладено між сторонами у спрощений спосіб, погоджений в усному порядку, а саме: про закінчення ремонту підприємство ТОВ «Актив Спецпром» повинне було повідомити завод письмово, але не пізніше ніж до кінця 2017 року;

- на думку апелянта, не зважаючи на те, що між сторонами по справі не підписано договір окремим документом, але все ж виникли правовідносини зобов`язального характеру, на підтвердження яких здійснені фактичні дії щодо їх виконання.

Викладене вище, на думку апелянта, свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не правильно встановлені обставини, які мають значення для справи, в частині розгляду зустрічних позовних вимог.

3. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

На підставі листа від 27.04.2017 № 221/04-17 Державне підприємство «Житомирський бронетанковий завод» (позивач за первісним позовом), відповідно до накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № 355 від 28.04.2017 з метою подальшої співпраці передало в ремонт Товариству з обмеженою відповідальністю «Актив Спецпром» (відповідач за первісним позовом), а останнім отримано для виконання ремонтних робіт матеріальні цінності (непрацюючі запасні частини для техніки спеціального призначення), а саме:

- коробки сигнальні КС-5, в кількості 190 одиниць;

- коробки релійні КР-45-2С, в кількості 73 одиниць;

- коробки релійні КР-40 в кількості 28 одиниць;

- коробки релійні КР-55 в кількості 188 одиниць;

- коробки релійні КР-55 з регулятором температури РТС-27-1А, в кількості 25 одиниць;

- коробки релійні КР-60 в кількості 228 одиниць;

- коробки релійні КР-60 з регулятором температури РТС-27-1А в кількості 275 одиниць;

- коробки релійні КР-65 в кількості 153 одиниць;

- реле ДМР-400Т в кількості 31 одиниць;

- регулятори температури РТС-27-3 А в кількості 337 одиниць, що підтверджується Довіреністю № 34 від 27.04.2017 виданої ТОВ «Актив Спецпром» на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 15 т. 1) та відповідним підписом представника в накладній-вимозі на відпуск матеріалів № 355 від 24.04.2017 (а. с. 13-14 т. 1).

Загальна кількість переданого для виконання ремонту майна становить 1818 одиниць, загальною вартістю 6715366,56 грн.

В подальшому, між ДП «Житомирський бронетанковий завод» (далі-позивач за первісним позовом або замовник) та ТОВ «Актив Спецпром» (далі-відповідач за первісним позовом або виконавець) укладено договір про надання послуг № 341 від 27.06.2017 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з ремонту запасних частин для техніки спеціального призначення, згідно зі специфікацією (додаток № 1 до договору), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити вказані послуги.

Згідно з п. 1.2. договору, загальна кількість виробів, які передаються замовником виконавцю для надання послуг, визначається Специфікаціями, які є невід`ємними частинами договору.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. договору, виконавець повинен надати замовнику передбачені цим договором послуги, якість яких відповідає вимогам технічної документації, що діє на підприємстві виконавця. Контроль якості послуг з ремонту виробів, дефектації виробів, які надходять для ремонту від замовника, і вхідний контроль покупних та комплектуючих виробів, які використовуються в процесі надання послуг, здійснюється відділом технічного контролю виконавця.

Згідно з пунктами 3.1., 3.2. договірна ціна договору визначається виконавцем на основі результатів вхідного огляду і поглибленого дефектування виробів. Загальна ціна договору складається із суми всіх підписаних сторонами специфікацій до договору. Повний обсяг робіт встановлюється після виконання ремонту виробів за фактичними результатами проведеного ремонту. В ціну послуг з ремонту виробів включена вартість запасних частин, витратних матеріалів, які необхідні для проведення ремонту.

Згідно з п. 5.1. договору послуги надаються у відповідності до вимог діючої нормативно- технічної документації, кресленням, технічним умовам та іншим документам, які діють на підприємстві виконавця.

Згідно з п.п. 6.1., 6.1.1., 6.1.2. договору замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати за надані послуги; забезпечити передавання виробів для проведення ремонту та прийняти їх після проведеного ремонту за актом приймання-передачі.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017, а з питань розрахунків - до повного виконанням сторонами зобов`язань по договору.

03.11.2017 між сторонами укладено та підписано специфікацію № 1 від 03.11.2017, в якій визначено та погоджено відповідну кількість, види та ціну виробів, які підлягають ремонту по договору. Загальні кількість виробів, які підлягали ремонту по специфікації № 1, становила 290 одиниць (а.с. 22-23 т.1).

Відповідно до актів приймання-передачі відремонтованих виробів № 1 та № 2, відповідачем за первісним позовом проведено відповідний ремонт 290 одиниць виробів. Загальна заставна вартість відремонтованих виробів становить 1758000,00 грн (а. с. 24-27 т. 1).

Позивач за первісним позовом зазначає, що під час виконання умов вищевказаного договору сторонами використовувались саме 290 одиниць виробів із 1818 одиниць, які передані відповідачу на підставі листа № 221/04-17 від 27.04.2017 та накладної-вимоги № 355 від 28.04.2017.

Позивач за первісним позовом зазначає, що у зв`язку з відсутністю виробничої потреби у проведенні подальшого ремонту решти переданого майна, інших договорів або специфікацій до договору між сторонами не укладалося. Тобто вироби, які є предметом спору, передавалися в ремонт відповідачу під конкретний договір, а відповідно, відсутні підстави для ремонту решти (1528 одиниць) запасних частин.

Доказів укладення інших договорів на ремонт запасних частин для техніки спеціального призначення або специфікацій до договору № 341 від 27.06.2017 в кількості та за переліком, що зазначений вище, матеріали справи не містять.

З огляду на відсутність виробничої потреби у проведенні подальшого ремонту переданого майна, 17.07.2018 ДП «Житомирський бронетанковий завод» направило на адресу ТОВ «Актив Спецпром» вимогу про повернення майна № 01-11/214 (а. с. 28-29 т. 1).

Відповідач за первісним позовом відповіді на вимогу не надав, майно в кількості 1528 одиниць на загальну суму 4764587,10 грн не повернув.

Позивач за первісним позовом повторно на адресу відповідача за первісним позовом направив вимогу від 19.02.2019 № 02/419 про повернення виробів (а. с. 30-31 т. 1), але останній повторно залишив вимогу без відповіді та без задоволення.

Станом на час подачі позову до суду у ТОВ «Актив Спецпром» перебувають вироби ДП «Житомирський бронетанковий завод».

Предметом спору за первісним позовом є вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути майно, перелік якого наведено вище (за виключенням того, що передано на умовах договору), яке набуте останнім та зберігається у нього без відповідної правової підстави.

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань в частині оплати грошових коштів за виконані позивачем роботи з ремонту техніки спеціального призначення, перелік якого наведено в листі від 27.04.2017 № 221/04-17 (за виключенням майна, що передане на умовах договору).

На думку позивача за зустрічним позовом, заборгованість відповідача утворилась на підставі договору, який був укладений у спрощений спосіб, шляхом обміну листами, а тому між сторонами виникли правовідносини зобов`язального характеру, на підтвердження яких з боку ТОВ «Актив Спецпром» здійснені всі фактичні дії щодо їх виконання.

4. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між сторонами виникли правовідносини з надання послуг.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «Житомирський бронетанковий завод» є власником виробів, які перебувають на балансі підприємства та є предметом спору в даній справі, що підтверджується оборонно-сальдовою відомістю по рахунку 207 (а. с. 34 т. 1).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про зобов`язання відповідача за первісним позовом повернути майно, яке утримується останнім без відповідної правової підстави, а саме: коробки сигнальні КС-5, в кількості 190 одиниць, заставною вартістю 598500,00 грн; коробки релійні КР-45-2С, в кількості 73 одиниці, заставною вартістю 117530,00 грн; коробки релійні КР-40 в кількості 28 одиниць, заставною вартістю 71050,00 грн, коробки релійні КР-55 в кількості 188 одиниць, заставною вартістю 592200,00 грн, коробки релійні КР-55 з регулятором температури РТС-27-1А, в кількості 25 одиниць, заставною вартістю 112590,00 грн; коробки релійні КР-60 в кількості 228 одиниць, заставною вартістю 638400,00 грн; коробки релійні КР-60 з регулятором температури РТС-27-1А в кількості 275 одиниць, заставною вартістю 1169740,00 грн; коробки релійні КР-65 в кількості 153 одиниці, заставною вартістю 481950,00 грн; реле ДМР-400Т в кількості 31 одиниць, заставною вартістю 103899,60 грн; регулятори температур РТС-27-3А в кількості 337 одиниць, заставною вартістю 878727,50 грн. Всього 1528 одиниць, заставною вартістю 4764587,10 грн.

Положеннями ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Позивачем згідно листа від 27.04.2017 № 221/04-17, відповідно до накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № 355 від 28.04.2017 з метою подальшого виконання ремонтних робіт передано відповідачу для здійснення ремонтних робіт 1818 одиниць виробів.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існували договірні відносини з виконання робіт за договором про надання послуг № 341 від 27.06.2017 на ремонт 290 одиниць виробів із загальної кількості (1818 одиниць) переданих згідно листа.

Інших договорів та специфікацій між сторонами не укладено.

Як зазначалося вище, відповідно до актів приймання-передачі відремонтованих виробів № 1 та № 2, відповідачем за первісним позовом проведено відповідний ремонт 290 одиниць виробів. Загальна заставна вартість відремонтованих виробів становить 1758000,00 грн.

Заборгованість ДП «Житомирський бронетанковий завод» перед ТОВ «Актив Спецпром» в сумі 1758000,00 грн була предметом розгляду по справі № 906/276/18, яка розглядалась Господарським судом Житомирської області, та за результатами розгляду якої між сторонами укладено мирову угоду, яка затверджена судом.

Зазначений договір не містить домовленості про право виконавця притримати майно, що належить ДП «Житомирський бронетанковий завод» до виконання ним зобов`язань з оплати виконаних за цим договором робіт. При цьому, запасні частини, які позивач просить витребувати із чужого незаконного володіння, не стосуються договору про надання послуг № 341 від 27.06.2017, оскільки їх передача відбулась поза межами вказаного договору, на підставі листа відповідача за первісним позовом від 27.04.2017 № 221/04-17.

Отже, між сторонами відсутній договір про право притримання майна, яке є предметом первісного позову, а відповідно, у відповідача відсутнє право притримання спірного майна, про що правильно зазначено судом першої інстанції.

Викладені вище обставини відповідачем за первісним позовом не спростовані, на момент вирішення спору документи, які б засвідчували право відповідача за первісним позовом користуватися рештою майна на законних підставах, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача за первісним позовом про витребування від ТОВ «Актив Спецпром» майна є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо зустрічного позову.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом посилається на лист ТОВ «Актив Спецпром» № 221/04-17 від 27.04.2017, на підставі якого підписано накладну-вимогу на відпуск матеріалів № 355 від 28.04.2017, якою ДП «ЖБТЗ» передало ТОВ «Актив Спецпром» товарно-матеріальні цінності в кількості 1818 одиниць для проведення ремонту.

Вказані вироби отримані представником ТОВ «Актив Спецпром» за довіреністю № 33 від 27.04.2017 та оприбутковані на позабалансовому рахунку підприємства, як пояснив представник позивача, для здійснення в подальшому відповідного ремонту.

Після отримання виробів для здійснення ремонту ТОВ «Актив Спецпром» розпочало необхідні дії.

Протягом травня 2017 року співробітниками виконавця здійснено дефектування переданих на ремонт виробів, в результаті якого виявлено, що частина виробів в кількості 852 одиниці не підлягає ремонту. 31.05.2017 на адресу ДП «ЖБТЗ» були направлені акти дефектування та супровідний лист з повідомленням про те, що остаточна вартість ремонту виробів буде визначена за фактичними витратами та необхідністю забрати вироби, які не підлягають ремонту.

На ремонт виробів у кількості 290 одиниць був укладений окремий договір № 341 від 27.06.2017 на виконання робіт.

Правовідносини між сторонами зі здійснення ремонтних робіт є правовідносинами підряду та регулюються відповідними нормами цивільного кодексу.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до акту приймання-передачі відремонтованих виробів № 1 та № 2, відповідачем за первісним позовом проведено відповідний ремонт 290 одиниць виробів. Загальна заставна вартість відремонтованих виробів становить 1758000,00 грн.

Правовідносини за договором № 341 від 27.06.2017 сторонами врегульовані (шляхом укладання мирової угоди в рамках іншої справи № 906/276/18) та не є предметом спору в даній справі.

Як зазначає позивач за зустрічним позовом, 15.11.2017 після проведення ремонту виробів та визначення фактичних витрат ТОВ «Актив Спецпром» направило на адресу ДП «Житомирський бронетанковий завод» акти виконаних робіт з рахунком на оплату за виконані роботи. Проте, відповідач за зустрічним позовом відповіді на лист не надав, рахунок та акти виконаних робіт не підписав.

03.10.2018 на адресу відповідача за зустрічним позовом, позивач направив вимогу про сплату боргу. Повторна вимога про сплату боргу направлена 11.06.2019 (а. с. 79-82 т. 2).

За твердженням позивача за зустрічним позовом заборгованість за виконані роботи складає 4230199,28 грн, яка на час вирішення спору не сплачена, що і є предметом даного спору за зустрічним позовом.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дослідила матеріали справи в частині зустрічного позову та вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в його задоволенні, з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

За умовами ч. 2 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 вищезазначеної статті).

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 ГК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України уразі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У п.1 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 1, 2 ст. 207 ЦК).

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч. 2 ст. 205 ЦК України, договір може вважатися здійсненим за умови вчинення сторонами таких дій, що засвідчують їхню волю до настання бажаного правового результату.

Апелянт переконаний, що своїми діями сторони узгодили всі істотні умови договору, а між сторонами у справі виникли правовідносини зобов`язального характеру, а саме: укладення договору підряду на здійснення ремонту запасних частин для техніки спеціального призначення у спрощений спосіб.

На доказ виконання підрядних робіт позивачем за зустрічним позовом до матеріалів справи доданий акт наданих послуг № 18/11/31 від 31.10.2017 (а. с. 68 т. 2), який не підписаний з боку замовника та не скріплений печаткою підприємства.

Разом з тим, колегія суддів з такими доводами апелянта не погоджується, оскільки акт виконаних робіт (наданих послуг) містить лише перелік виробів, що начебто ремонтувались без зазначення конкретного переліку виконаних робіт (діагностика, ремонт/заміна деталей, тестування тощо). При цьому, в матеріалах справи взагалі відсутні докази на підтвердження конкретного переліку та виду виконаних робіт по ремонту виробів. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення вказаного акту на адресу відповідача за зустрічним позовом. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 418, а. с. 71 т. 2) не свідчить про відправлення саме вказаного акту, оскільки з його змісту не можливо визначити, які саме документи направлялися на адресу відповідача.

Доводи апелянта, про те, що не зважаючи на відсутність окремо підписаного договору між сторонами все ж виникли правовідносини зобов`язального характеру, на підтвердження яких здійснені фактичні дії щодо їх виконання, колегія суддів відхиляє, оскільки надані до матеріалів справи позивачем за зустрічним позовом докази фактично понесених витрат, а саме: договір про надання послуг № 24/11 від 24.11.2016, акт приймання-передачі відремонтованих виробів № 1 від 30.09.2017, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), акт приймання-передачі матеріалів в ремонт від 19.06.2017, видаткова накладна № Ю-0000012 від 19.06.2017, виробничі акти на списання матеріалів, договір відповідального зберігання № 07/04-17 від 07.04.2017, акт приймання-передачі матеріальних цінностей від 28.04.2017, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ю-0000012 не підтверджують витрати пов`язані з безпосереднім ремонтом спірних виробів, а сам акт виконаних робіт містить лише перелік виробів, що ремонтувались без зазначення конкретного переліку виконаних робіт.

З наявних в матеріалах справи листа від 27.04.2017 № 221/04-17 та накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 28.04.2017 № 355 не вбачається погоджених між сторонами обсягів, вартості ремонтних робіт, строків виконання робіт.

Отже, апелянт не довів наявності укладеного між сторонами договору на виконання робіт у спрощений спосіб, а отже і виникнення зобов`язання відповідача за зустрічним позовом зі сплати вартості виконаних робіт.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано, що строк договору, який укладено між сторонами у спрощений спосіб, погоджений в усному порядку, колегія суддів відхиляє, оскільки, як вже зазначалося вище, укладання між сторонами договору взагалі не відбулося.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що вартість ремонтних робіт попередньо погоджена сторонами, є ідентичною для ремонту всіх виробів, враховуючи вироби, які ремонтувалися за договором № 341 від 27.06.2017, оскільки сторони домовились про вартість одиниці виробу кожного виду незалежно від обсягу робіт конкретного виробу (в специфікації до договору № 341 від 27.06.2017 та актах виконаних робіт зазначена однакова вартість робіт), колегія суддів відхиляє, так як вартість ремонту одиниці кожного виробу, з урахуванням характеру пошкоджень, вартості замінених (відремонтованих) деталей не може бути однаковою.

При цьому, колегія суддів враховує практику відносин сторін в даному випадку, а саме те, що у разі необхідності ремонту переданих виробів сторонами укладалася угода (договір № 341 від 27.06.2017), яка свідчить про те, що відповідач повинен виконувати ремонтні роботи за наявності відповідної угоди.

Відповідно до статей 73, 76, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають, оскільки не спростовують правильних висновків встановлених судом першої інстанції.

5. Висновки за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального права та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які в силу приписів ст. 277 ГПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

6. Розподіл судового збору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на позивача за зустрічним позовом - ТОВ «Актив Спецпром».

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Актив Спецпром» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 по справі № 904/1412/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06.07.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: І.О. Вечірко

А.Є. Чередко