ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2020 року Справа № 923/461/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., за участю секретаря судових засідань Бурдюг Т.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УСПІХ ОРГАНІК" (м. Вінниця),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна" (смт. Велика Лепетиха Херсонської області),

про зміну умов зобов`язання та стягнення 696 234 грн. 00 коп. штрафу,

за участю представників:

позивача - Кравчук П.І.,адвокат,

відповідача - Гонтар П.А., адвокат.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УСПІХ ОРГАНІК" 29.05.18 звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна" з позовними вимогами:

- змінити умови зобов`язання за договором купівлі-продажу № 231017, укладеним 23.10.2017 року між ТОВ Агрофірма "Україна" та ТОВ "Успіх Органік", шляхом пропорційного зменшення загальної вартості Товару на 1 062 138 грн., до 2 419 032 грн.;

- стягнути з ТОВ Агрофірма "Україна" 696 234 грн. 00 коп. штрафу за порушення умов зобов`язання щодо якості товарів, на підставі ст. 509, 526, п. 2 ч. 1 ст. 611, 629, 673, 675, п. 1 ч. 1 ст. 678 ЦК України, у зв`язку з невідповідністю вимогам, щодо якості товару.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.18, справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою від 30.05.18 зазначену позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 25.06.2018 року, після усунення недоліків позовної заяви позивачем, судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 923/461/18, підготовче засідання за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін, призначено на 24.07.2018 об 11 год. 00 хв.

Підготовче провадження у справі зупинялось з 24.07.18 до 23.08.18, з 23.08.18 до 14.02.19, з 14.02.19 до 01.08.19, з 01.08.19 до 08.01.20, у зв`язку з призначенням судової товарозначої експертизи.

Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався протокольною ухвалою з 30.01.20 до 16.00 години 18.02.20.

Ухвалою у справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання 30.01.20, продовжено строк підготовчого провадження до 12.03.20.

Ухвалою у справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання 18.02.20, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 10.03.20 о 10 годині 00 хвилин.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.03.20 до 15.30 31.03.20.

Розгляд справи по суті у судовому засіданні відкладався протокольними ухвалами з 31.03.20 до 11.30 30.04.20, з 30.04.20 до 16.00 12.05.20, з 12.05.20 до 11.30 25.06.20.

У судовому засіданні 25.06.20 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач у позовній заяві та письмових поясненнях посилається на наступні обставини:

23.10.2017 року між ТОВ Агрофірма «Україна» (продавець) та ТОВ «Успіх Органік» (Покупець) укладено договір № 231017 купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов`язується відвантажити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити пшеницю органічну (UA-BIO-161) 5 клас, українського походження, урожаю 2017 року, насипом;

відповідно до накладної № 778 від 26.10.2017 року ТОВ Агрофірма «Україна» (відповідач) поставило на користь ТОВ "УСПІХ ОРГАНІК" (позивача) пшеницю органічну UA- BIO-161 у кількості 508,200 тон, по ціні 6 850 грн. за 1 тонну, на загальну суму 3 481 170 гривень, позивачем було оплачено 50% від зазначеної вартості;

перевезення Товару від вантажовідправника - ТОВ Агрофірма «Україна» до вантажоодержувача - ТОВ «Успіх Органік» відбувалось на підставі товарно-транспортних накладних № 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34 в період 25-26 жовтня 2017 року, відповідно до ТТН найменуванням вантажу зазначено пшениця UA-BIO-161, вантаж наданий для перевезення насипом;

у подальшому, відповідно до видаткової накладної № 38 від 26.10.2017 року ТОВ «Успіх Органік» передав, а Покупець - ТОВ «Агрі-Ком» прийняв Товар - пшеницю органічну UA- BIO-161 в кількості 508,200 тон на загальну вартість 3 664 119,97 грн., вказана видаткова накладна № 38 від 26.10.2017 року та акт прийому-передачі від 26.10.2017 року складені ТОВ «Успіх Органік» та ТОВ «Агрі-Ком» на підставі Договору купівлі-продажу № АК-УО-007/17 від 10.10.2017 року;

06.11.2017 року на підставі фактур № АК-123 та АК-124, як стверджує позивач цей же Товар, від ТОВ «Агрі-Ком» було передано, a ICE COM Handelges.m.b.H. (Відень, Австрія) було прийнято, згідно Контракту № АК-311215 від 31.12.2015 року, укладеного між ТОВ «Агрі-Ком» (Продавець) та ICE СОМ Handelges.m.b.H. (Відень, Австрія) (Покупець) (Специфікації № AK-WSO-005-091017 від 03.10.2017 року до Контракту № АК-311215 від 31.12.2015 року);

позивач стверджує, що відповідно до листа відповідача від 07.11.2017 р. № 202 ТОВ «Агрофірма «Україна» уповноважила пана Вольфрама Рейхарта (співзасновника ТОВ «Агрі-Ком») представляти їхні інтереси перед Bio.inspecta AG;

ТОВ «Агрі Ком» звернулось до Bio.inspecta AG із заявою про видачу сертифікату перевірки від 06.11.2017 року щодо органічної пшениці урожаю 2017 р., виробником якої є АФ «Україна», яка відвантажується насипом;

16.11.2017 року bio.inspecta AG оформлено лист для ТОВ «Агрі-Ком» про відмову видати Сертифікат перевірки партії AK-WSO-005/17, оскільки, на думку позивача, пшениця, придбана згідно з рахунком-фактурою № 778 від 26.10.2017 року у ТОВ Агрофірма «Україна», не може бути сертифікована як органічна продукція, у зв`язку з недотриманням постачальником (відповідачем) вимог стандартів ЄС до сільськогосподарської біо-продукції № 834/2007 та 1235/2008 в частині якості ґрунтів;

оскільки міжнародно акредитованим сертифікаційним органом з органічного виробництва Bio.inspecta AG Швейцарія/ Switzerland було відмовлено у видачі експортного (транзакційного) сертифікату на усю партію пшениці № AK-WSO-005/17, закуплену позивачем згідно накладної № 778 від 26.10.2017 року у ТОВ Агрофірма «Україна» (відповідача), чим підтверджується невідповідність усієї партії Товару вимогам щодо якості (не органічність), за розрахунком позивача, 20-ти відсотковий розмір штрафу становить 696 234 гривні (20% від 3 481 170 гривень);

крім того, позивач просить суд змінити умови зобов`язання за договором купівлі-продажу № 231017, укладеним 23.10.2017 року між ТОВ Агрофірма «Україна» та ТОВ «Успіх Органік», шляхом пропорційного зменшення загальної вартості Товару на 1 062 138 гривень, до 2 419 032 гривні.

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на наступні обставини:

твердження позивача про домовленість між ТОВ «Успіх Органік» та ТОВ «Агрофірма Україна» про поставку у власність ТОВ «Успіх Органік» пшениці органічної (UA-BIO-161) 5 класу на підставі договору № 231017, укладеного 23.10.2017р., на думку відповідача, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки договір № 231017, на який посилається позивач, не було підписано уповноваженим представником ТОВ «Агрофірма Україна», а підпис від мені директора С.М. Дякова, уповноваженого діяти від імені ТОВ «Агрофірма Україна», вчинений не ним, а іншою особою;

у жовтні 2017 року між ТОВ "Агрофірма "Україна" та ТОВ "Успіх Органік" було досягнуто домовленостей стосовно купівлі-продажу пшениці органічної, урожаю 2017 року у кількості 500 тон +/- 5 % за вибором продавця, проте, як стверджує відповідач, домовленостей стосовно необхідності отримання транзакційного сертифікату між сторонами не існувало;

на виконання досягнутих домовленостей 26.10.2017 року ТОВ «Агрофірма Україна» було здійснено поставку пшениці у кількості 508,200 тон на загальну суму 3481170,00 грн., а ТОВ «Успіх Органік» було прийнято у власність та частково оплачено Товар, який відповідав вимогам досягнутих між сторонами домовленостей, жодних претензій щодо якісних та кількісних показників Товару чи некомплектності товару, під час завантаження і після завантаження позивачем заявлено не було;

відповідач стверджує, що між сторонами були відсутні домовленості про відповідність якості товару вимогам стандартів ЄС до сільськогосподарської біопродукції № 834/2007 та 1235/2008;

також, як зазначає відповідач, між сторонами були відсутні домовленості стосовно необхідності отримання транзакційного сертифікату на товар, а також стосовно зниження ціни товару в разі його невідповідності вимогам стандартів ЄС до сільськогосподарської біопродукції № 834/2007 та 1235/2008;

як стверджує відповідач, між сторонами були відсутні домовленості стосовно оплати вартості товару після отримання транзакційного сертифікату bio.inspecta AG;

ТОВ «Агрофірма Україна» не є учасником господарських правовідносин Позивача та ТОВ «Агрі-Ком», домовленостей про закупівлю пшениці для подальшого продажу ТОВ «Агрі - Ком» між сторонами не існувало, ТОВ «Агрі Ком» не отримувало Товар від ТОВ «Агрофірма Україна»;

на думку відповідача, матеріалами справи не підтверджено, що предметом дослідження сертифікаційного органу Bio.inspecta AG Швейцарія/Switzeland була саме пшениця, поставлена ТОВ «Агрофірма Україна»;

як стверджує відповідач, товар, поставлений ТОВ Успіх Органік», був змішаний з іншим товаром, поставленим іншими постачальниками, оскільки ТОВ "Агрі-Ком" в розрахунку до претензії, направленої ТОВ «Успіх Органік» зазначалося, що товар, поставлений ТОВ Успіх Органік» був змішаний з іншим товаром, поставленим іншими постачальниками;

на думку відповідача, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження ціни невідповідного товару.

Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

29.05.18 - позов;

19.06.18 - заява про усунення недоліків позовної заяви;

18.07.18 - заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

23.07.18 заява про проведення підготовчого судового засідання без участі представника позивача;

23.07.18 - клопотання про долучення доказів; клопотання про призначення експертизи; клопотання про звернення до компетентного органу іноземної держави із судовим дорученням; заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

10.08.18 - заява про забезпечення позову;

25.09.18 - заява про долучення письмових доказів та письмових пояснень;

15.08.19 - заява про долучення письмових доказів;

14.01.20 - письмове клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

21.01.20 - письмове клопотання про долучення письмових доказів; додаткові письмові пояснення; письмове клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

17.02.20 - заява про долучення письмових доказів та письмових пояснень;

27.03.20 - заява з письмовими поясненнями; додаткові письмові пояснення;

30.04.20 - заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

14.08.19 - заява про долучення письмових доказів;

17.02.20 - заява про ознайомлення з матеріалами справи;

18.02.20 - письмове клопотання про відкладення розгляду справи;

04.03.20 - відзив;

30.03.20 - письмове клопотання про відкладення розгляду справи;

28.04.20 - письмове клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши у судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до накладної № 778 від 26.10.2017 року ТОВ Агрофірма «Україна» (надалі за текстом рішення - Відповідач) відпущено, а ТОВ «Успіх Органік» (надалі за текстом рішення - Позивач) одержано пшеницю органічну UA-BIO-161 у кількості 508,200 тон на загальну суму 3 481 170 гривень, без зауважень щодо її якості та комплектності.

Перевезення Товару (пшениця UA-BIO-161, насипом) від вантажовідправника - ТОВ Агрофірма «Україна» до вантажоодержувача - ТОВ «Успіх Органік» відбувалось відповідно до товарно-транспортних накладних № 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, складених у період з 25 по 26 жовтня 2017 року.

Таким чином, між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу пшениці органічної UA-BIO-161 у кількості 508,200 тон на загальну суму 3 481 170 гривень.

У подальшому, відповідно до видаткової накладної № 38 від 26.10.2017 року ТОВ «Успіх Органік» передав, а ТОВ «Агрі-Ком» прийняв Товар - пшеницю органічну UA- BIO-161 у кількості 508,200 тон, загальною вартістю 3 664 119,97 грн.

Актом прийому-передачі від 26.10.2017 року підтверджено передачу від ТОВ «Успіх Органік» та прийняття ТОВ «Агрі-Ком» пшениці органічної UA-BIO-161 в кількості 508,200 тон. Покупець прийняв Товар по якісних і кількісних показниках, який знаходиться: Бериславський елеватор, вул. 1-го Травня, 300, м. Берислав, Херсонська область.

Вказана видаткова накладна № 38 від 26.10.2017 року та акт прийому-передачі від 26.10.2017 року складені ТОВ «Успіх Органік» та ТОВ «Агрі-Ком» на підставі Договору купівлі-продажу № АК-УО-007/17 від 10.10.2017 року, відповідно до якого Продавець зобов`язується відвантажити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити пшеницю органічну 5 клас, українського походження, урожаю 2017 року, насипом (надалі - Товар) на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до умов п. 2.1 Договору купівлі-продажу № АК-УО-007/17 від 10.10.2017 року кількість (вага) Товару складає 500 тон +/- 5 % за вибором Продавця.

Відповідно до умов п. 2.4 Договору купівлі-продажу № АК-УО-007/17 від 10.10.2017 року якість Товару, що постачається, повинна відповідати ДСТУ України у вимогам стандартів ЄС до сільськогосподарської біо-продукції №№ 834/2007 та 1235/2008.

06.11.2017 року на підставі фактур № АК-123 та АК-124 цей же Товар від ТОВ «Агрі-Ком» було передано, a ICE COM Handelges.m.b.H. (Відень, Австрія) було прийнято, згідно Контракту № АК-311215 від 31.12.2015 року, укладеного між ТОВ «Агрі-Ком» (Продавець) та ICE СОМ Handelges.m.b.H. (Відень, Австрія) (Покупець) та Специфікації № AK-WSO-005-091017 від 03.10.2017 року до Контракту № АК-311215 від 31.12.2015 року.

Відповідно до специфікації, Товаром значиться пшениця органічна продовольча, українського походження, врожаю 2017 року, насипом. Кількість Товару складає 500+/-10% тон, загальна вартість 120 000 Євро. Якість Товару має відповідати державним стандартам країни-виробника сільськогосподарської продукції та вимогам стандартів ЄС до сільськогосподарської біо-продукції № 834/2007 та 1235/2008.

16.11.2017 року Bio.inspecta AG, яка включена до офіційного Переліку міжнародно акредитованих сертифікаційних органів з органічного виробництва, затвердженого Комісією Європейського Союзу постановою ЄС № 1235/20081 від 08.12.2008, оформлено лист на адресу ТОВ «Агрі-Ком» про відмову видати Сертифікат перевірки партії AK-WSO-005/17. У зазначеному листі Bio.inspecta AG зазначено наступне: «Звертаємось до Вас з приводу Вашої заяви про видачу Сертифікату перевірки (СОІ) партії пшениці № AK-WSO-005/17 від ТОВ «Агрі-Ком» для ICE COM Handelges.m.b.H. згідно з рахунками-фактурами № АК-123 та АК-124 від 06.11.2017 року. Із прикрістю повідомляємо Вас про те, що на підставі наявних нині фактів пшениця, придбана згідно з рахунком-фактурою № 778 від 26.10.2017 року у ТОВ Агрофірма «Україна», не може бути сертифікована як органічна продукція, а тому Сертифікат перевірки дял партії № АК - WSO-005/17 не може бути виданий».

На виконання судового доручення у справі Bio.inspecta AG (Ackerstrasse, CH-5070, Frick, Швейцарія) надано відповідь щодо причин відмови у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрі-Ком» Сертифікату перевірки партії пшениці № AK-WSO-005/17, закупленої у Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна». Листом Bio.inspecta AG від 10.12.2018 року, було надано наступні пояснення:

07.11.2017 року на адресу ТОВ Агрофірма «Україна» було надіслано Рішення щодо сертифікації - підозра про продаж неорганічної пшениці як органічної на території України;

16.11.2017 року на адресу ТОВ «Агрі-Ком» було надіслано Відмову у видачі Сертифікату перевірки для пшениці партії AK-WSO-005/17 від ТОВ Агрофірма «Україна»;

13.12.2017 року на адресу ТОВ Агрофірма «Україна» було надіслано Рішення щодо сертифікації - продана пшениця перехідної якості з кодом UA-BIO-161;

08.02.2018 року на адресу ТОВ «Успіх Органік» було надіслано лист щодо позапланової інспекційної перевірки 09.11.2017 року у зв`язку з рішенням щодо сертифікації.

Відповідно до висновку експерта № 18-550 судово-товарознавчої експертизи по господарській справі № 923/461/18 від 26.12.19 (аркуші справи 188 - 200, том справи 1) ринкова вартість 1 тонни пшениці неорганічної, 5 клас, українського походження, урожаю 2017 року, насипом, на умовах СРТ (м. Берислав Херсонська область) згідно з офіційними правилами Інкдгермс 2010, станом на 26.10.2017 року, в обсязі наданих матеріалів, могла складати 4795,00 грн. з ПДВ.

Вказаний висновок не приймається судом до уваги, оскільки він ґрунтується на умовах договору купівлі-продажу № 231017 від 23.10.2017 року, про обґрунтовані сумніви існування якого буде зазначено нижче за текстом даного рішення. Крім того, судовим експертом зазначено, що оскільки дослідження проводиться з розривом у часі з моменту укладання Договору купівлі-продажу № 231017 від 23.10.2017 року та проведенням дослідження, визначити експертним шляхом дійсні ринкові ціни на зазначену сільськогосподарську продукцію не вбачається за можливе, у зв`язку з нестабільною ситуацією на валютному ринку країни, недостатньою кількістю пропозицій тощо.

23.11.2017 року ТОВ «Агрі-Ком» на адресу позивача ТОВ «Успіх Органік» було скеровано претензію № 1 щодо відшкодування матеріальних збитків, завданих поставкою товару неналежної якості.

Відповідно до претензії, листом Bio.inspecta AG ТОВ «Агрі-Ком» було відмовлено у сертифікації поставленого Товару, оскільки Товар за своїми характеристиками не відповідає вимогам ЄС. Отже, Продавцем було порушено положення укладеного договору, а саме поставлено неякісний товар. Відповідно до вищезазначеного неналежним виконанням Продавцем умов даного Договору Покупцю було завдано матеріальних збитків у розмірі 804 760 гривень, які підлягають відшкодуванню Продавцем у повному обсязі.

22.12.2017 року позивачем - ТОВ «Успіх Органік» на адресу відповідача - ТОВ «Агрофірма «Україна» було скеровано претензію щодо відшкодування матеріальних збитків, завданих поставкою товару неналежної якості.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 04.02.20 у справі № 902/256/18 за позовом ТОВ «Агрі-Ком» до ТОВ «Успіх Органік», за участю ТОВ «Агрофірма «Україна» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, про зміну умов зобов`язання, шляхом пропорційного зменшення ціни та стягнення штрафу за порушення умов зобов`язання щодо якості товару в розмірі 732823грн.99коп., позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 732823грн.99коп., у задоволенні іншої частини позову відмовлено (аркуші справи 50 - 59, том справи 2). У вказаному рішенні (аркуш справи 57, зворотній бік, том справи 2) суд, зокрема зазначив, що «... за результатами проведеного у справі експертного почеркознавчого дослідження було встановлено, що підпис від імені директора ТОВ «Агрофірма «Україна» ОСОБА_2 на договору купівлі-продажу № 231017 від 23.10.2017 р., укладеному між ТОВ «Агрофірма «Україна» та ТОВ «Успіх Органік», виконаний не безпосередньо ОСОБА_2. Вказане дає підстави для висновку про відсутність волевиявлення з боку ТОВ «Агрофірма «Україна» на поставку пшениці саме такої якості, яку відповідач мав намір продати позивачу.

Відтак визнає непідтвердженим посилання позивача і відповідача на те, що в останнього існувало договірне зобов`язання з третьою особою - ТОВ «Агрофірма «Україна», з якого випливає обов`язок ТОВ «Агрофірма «Україна» поставити відповідачу партію пшениці органічної (UA-BIO-161) 5 класу.

Тому суд критично оцінює доводи сторін, що придбана у ТОВ «Агрофірма «Україна» повинна була бути такої ж самої якості, якої відповідач мав продати позивачу, і що саме цю пшеницю позивач згодом продав іноземному контрагенту.»

Зазначений вище висновок експертів за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 25.09.19 № 4402/4403/19-21 доданий відповідачем до відзиву на позовну заяву (аркуші справи 62 - 69, том справи 2).

Дії відповідача щодо поставки пшениці UA-BIO-161 у кількості 508,200 тон на загальну суму 3 481 170 гривень, відповідно до накладної № 778 від 26.10.2017 року (аркуш справи 61, том справи 2, аркуш справи 20, том справи 1) та товарно-транспортних накладних № 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, складених у період 25 - 26 жовтня 2017 року (аркуші справи 21 - 50, том справи 1), не можуть свідчити про подальше схвалення ТОВ «Агрофірма «Україна» договору купівлі-продажу № 231017 від 23.10.2017 року, підписаного зі сторони останнього неуповноваженою особою, оскільки у тексті зазначених документів відсутнє посилання на вказаний Договір, що свідчить про відсутність останнього на момент здійснення поставки пшениці.

Враховуючи викладені обставини, судом не приймаються до уваги посилання позивача на умови договору купівлі-продажу № 231017 від 23.10.2017 року, як на підставу виникнення у відповідача господарських зобов`язань, пов`язаних з якістю (відповідністю вимогам стандартів ЄС до сільськогосподарської біо-продукції № 834/2007 та 1235/2008), а також подальшою поставкою до ЄС пшениці, отриманої позивачем відповідно до накладної № 778 від 26.10.2017 року у відповідача, наслідками порушення зазначених господарських зобов`язань, а також оплатою вартості товару після отримання транзакційного сертифікату Вio.inspecta AG.

Крім того, відповідно до доданого до відзиву на позовну заяву розрахунку розміру матеріальних збитків завданих ТОВ «АГРІ КОМ» внаслідок неналежного виконання ТОВ «УСПІХ ОРГАНІК» умов договору купівлі-продажу № АК-УО-007/17 від 10 жовтня 2017 року (аркуш справи 60, том справи 2) товар, що був поставлений ТОВ «Агрофірма «Україна» був змішаний ТОВ «АГРІ КОМ», після отримання товару від ТОВ «Успіх Органік», з товаром, поставленим на користь ТОВ «АГРІ КОМ» іншими постачальниками, що спростовує доводи позивача про те, що міжнародно акредитованим сертифікаційним органом з органічного виробництва Bio.inspecta AG Швейцарія/ Switzerland було відмовлено у видачі експортного (транзакційного) сертифікату - саме на партію пшениці, поставленої ТОВ Агрофірма «Україна» за накладною № 778 від 26.10.2017 року.

З тих же підстав судом не приймаються до уваги посилання позивача на лист ТОВ «Бериславський зерновий термінал», отриманий у справі № 902/256/18 на вимогу ухвали Господарського суду Вінницької області, відповідно до змісту якого у жовтні 2017 року ТОВ «Агрофірма «Україна» здійснювало доставку вантажу (пшениця) на ТОВ «Бериславський зерновий термінал» у кількості 508,200 тон, за вказівкою вантажоодержувача і вантажовідправника зазначена продукція не розвантажувалась на складах ТОВ «Бериславський зерновий термінал», з метою недопущення змішування із неорганічною продукцією та з метою мінімізувати ризики, пов`язані з потраплянням заборонених препаратів на органічну продукцію, яка експортується, ТОВ «Бериславський зерновий термінал» забезпечував власними силами і засобами терміналу перевантаження зерна із автомобільного транспорту на морське судно, кінцевим одержувачем вантажу в Україні являлось ТОВ «Агрі-Ком». Оскільки у розрахунку розміру матеріальних збитків завданих ТОВ «АГРІ КОМ» внаслідок неналежного виконання ТОВ «УСПІХ ОРГАНІК» умов договору купівлі-продажу № АК-УО-007/17 від 10 жовтня 2017 року (аркуш справи 60, том справи 2) йдеться про змішування товару ТОВ «АГРІ КОМ» вже після його отримання від ТОВ «УСПІХ ОРГАНІК».

Отже, як вірно зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, матеріалами справи не підтверджено, що предметом дослідження сертифікаційного органу Bio.inspecta AG Швейцарія/Switzeland була саме пшениця, поставлена ТОВ «Агрофірма Україна».

Суд критично ставиться до посилання позивача у письмовому клопотанні від 18.07.18 (аркуші справи 93 - 95, том справи 1) на лист ТОВ «Агрофірма «Україна» № 202 від 07.11.2017 р. (аркуш справи 104, том справи 1), яким останнє, в особі директора Дякова С.М., уповноважує Вольфрама Рейхарта (співзасновника ТОВ «Агрі-Ком») представляти інтереси товариства перед Bio.inspecta AG, з огляду на підпис директора відповідача у порівнянні з підписом на заяві (аркуш справи 182, том справи 1) та вже дослідженому договорі купівлі-продажу № 231017 від 23 жовтня 2017 року (аркуш справи 17, том справи 1).

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що оскільки на договорі № 231017 міститься відбиток печатки ТОВ «Агрофірма «Україна», то договір є дійсним і його положення повинні бути застосовані при вирішенні цього спору, оскільки повноваженя особи на підписання правочину (договору), виникають зі статутних документів, довіреності або закону, а печатка лише посвідчує дійсність підпису уповноваженої особи, якщо відсутні належні та допустимі докази зворотнього. За наявними у справі матеріалами встановлено, що директор підприємства - відповідача не підписував договір купівлі-продажу № 231017 від 23.10.2017 року, при цьому не встановлено особу, яка підписала цей договір від імені відповідача, тому не можливо встановити обсяг її повноважень, як зазначено вище, дії відповідача щодо поставки пшениці відповідно до накладної № 778 від 26.10.2017 року та товарно-транспортних накладних № 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, складених у період 25 - 26 жовтня 2017 року, не можуть свідчити про подальше схвалення ТОВ «Агрофірма «Україна» зазначеного договору, оскільки у тексті згаданих документів відсутнє посилання на відповідний Договір, що свідчить про відсутність останнього на момент здійснення поставки товару (пшениці).

Щодо пропуску відповідачем строку для подання відзиву, поданого 04.03.20 (до початку судового розгляду справи по суті). Відповідач у тексті відзиву просить суд визнати поважними причини пропуску встановленого судом процесуального строку та поновити (продовжити) його. Враховуючи положення ст. 233, ч. 2 ст. 254. п. 9 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвали суду першої інстанції про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк оформляються (постановляються) окремим документом та можуть бути оскаржені окремо від рішення суду. Суд прийняв відзив до розгляду та не відмовляв у продовженні зазначеного процесуального строку окремим процесуальним документом (ухвалою). При цьому, судом також прийняті до розгляду подані позивачем під час розгляду справи по суті письмові пояснення, які фактично є відповіддю на відзив.

За вказаних обставин, аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Натомість, аргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову, приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виробництво та обіг органічної сільськогосподарської продукції та сировини» перехідний період - період переходу від виробництва традиційної (неорганічної) продукції (сировини) до виробництва органічної продукції (сировини); органічна продукція - продукція, отримана в результаті сертифікованого виробництва відповідно до вимог цього Закону

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до органічного виробництва, обігу та маркування органічної продукції» перехідний період - період переходу від виробництва неорганічної продукції до виробництва органічної продукції, під час якого оператор дотримується вимог законодавства у сфері органічного виробництва, обігу та маркування органічної продукції; органічна продукція - сільськогосподарська продукція, у тому числі харчові продукти та корми, отримані в результаті органічного виробництва.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виробництво та обіг органічної сільськогосподарської продукції та сировини» виробництво органічної продукції (сировини) - виробнича діяльність фізичних або юридичних осіб (у тому числі з вирощування та переробки), де під час такого виробництва виключається застосування хімічних добрив, пестицидів, генетично модифікованих організмів (ГМО), консервантів тощо, та на всіх етапах виробництва (вирощування, переробки) застосовуються методи, принципи та правила, визначені цим Законом для отримання натуральної (екологічно чистої) продукції, а також збереження та відновлення природних ресурсів;

органічна сировина - сировина, отримана в результаті сертифікованого виробництва відповідно до вимог цього Закону та яка спрямовується на подальше використання для отримання нової продукції;

Ст. 4 Закону України «Про виробництво та обіг органічної сільськогосподарської продукції та сировини» визначено загальні та спеціальні принципи виробництва, зберігання, перевезення та реалізації органічної продукції (сировини).

Відповідно до ст. 16 Закону (Загальні правила виробництва органічної продукції та/або сировини) фізичні або юридичні особи, яким надано право на виробництво органічної продукції (сировини), зобов`язані дотримуватися таких загальних правил виробництва органічної продукції та/або сировини:

дотримуватися вимог цього Закону і правил виробництва та обігу органічної продукції та сировини та/або дикорослих рослин, використовувати лише методи виробництва органічної продукції та/або сировини;

забезпечувати відокремлення виробництва органічної продукції (сировини) від виробництва неорганічної продукції (сировини), продукції перехідного періоду;

використовувати технології виробництва, які запобігають забрудненню або мінімізують будь-яке збільшення забруднення навколишнього природного середовища;

враховувати місцевий та регіональний екологічний стан територій під час вибору продукції для виробництва;

мінімізовувати використання невідновлюваних ресурсів та зовнішніх ресурсів;

забезпечувати збереження та відтворення родючості грунтів.

Ст. 18 Закону України «Про виробництво та обіг органічної сільськогосподарської продукції та сировини» визначено загальні правила виробництва органічної продукції (сировини) рослинного походження, в тому числі:

використання методів, що оптимізують біологічну активність грунтів, забезпечують збалансоване постачання поживних речовин рослинам, зберігаючи земельні та інші природні ресурси, необхідні для виробництва органічної продукції (сировини);

впровадження ґрунтоохоронних технологій вирощування сільськогосподарських культур, які запобігають виникненню у ґрунті ерозійних чи інших деградаційних процесів;

підтримання стійкості рослин профілактичними заходами шляхом вибору відповідних видів та сортів, стійких до шкідників і хвороб, відповідних сівозмін, механічних, фізичних та біологічних методів захисту;

збільшення популяції корисних комах, мікроорганізмів та природних паразитів як біологічного контролю шкідників та хвороб рослин;

використання як добрив матеріалів мікробіологічного, рослинного чи тваринного походження, які розщеплюються біологічно;

використання лише сертифікованих органічного насіння та посадкового матеріалу;

добрива та поліпшувачі грунту можуть використовуватися, лише якщо їх використання було дозволено згідно із статтею 17 цього Закону. При цьому забороняється використовувати мінеральні азотні добрива;

у разі встановлення загрози для рослин продукти для захисту рослин можуть використовуватися, лише якщо їх використання було дозволено згідно із статтею 17 цього Закону;

продукти для очищення та дезінфекції при виробництві продукції рослинництва використовуються, лише якщо їх використання дозволено при органічному виробництві згідно із статтею 17 цього Закону.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виробництво та обіг органічної сільськогосподарської продукції та сировини» Україна бере участь у міжнародному співробітництві у сфері виробництва та обігу органічної продукції (сировини) відповідно до законодавства України та міжнародних договорів України шляхом:

участі в роботі відповідних міжнародних організацій;

укладення міжнародних договорів України, договорів про взаємне визнання нормативно-правових актів у сфері органічного виробництва;

гармонізації законодавства України у сфері виробництва та обігу органічної продукції (сировини) з законодавством Європейського Союзу;

обміну інформацією у сфері виробництва та обігу органічної продукції (сировини);

сприяння залученню міжнародної технічної допомоги та інвестицій для становлення та розвитку виробництва та обігу органічної продукції (сировини);

сприяння розвитку експорту та імпорту органічної продукції.

За ст. 37 Закону України «Про виробництво та обіг органічної сільськогосподарської продукції та сировини» у разі якщо міжнародним договором України встановлені інші правила, ніж ті, що містяться в цьому Законі, застосовуються правила міжнародного поговору України.

Ст. 38 Закону України «Про виробництво та обіг органічної сільськогосподарської продукції та сировини» передбачено, що за порушення закону у сфері виробництва та обігу органічної продукції (сировини) винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2016 р. № 587 затверджено Детальні правила виробництва органічної продукції (сировини) рослинного походження 9надалі за текстом рішення - Детальні правила).

П. 4 Детальних правил передбачено, що чергування культур у сівозміні повинно позитивно впливати на родючість ґрунтів, підтримувати бездефіцитний баланс гумусу і поживних речовин, знижувати рівень забур`яненості, запобігати поширенню шкідників і хвороб рослин, а також захищати грунт від ерозії та інших деградаційних процесів.

П. 5 Детальних правил передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють виробництво органічної продукції, повинні застосовувати багаторічні схеми чергування культур у сівозміні.

Відповідно до п. 6 Детальних правил чергування культур у сівозміні здійснюється таким чином, щоб стан ґрунтів під час вирощування попередньої культури відповідав технологічним вимогам щодо вирощування наступної культури, а також забезпечувалося збільшення органічної частини ґрунту і стимулювання його біологічної активності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України в якій містяться вимоги до письмової форми правочину, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення . правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

П. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено у ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Згідно з ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Відповідно до частини 1 ст. 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За ч. 7 ст. 268 ГК України якщо поставлені товари відповідають стандартам або технічним умовам, але виявляться більш низького сорту, ніж було зумовлено, покупець має право прийняти товари з оплатою за ціною, встановленою для товарів відповідного сорту.

Відповідно до ч. 7 ст. 269 ГК України у разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому ст. 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Ч. 2 ст. 231 ГК України передбачено, що за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарі (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ГК України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

За статтею 271 ГК України Кабінет Міністрів України відповідно до вимог цього Кодексу та інших законів затверджує Положення про поставки продукції виробничо - технічного призначення та поставки виробів народного споживання, а також Особливі умови поставки окремих видів товарів.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши у судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладених обставин судові витрати покладаються на позивача повністю.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 06 липня 2020 р.

Суддя Ю.В. Гридасов