ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2020 р. Справа№ 910/13996/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

представники сторін у судове засідання не з`явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод шампанських вин «Столичний» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (на професійну правничу допомогу)

у справі № 910/13996/19 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод шампанських вин «Столичний»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІППО»

про стягнення 1 151 816,86 грн

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 закрито провадження у справі №910/13996/19 в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 75303,38 грн.

В іншій частині позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ГІППО» на користь ТОВ «КЗШВ «Столичний» суму основного боргу у розмірі 840 445,83 грн, пеню у розмірі 216 228,35 грн, 3 % річних у розмірі 18 927,35 грн та судовий збір у розмірі 16 134,02 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 заяву ТОВ «КЗШВ «Столичний» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ГІППО» на користь ТОВ «КЗШВ «Столичний» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14637,97 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІППО» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд змінити рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі №910/13996/19 та ухвалили нове рішення, яким відмовити у стягненні пені у розмірі 216 228,35 грн, іншу частину рішення залишити без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІППО» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі №910/13996/19 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі №910/13996/19 залишено без змін. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІППО».

09.06.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського від ТОВ «КЗШВ «Столичний» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) в розмірі 8667,60 грн, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції.

На підтвердження понесених витрат до вказаної зави позивач надав суду копії: договору про надання правової допомоги від 13.12.2019, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський завод шампанських вин «Столичний» з адвокатом Задорожнім Р.О.; додатку №1 до договору; акту № 4 від 05.06.2020 прийому наданих юридичних послуг згідно з додатком № 1 від 13.12.2019 до договору про надання правової допомоги № б/н від 13 грудня 2019 року на суму 8667,60 грн; рахунку № 05-6/01-20 від 05.06.2020 на суму 8667,60 грн, платіжного доручення № 6087 від 05.06.2020 на вказану суму.

Обґрунтовуючи вказану заяву, відповідач посилається на те, що ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8667,60 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 для забезпечення реалізації процесуальних прав учасників справи передбачених Господарським процесуальним кодексом України, заяву ТОВ «КЗШВ «Столичний» про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат призначено до розгляду в судовому засідання з викликом сторін на 18.06.2020.

Однак, учасники справи не скористались своїм правом. У судове засідання не з`явились. Відповідач, будь-яких пояснень чи заперечень проти поданої заяви позивача, суду не подав.

Розглянувши заяву ТОВ «КЗШВ «Столичний» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/13996/19 з доданими до неї документами, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вказує позивач, у зв`язку з розглядом справи №910/13996/19 у суді апеляційної інстанції, ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8667,60 грн.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки, як вказано вище, постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІППО» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі №910/13996/19 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі №910/13996/19 залишено без змін і судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІППО», то витрати позивача на професійну правничу допомогу поклаються на відповідача.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим, на переконання колегії суддів, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Північний апеляційний господарський суд, розподіляючи витрати, понесені ТОВ «КЗШВ «Столичний» на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що надані копії: договору про надання правової допомоги від 13.12.2019, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський завод шампанських вин «Столичний» з адвокатом Задорожнім Р.О.; додатку №1 до договору; акту № 4 від 05.06.2020 прийому наданих юридичних послуг згідно з додатком № 1 від 13.12.2019 до договору про надання правової допомоги № б/н від 13 грудня 2019 року на суму 8667,60 грн; рахунку № 05-6/01-20 від 05.06.2020 на суму 8667,60 грн, платіжного доручення № 6087 від 05.06.2020 на вказану суму в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Наведена правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Враховуючи викладене та керуючись ст.123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод шампанських вин «Столичний» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у справі №910/13996/19 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (01042, м.Київ, провулок Новопечерський, 19/3, корпус 2, кабінет 33; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод шампанських вин «Столичний» (04073, м.Київ, вул. Сирецька, 27; ) 8 667 (вісім тисяч шістсот шістдесят сім) грн 60 коп судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу на виконання даної додаткової постанови у справі №910/13996/19 доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи №910/13996/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є невід`ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 02.07.2020

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Я. Дикунська

С.Р. Станік