07 липня 2020 року Справа № 913/275/20
м. Харків Провадження № 3/913/275/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом
Другого воєнізованого гірничорятувального загону, м. Лисичанськ Луганської області
до Державного підприємства "Укршахтгідрозахист", м. Київ
про стягнення 2 950 грн. 92 коп.
без повідомлення (виклику) сторін
Другий воєнізований гірничорятувальний загін звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Державного підприємства "Укршахтгідрозахист" про стягнення заборгованості за договором на надання платних послуг від 06.08.2019 № 45/19 сумі 2 950 грн. 92 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на надання платних послуг від 06.08.2019 № 45/19 в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг з заправлення патронів шахтних інтерферометрів хімічними поглинаючими речовинами водовідливних комплексів шахт "Чорноморка" та "Кремінна".
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/275/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами та встановлено відповідачу строк для подання відзиву.
02.06.2020 на офіційну електронну адресу суду від Державного підприємства "Укршахтгідрозахист" надійшов відзив від 01.06.2020 № 1-9-168, який не засвідчений електронним цифровим підписом, про що було складено акт від 02.06.2020 та відправнику надіслано повідомлення про те, що документи отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису не належать до офіційних та запропоновано надіслати документ у встановленому порядку або надати оригінал документа в паперовій формі.
09.06.2020 поштовим зв`язком АТ "Укрпошта" від відповідача у справі надійшов оригінал відзиву від 01.06.2020 № 1-9-168, в якому відповідач визнав позовні вимоги та зазначив, що підприємство на 100% фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. Паспортом бюджетної програми на 2020 рік, затвердженим Міністерством енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 № 286, погашення кредиторської заборгованості за послуги з утримання водовідливних комплексів у безпечному стані, які відносяться до Державного підприємства "Укршахтгідрозахист", не передбачено. Таким чином, відповідач не має можливості погасити кредиторську заборгованість за рахунок бюджетних коштів в добровільному порядку.
Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що 06.08.2019 між Другим воєнізованим гірничорятувальним загоном та Державним підприємством "Укршахтгідрозахист" укладено договір № 45/19 на надання платних послуг Державному підприємству "Укршахтгідрозахист" (аркуші справи 7-11).
Відповідно до п. 1.1 договору Другий воєнізований гірничорятувальний загін - позивач у справі, Аварійно-рятувальна служба за договором, по завданню Державного підприємства "Укршахтгідрозахист" - відповідача у справі, замовника за договором, зобов`язався надавати платні послуги згідно п. 1.2 ВВК шахта "Чорноморка" та ВВК шахта "Кремінна" (далі за текстом - об`єкти), який в свою чергу зобов`язався їх сплачувати на умовах, передбачених цим договором.
У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 12.09.2012 № 849 "Питання надання підрозділами Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості платних послуг" Аварійно-рятувальна служба надає замовнику наступні платні послуги: заправлення хімічними поглинаючими речовинами технічних засобів, а саме: заправлення патронів шахтних інтерферометрів хімічними поглинаючими речовинами ВКК шахти "Чорноморка" - 60 одиниць та ВВК шахта "Кремінна" - 80 одиниць (п.п. .1.2.1 п. 1.2 розділу 2 договору).
Згідно п.п. 2.2.3 та п.п. 2.2.4 п. 2.2 договору замовник зобов`язаний прийняти виконані послуги шляхом підписання акту виконаних робіт не пізніше 5 днів з моменту надходження відповідного акту; оплатити виконані послуги згідно до погодженої сторонами специфікації, розрахунків суми, на підставі калькуляції, які є невід`ємною частиною договору та підписаними сторонами актами.
Відповідно до п. 7.1 договору він набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2019, а по фінансовим зобов`язанням до повного їх виконання.
В результаті усної домовленості сторін позивачем була виконана частина завдань, передбачених договором, зокрема, здійснена заправка хімічними поглинаючими речовинами технічних засобів (поглинаючого патрона до шахтного інтерферометра) ВКК шахти "Чорноморка" - 15 одиниць та ВВК шахти "Кремінна" - 20 одиниць.
Факт наданих послуг в загальному розмірі 2 950 грн. 92 коп. підтверджується актами надання послуг:
- від 12.11.2019 № 380 на суму 1 264 грн. 68 коп.;
- від 22.11.2019 № 379 на суму 1 686 грн. 24 коп. (аркуші справи 13, 15).
Відповідач за вказаними актами прийняв надані позивачем послуги без зауважень.
Відповідачу для оплати наданих послуг виставлялись рахунки від 08.11.2019 № 471 та № 472 (аркуші справи 12, 14). Проте, відповідач за надані позивачем послуги не розрахувався.
Позивач звертався до відповідача з претензією від 02.04.2020 № 203 про оплату заборгованості за надані за договором від 06.08.2019 № 45/19 послуги в сумі 2 950 грн. 92 коп., яка одержана останнім 06.04.2020, проте залишилась без відповіді, заборгованість відповідачем не погашена (аркуші справи 16-19).
Доказів сплати боргу на час прийняття рішення відповідачем не надано.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.
У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Договір від 06.08.2019 № 45/19, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором про надання послуг.
Загальні положення про послуги визначені главою 63 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За правилами ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За умовами укладеного договору замовник зобов`язується оплатити виконані послуги згідно до погодженої сторонами специфікації, розрахунків суми, на підставі калькуляції, які є невід`ємною частиною договору, та підписаними сторонами актами.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).
Проаналізувавши зміст договору з огляду на приписи ст. 530 ЦК України, суд дійшов висновку, що при визначенні строку оплати наданих послуг необхідно керуватися ч. 2 ст. 530 ЦК України, оскільки в договорі чітко не визначено строку оплати.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією від 02.04.2020 про оплату заборгованості за договором від 06.08.2019 № 45/19 в розмірі 2 950 грн. 92 коп., яка одержана відповідачем 06.04.2020, що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному сайті АТ "Укрпошта". Оскільки оплату відповідач у семиденний строк з моменту отримання претензії не здійснив, то прострочення виконання зобов`язань відбулось.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 2 950 грн. 92 коп. є обґрунтованими.
Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування, передбаченого на погашення кредиторської заборгованості за послуги з утримання водовідливних комплексів у безпечному стані, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань. Відсутність бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Матеріалами справи підтверджується факт надання відповідачу послуг і наявність заборгованості, яка відповідачем визнана і станом на день розгляду справи не погашена, тому суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 2 950 грн. 92 коп. обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Позивач при подачі позову за платіжним дорученням від 04.05.2020 № 93 сплатив до Державного бюджету України судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 коп.
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.
Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
У зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору в розмірі 1 051 грн. 00 коп. за ухвалою суду.
Решта сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 051 грн. 00 коп. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 130, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Позовні вимоги Другого воєнізованого гірничорятувального загону до Державного підприємства "Укршахтгідрозахист" про стягнення 2 950 грн. 92 коп. задовольнити в повному обсязі.
3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

4.Повне рішення складено - 07.07.2020.

Суддя А.В. Секірський