ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2020м. ДніпроСправа № 904/5485/19
За позовом Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Консіст", м. Дніпро

відповідача-2: Компанії Мелчет Інвест Лімітед, Нассау, Багами

відповідача-3: Компанії Дакстон Холдінгз Лімітед, Лімассол, Кіпр

відповідача-4: Компанії Лакріно Інвестментс Лімітед, Лімассол, Кіпр

відповідача-5: Компанії Мілнербей С.А., Тортола, Британські Віргінські Острови

відповідача-6: Компанії Бріммілтон Лімітед, Тортола, Британські Віргінські Острови

відповідача-7: Компанії Ренальда Інвестментс Лімітед, Лімассол, Кіпр

про визнання недійсними договорів

Суддя Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: Матвєєва Т.В., довіреність № 52-16/123 від 28.12.2019, адвокат

Від відповідача-1: Буря О.Є., ордер 648/002 від 13.01.20, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1449 від 17.10.2005, адвокат

Від відповідача-2-7: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Консіст", відповідача-2: Компанії Мелчет Інвест Лімітед, відповідача-3: Компанії Дакстон Холдінгз Лімітед, відповідача-4: Компанії Лакріно Інвестментс Лімітед, відповідача-5: Компанії Мілнербей С.А., відповідача-6: Компанії Бріммілтон Лімітед, відповідача-7: Компанії Ренальда Інвестментс Лімітед, в якому просить визнати недійсними договори, на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Консіст" набуло акції, емітовані Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає, що оспорювані договори не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними і тому є підстави для визнання цих договорів недійсними.

Відповідачі проти позову заперечують та зазначають, що АТ "Південний ГЗК" не є особою, чиї права а інтереси порушені або можуть бути порушені укладеними договорами, які він оскаржує, та не є особою, якій законом надане право на звернення до суду з позовом про визнання таких договорів недійсними, що є підставою для відмови в позові.

Також відповідачі зазначають, що у позові позивачем не зазначено, які договори були укладені між відповідачами, коли вони були укладені, між якими конкретно сторонами та чи були вони укладені взагалі, які їх істотні умови та загалом зміст, а тому з доводів та вимог позовної заяви неможливо встановити, які правові наслідки обумовлені такими договорами, а тим більше встановити, чи спрямовані договори на реальне настання обумовлених ними правових наслідків. Позовна заява не дає можливості встановити предмет позову, а тому незрозуміло, яким чином такі позовні вимоги підлягають розгляду судом та задоволенню.

Позивач, у відповіді на відзиви не погоджується із запереченнями відповідачів та зазначає, що проаналізувавши зміни у складі акціонерів вважає, що договори, на підставі яких було передано акції є фіктивними та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними і тому є підстави для визнання цих договорів недійсними за рішеннями суду.

До позовної заяви позивачем додано клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія "Бізнес Інвест":

- розпорядження, на підставі якого, у відповідності до розділу 3 положення "Про депозитарну діяльність" затвердженого рішенням НКЦПФР №735 від 23.04.2013 було внесено зміни у рахунки у цінних паперах ТОВ "Консіст";

- договори, на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Консіст" набуло акції, емітовані Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 та від 19.02.2020 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія "Бізнес Інвест" надати до Господарського суду Дніпропетровської області у строк до 18.02.2020 та до 27.02.2020 відповідно договори, на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Консіст" набуло акції, емітовані Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020, 19.02.2020 та 20.05.2020 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія "Бізнес Інвест" надати до Господарського суду Дніпропетровської області договори, на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Консіст" набуло акції, емітовані Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Станом на 02.07.2020 витребувані від Товариства з обмеженою відповідальністю "Онлайн капітал" документи до суду не надійшли.

Від позивача надійшло клопотання про примусове виконання ухвали, в якому просить розглянути питання щодо застосування до Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія "Бізнес Інвест" заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом; вилучити у Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія "Бізнес Інвест" належним чином засвідчені копії договорів, на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Консіст" набуло акції, емітовані Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та зупинити провадження у справі до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, до предмету доказування входять обставини, встановлення яких є дійсно необхідним для вирішення конкретного спору, виходячи з його предмету, а їх встановлення безпосередньо впливає на результат вирішення справи та обґрунтованість судового рішення.

Беручи до уваги предмет спору та підстави подання позову дослідження витребуваних договорів, на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Консіст" набуло акції, емітовані ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" є необхідним під час розгляду та ухвалення рішення у даній справі.

Разом з тим, суд вважає передчасним застосування до Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія "Бізнес Інвест" заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (частина 1). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина 2). Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (частина 3). Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4).

Згідно із статтею 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частина 1). У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази (частина 4). Суд може уповноважити на одержання витребуваних ним доказів заінтересовану сторону (частина 6). Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (частина 7). Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (частина 8). У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (частина 9).

Частиною 1 статті 131 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

За змістом частини 1 статті 134 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин, суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Таким чином, підставою для застосування до особи заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів є свідоме невиконання особою відповідної ухвали суду, яка була їй вручена.

Матеріали справи не містять доказів вручення Товариству з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія "Бізнес Інвест" в порядку, передбаченому частиною 3 статті 120, частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020, 19.02.2020 та 20.05.2020.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.02.2020 та 25.03.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області повернулось поштове відправлення, адресоване ТОВ ІК "Бізнес Інвест", з вкладенням (копія ухвали суду від 05.02.2020 та 19.02.2020 відповідно у справі № 904/5485/19) та довідкою АТ "Укрпошта", згідною якою причиною повернення є закінчення встановленого строку зберігання.

При цьому, в матеріалах справи містяться докази направлення позивачем на адресу ТОВ ІК "Бізнес Інвест"копії ухвали суду від 20.05.2020, яка вручена кур`єрською доставкою з відміткою "по согласованию под дверь".

Відповідно до ч. 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).

Проте, належних доказів вручення Товариству з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія "Бізнес Інвест" ухвал суду про витребування доказів матеріали справи не містять.

Крім того, акти про відсутність працівників ТОВ ІК "Бізнес Інвест" за своїм місцезнаходженням не можуть вважатися належними, допустимими та достовірними доказами, які доводять зазначені в них обставини, оскільки акти складені представниками позивача, тобто зацікавленою особою, та не свідчать про ухилення ТОВ ІК "Бізнес Інвест" від виконання вимог ухвал суду про витребування доказів.

За наведених обставин, у суду відсутні достатні правові підстави для вжиття заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом, а також зупинення провадження у справі згідно із пунктом 6 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, клопотання Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про примусове виконання ухвали суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 46, 80, 81, 134, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про примусове виконання ухвали суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складений - 03.07.2020.

Суддя О.М. Крижний