ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/177/20

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Кравець В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Булка С.Є. за довіреністю;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства „Імексбанк до Одеського банківського союзу про виключення зі складу засновників,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Імексбанк (далі по тексту ПАТ „Імексбанк) звернулось до господарського суду із позовною заявою до Одеського банківського союзу про виключення позивача зі складу засновників (учасників) Одеського банківського союзу. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю рішення позивача про вихід зі складу учасників (засновників) Одеського банківського союзу та його невиконанням з боку відповідача.

Одеський банківський союз жодного разу в судові засідання по даній справі не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. При цьому, суд зазначає, що конверти із поштовими відправленнями, які були надіслані на адресу місцезнаходження відповідача згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65039, Одеська область, м. Одеса, проспект Гагаріна, буд. 12-А, були повернуті до суду у зв`язку із неможливістю вручення адресату. Оскільки Одеським банківським союзом не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

31.12.1998р. було проведено державну реєстрацію Одеського банківського союзу, що підтверджується відомостями з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № від 10.02.2020р. При цьому, з витягу також вбачається, що акціонерний комерційний банк „Імексбанк включено до переліку засновників (учасників) Одеського банківського союзу.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Статуту Одеського банківського союзу, роздрукованого позивачем із веб-сайту Союзу (http://www.bankunion.odessa.ua/index.html), Союз є об`єднанням банків (філій банків), який створений на основі єдності загальних інтересів членів Союзу та спрямований на задоволення, захист та реалізацію його членами своїх законних прав і свобод. Союз створений відповідно до Закону України Про банки і банківську діяльність, інших нормативно-правових актів України та здійснює свою діяльність на принципах законності, гласності, вільного волевиявлення, компромісного вирішення питань, з урахуванням інтересів всіх членів Союзу, довіри та взаємодопомоги у відносинах між членами Союзу, добровільності та рівноправності членів Союзу, обов`язкового виконання рішень, які приймаються органами управління Союзу, самостійності та незалежності від органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, відкритості для суспільства, засобів масової інформації.

Згідно з п. 2.1 Статуту Одеського банківського союзу метою діяльності Союзу є захист та представництво інтересів своїх членів, розвиток державних, міжрегіональних та міжнародних зв`язків, забезпечення наукового та інформаційного обміну і професійних інтересів, розробка рекомендацій та пропозицій щодо банківської діяльності.

Положеннями п. п. 4.1, 4.2, 4.10, 4.11, 4.17 Статуту Одеського банківського союзу врегульовано, що засновниками Союзу є банківські установи, які підписали установчу угоду від 26.12.1997р. про створення Одеського Банківського Союзу. Членство в Союзі є добровільним. Членство в Союзі припиняється у випадках: добровільного виходу за власною ініціативою (вибуття); виключення з підстав та в порядку, встановленому цим Статутом; скоєння неетичних дій щодо окремих членів Союзу; припинення діяльності члена Союзу. Вибуття (за власним бажанням) з Союзу здійснюється на підставі поданої до Ради письмової заяви. Виключення з Союзу відбувається за рішенням Ради.

Відповідно до п. 5.1 Статуту Одеського банківського союзу Органами управління Союзу виступають: загальні збори вищий орган управління; Рада керівний орган управління; Контрольно-ревізійна комісія контролюючий орган управління.

Постановою Національного банку України №330 від 21.05.2015р. було постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ „Імексбанк з 27.05.2015р.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №105 від 27.05.2015р. було вирішено розпочати процедуру ліквідації АТ „Імексбанк з 27.05.2015р. та призначити уповноважену особу на ліквідацію АТ „Імексбанк.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1697 від 01.09.2016р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк було призначено Матвієнка Андрія Анатолійовича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №261 від 29.01.2018р. було продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ „Імексбанк на два роки з 27.05.2018р. по 26.05.2020р. включно.

12.08.2019р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк Матвієнко Андрієм Анатолійовичем було прийнято рішення №1445 про вихід зі складу засновників (учасників) Одеського банківського союзу з проведенням державної реєстрації змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підтвердження надсилання на адресу Одеського банківського союзу рішення №1445 від 12.08.2019р. про вихід зі складу Одеського банківського союзу позивачем було надано суду копію конверту та рекомендованого повідомлення, які були повернуті на адресу позивача, у зв`язку з наявністю інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. При цьому, позивачем також було надано суду виписку із газети про публікацію рішення №1445 від 12.08.2019р., а також роздруківку із веб-сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підтвердження публікації вказаного рішення.

18.09.2019р. державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради за результатами розгляду заяви АТ „Імексбанк про виключення його зі складу учасників Одеського банківського союзу було складено повідомлення про відмову у проведенні державної реєстрації.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до Одеського банківського союзу про виключення зі складу засновників, позивачем було наголошено, що заява останнього про вихід зі складу учасників (засновників) була залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Наведене, з урахуванням відмови державного реєстратора у проведенні державної реєстрації змін відомостей про відповідача, а також встановлену чинним законодавством неможливість ліквідації юридичної особи, в даному випадку позивача, у зв`язку з перебуванням останнього у складі учасників (засновників), за переконанням АТ „Імексбанк, свідчить про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. ч. 1-2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Структура банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків, врегульовані Законом України „Про банки і банківську діяльність від 07.12.2000 № 2121-III (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 2 Закону України „Про банки і банківську діяльність банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про банки і банківську діяльність цей Закон регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків. Положення цього Закону та нормативно-правові акти Національного банку України застосовуються як до банків, так і до філій іноземних банків. Положення цього Закону застосовуються до представництв іноземних банків, що діють на території України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами (угодами), згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також до філій українських банків за кордоном та до пов`язаних з банком осіб, визначених статтею 52 цього Закону. Відповідні положення цього Закону поширюються також на окремі зобов`язання і відповідальність інших осіб, діяльність яких пов`язана з функціонуванням банків. Відносини, що виникають під час застосування процедури тимчасової адміністрації та ліквідації емітента іпотечних облігацій, цей Закон регулює в частині, що не суперечить Закону України "Про іпотечні облігації".

Приписами ст. 13 Закону України „Про банки і банківську діяльність врегульовано, що з метою захисту та представлення інтересів своїх членів, розвитку міжрегіональних та міжнародних зв`язків, забезпечення наукового та інформаційного обміну і професійних інтересів, розробки рекомендацій щодо банківської діяльності банки мають право створювати неприбуткові спілки чи асоціації. Банківські спілки та асоціації не мають права займатися банківською чи підприємницькою діяльністю і не можуть бути створені з метою отримання прибутку. Асоціація (спілка) банків є договірним об`єднанням банків і не має права втручатися у діяльність банків - членів асоціації (спілки).

Проаналізувавши вищевикладені положення діючого законодавства, якими врегульовані питання діяльності банківських установ, суд доходить висновку про неспроможність доводів позивача про необхідність застосування при вирішенні даного спору вимог Закону України „Про громадські об`єднання від 22.03.2012р. № 4572-VI, оскільки згідно п. 6 ч. 2 ст. 2 цього Закону його дія не поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення непідприємницьких товариств (які не є громадськими об`єднаннями), утворених на підставі інших законів.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що Одеський банківський союз був створений відповідно до Закону України Про банки і банківську діяльність. При цьому, АТ „Імексбанк виступає учасником (засновником) Одеського банківського союзу. З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку, що правовідносини між сторонами по справі щодо участі позивача у Одеському банківському союзі, в тому числі, питання про вихід позивача зі складу учасників Союзу, за своєю правовою природою є наближеними до корпоративних, у зв`язку з чим, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Положеннями ст. 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із Статуту Одеського банківського союзу, членство в Союзі припиняється у випадку добровільного виходу за власною ініціативою (вибуття). Крім того, у випадках, передбачених Статутом Одеського банківського союзу, член (учасник) може бути виключений зі складу Союзу на підставі рішення Ради. Варто зазначити, що виключення учасника з Союзу є санкцією за невиконання обов`язків перед Союзом на відміну від припинення членства у Союзі, яке залежить виключно від волевиявлення учасника. Наведене дозволяє суду зробити висновок, що шляхом подачі заяви про вихід зі складу учасників членство позивача в Союзі вважається припиненим.

При цьому, за переконанням суду, виключення учасника зі складу Союзу або будь-якої юридичної особи за судовим рішенням є втручанням у діяльність останньої, оскільки у суду відсутні повноваження на привласнення функцій органів управління юридичної особи.

Позиція господарського суду з даного питання відповідає рекомендаціям, викладеним в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" (пункт 4.24) та постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" (пункт 29). Крім того, позиція суду з даного питання відповідає висновкам, наведеним у постанові Верховного Суду від 19.08.2018р. по справі № 916/34/18.

За таких обставин, господарський суд доходить висновку, що положеннями чинного законодавства не передбачено права суду вирішувати питання про виключення учасників зі складу засновників (учасників), в тому числі, створених відповідно до ст. 13 Закону України „Про банки і банківську діяльність неприбуткових спілок чи асоціацій.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950р. передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначалось вище по тексту рішення, 12.08.2019р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк Матвієнко Андрієм Анатолійовичем було прийнято рішення №1445 про вихід зі складу засновників (учасників) Одеського банківського союзу. В результаті прийняття вказаного рішення, яке надсилалось на адресу відповідача, членство АТ „Імексбанк в Одеському банківському союзі є припиненим, що відповідає положенням Статуту Одеського банківського союзу.

Згідно зі п. 10 ч. 4 ст. 17 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.05.2003р. № 755-IV (з наступними змінами та доповненнями) для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подається, зокрема, примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

При цьому, згідно п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань заявник, це особа, засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи; уповноважений представник юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, - у разі подання документів для проведення інших реєстраційних дій щодо юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи.

Господарський суд зазначає, що, на відміну від фізичних осіб, яким надано право подавати заяви про вихід з товариства, право юридичної особи на вихід зі складу учасників (засновків) юридичної особи Законом України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не передбачено. Таким чином, в даному випадку, документи для державної реєстрації змін до відомостей про Одеський банківський союз повинні подаватись безпосередньо відповідачем. Проте, доказів на підтвердження внесення змін до відомостей про склад учасників (засновників) Одеського банківського союзу, у зв`язку з виходом АТ „Імексбанк зі складу учасників Союзу матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

Господарський суд звертає увагу АТ „Імексбанк, що до переліку судових рішень, передбачених ст. 25 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, не віднесено судове рішення щодо виключення учасника зі складу засновників (учасників) юридичної особи. Наведене дозволяє господарському суду дійти висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не може вважатись ефективним у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р.

Як зазначалось по тексту рішення вище, АТ „Імексбанк в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на встановлену чинним законодавством неможливість ліквідації юридичної особи у зв`язку з перебуванням останньої у складі учасників (засновників) Одеського банківського союзу.

Згідно ч. 11 ст. 28 України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань однією із підстав для відмови у державній реєстрації є подання документів щодо юридичної особи, що припиняється в результаті її ліквідації та є засновником (учасником) інших юридичних осіб та/або має не закриті відокремлені підрозділи, та/або є засновником третейського суду.

Встановлена ст. 28 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань умова для відмови у проведенні державної реєстрації припинення юридичної особи, з огляду на фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, не може бути підставою для задоволення заявлених АТ „Імексбанк позовних вимог, оскільки вирішення питання про виключення учасника зі складу Союзу не належить до повноважень суду, а обраний позивачем спосіб захисту в даному випадку не може вважатись ефективним.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи відсутність у господарського суду повноважень на виключення учасника зі складу засновників (учасників) юридичної особи, враховуючи обрання позивачем способу захисту, який не може бути визнаний ефективним, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заявленого АТ „Імексбанк до Одеського банківського союзу позову про виключення зі складу засновників.

У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України"" (Заява N 4909/04) зазначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Окрім того, господарський суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із наведених позивачем доводів в обґрунтування поданого позову.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства „Імексбанк до Одеського банківського союзу про виключення позивача зі складу засновників (учасників) Одеського банківського союзу.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 30 червня 2020 р.

Суддя С.П. Желєзна