ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2020 р. Справа№ 910/6904/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Попікової О.В.

Ткаченка Б.О.

без повідомлення учасників апеляційного провадження

розглянувши у письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 (повний текст рішення підписано 28.02.2020)

у справі № 910/6904/19 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 68 994,72 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (правонаступник - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз") (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - відповідач) про стягнення 68 994,72 грн. додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу в листопаді та грудні 2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що поставлений відповідачем газ, відповідно до договору транспортування природного газу № від 17.12.2015, не відповідає параметрам якості природного газу за фізико-хімічними показниками, визначеними положеннями Кодексу газотранспортної системи.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз" додаткову плату за недотримання параметрів якості природного газу в розмірі 68 994,72 грн. та суму судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідачем порушено умови договору транспортування природного газу в частині дотримання параметрів якості переданого природного газу, що є підставою для сплати додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що у договорі серед зобов`язань відсутня така послуга як додаткова плата за недотримання параметрів якості природного газу, передбачена розділом X договору.

Скаржник стверджує, що позивачем не були узгоджені з відповідачем додатки 1, 2, 3 до договору у спірний період за який позивач нарахував додаткову плату за недотримання параметрів якості природного газу.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" зазначає, що у відповідності до вимог п.п. 1 п. 1 глави 1 розділу III Кодексу ГТС природний газ завантажений в газотранспортну систему за спірний період, був завантажений з причин незалежних від оператора, оскільки відповідальним за якість природного газу у точках входу завантаженого в газотранспортну систему є суміжне газовидобувне підприємство.

На думку скаржника, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правові підстави для стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" суми додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу за 2018.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2020 справу № 910/6904/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Попікова О.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 поновлено Акціонерному товариству "Укртрансгаз" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі № 910/6904/19, відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників. Роз`яснено позивачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п`яти днів після закінчення карантину.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 роз`яснено позивачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз" у своєму відзиві, наданому до суду 17.06.2020, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що відповідно до п. 17 та п. 18 гл. 1 розділу III Кодексу ГТС саме оператор є відповідальним за якість газу у точках виходу.

Позивач зазначає, що підставою для належного розрахунку додаткової плати за недотримання параметрів фізико-хімічних показників природного газу є паспорта фізико-хімічних показників природного газу за листопад та грудень 2018, які наявні в матеріалах справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

17.12.2015 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (правонаступник - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз") (замовник) укладено договір № транспортування природного газу (далі - договір).

Відповідно до пункту 2.1 договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених в договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в договорі вартість послуг.

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.15. № 2493 (далі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених договором (пункт 2.2 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору оператор зобов`язаний, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості та здійснити додаткову оплату замовнику у разі недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в точках виходу з газотранспортної системи, в порядку, визначеному договором.

Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу з урахуванням договору. Якість газу має відповідати вимогам щодо норм якості газу, фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП), визначених у Кодексі та нормативно-правових актах і відповідних стандартах, на які Кодекс містить посилання. За порушення вимог щодо якості газу, який подається в газотранспортну систему оператора або подається з неї оператором, стягується додаткова плата, визначена умовами договору (пункти 5.1-5.3 договору).

Підпунктом 2 пункту 10.1 договору сторона, яка порушила вимоги щодо параметрів якості природного газу, який передається/відбирається до/з газотранспортної системи, визначені Кодексом, зобов`язана сплатити на користь іншої сторони додаткову плату за недотримання параметрів якості природного газу. Відповідальною стороною за якість газу у точках виходу є оператор перед замовником, який є оператором газорозподільної системи або прямим споживачем.

Сторони у пункті 10.6 договору погодили, що розрахунок розміру додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу проводиться щомісяця окремо по кожному параметру якості щодо природного газу на підставі даних, визначених оператором у звіті про недотримання параметрів якості природного газу, який він надає замовнику на його електронну адресу до десятого числа місяця, наступного за газовим. Обсяг природного газу з недотриманим значенням параметра якості Qі визначається з моменту останнього визначення ФХП газу, що відповідав параметрам, визначеним Кодексом, до моменту усунення невідповідності параметрам якості природного газу.

Сторона, яка допустила порушення щодо якості газу, зобов`язана сплатити додаткову плату у строк до пятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на підставі рахунка-фактури, який надсилається на її електронну адресу іншою стороною до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем (пункт 10.7 договору).

Договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до його закінчення жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 17.1 договору).

З матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз" зверталось до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" з листом №100-сл-4484-0319 від 18.03.2019, в якому просило сплатити компенсацію ФХП природного газу у розмірі 68 994,72 грн. Проте, відповідач залишив вказаний лист без уваги.

Звертаючись з позовними вимогами, позивач вказав, що відповідачем порушено умови Кодексу ГТС в частині дотримання параметрів якості переданого природного газу, у зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача 68 994,72 грн. додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу в листопаді та грудні 2018.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків .

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1 - 4, 7 статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (правонаступник - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз") є оператором газорозподільних мереж (далі - Оператор ГРМ), який здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015.

Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу").

Згідно з п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Як встановлено частиною 1 статті 37 та частинами 1, 2 статті 38 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний: 1) розробляти, щороку до 31 липня подавати на затвердження регулятору, розміщувати на своєму веб-сайті та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років; 2) вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи; 3) розробити і впроваджувати програму відповідності згідно із статтею 39 цього Закону; 4) вживати заходів для підвищення раціонального використання енергоресурсів та охорони довкілля під час здійснення своєї господарської діяльності; 5) надавати інформацію, обов`язковість надання якої встановлена законодавством; 6) забезпечувати конфіденційність інформації, одержаної під час здійснення господарської діяльності, а також розміщувати на своєму веб-сайті у недискримінаційний спосіб інформацію, яка стимулюватиме розвиток ринку природного газу; 7) вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Особливості заявлення заперечень щодо якості поставленого природного газу визначені в Кодексі газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС).

Пунктом 7 глави 3 розділу I Кодексу газорозподільних систем визначено, що якість природного газу, що надходить до ГРМ, та якість природного газу, що передається Оператором ГРМ у пунктах призначення, має відповідати вимогам цього Кодексу. Оператор ГРМ відповідає за якість природного газу з моменту його надходження в ГРМ до моменту його передачі в пунктах призначення.

Порядок взаємовідносин Оператора ГРМ з газодобувним підприємством та виробником біогазу або іншого виду газу з альтернативних джерел, що в установленому законодавством порядку підключений до ГРМ, а також із суміжним Оператором ГРМ щодо якості природного газу, який подається до ГРМ, регулюється цією главою та технічною угодою (п. 1 гл. 1 р. VІІІ Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VІІІ Кодексу газорозподільних систем чисельні значення фізико-хімічних показників природного газу, що подається до газорозподільної системи від ГДП чи ВБГ (суміжного Оператора ГРМ), повинні відповідати параметрам та принципам, визначеним в Кодексі ГТС, як для точок виходу з ГТС, за виключенням вимог вмісту меркаптанової сірки. Якщо природний газ, що не відповідає зазначеним вимогам, був завантажений в газорозподільну систему з причин, що не залежать від Оператора ГРМ, він має право на компенсацію, яка розраховується відповідно до глави 3 цього розділу.

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу VІІІ Кодексу газорозподільних систем визначення ФХП природного газу, чисельні значення яких використовуються при розрахунку об`єму природного газу, який надійшов до ГРМ, проводиться уповноваженими відповідно до законодавства хіміко - аналітичними лабораторіями (далі - хімлабораторії) ГДП, ВБГ чи незалежними хімлабораторіями, для чого ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ) з періодичністю та в точках відбору проб газу, узгоджених з Оператором ГРМ, здійснює відповідний відбір проб газу у порядку, встановленому ДСТУ ISO 10715:2009 "Природний газ. Настанови щодо відбирання проб", затвердженим наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 30 грудня 2009 року № 485 (далі - ДСТУ ISO 10715:2009).

Пунктом 4 глави 1 розділу VІІІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ, який передає газ) щодня до 12.00 години факсимільним зв`язком (або іншими засобами електронного зв`язку) надає Оператору ГРМ оперативні дані ФХП природного газу за всіма узгодженими з Оператором ГРМ точками його відбору, які мають містити такі чисельні значення: густину газу; вміст азоту; вміст вуглекислого газу; точку роси; число Воббе; теплотворність.

На підставі доведених до Оператора ГРМ оперативних даних ФХП природного газу ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ) щодня з 14.00 години (з урахуванням одночасних дій Оператора ГРМ) забезпечує введення чисельних значень ФХП до баз даних обчислювачів або коректорів об`єму газу, що є складовими комерційних вузлів обліку на ГРС (в пунктах приймання-передачі газу до ГРМ). До 02 числа календарного місяця (включно), наступного за звітним, ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ) надає Оператору ГРМ в електронному та паперовому вигляді розгорнутий паспорт ФХП природного газу за всіма узгодженими з Оператором ГРМ точками відбору газу за звітній місяць (місячний паспорт ФХП), який має бути погоджений Оператором ГРМ.

У разі подачі в точках надходження в ГРМ або на межі балансової належності об`єкта споживача природного газу з параметром якості теплоти згорання нижчим від значень, визначених главами 1 та 2 цього розділу, сторона, яка передає газ, зобов`язана сплатити стороні, яка приймає газ, додаткову компенсацію (пункт 1 глави 3 VІІІ Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з пунктом 3 глави 3 VІІІ Кодексу газорозподільних систем у разі подачі в точках надходження в ГРМ або на межі балансової належності об`єкта споживача природного газу, який не відповідає параметрам якості щодо вмісту механічних домішок, визначених главами 1 та 2 цього розділу, сторона, яка передає газ, зобов`язана сплатити стороні, яка приймає газ, додаткову компенсацію.

Як встановлено пунктом 6 глави 3 VІІІ Кодексу газорозподільних систем оплата додаткової компенсації проводиться щомісяця, у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, окремо по кожному параметру якості щодо природного газу.

Пунктом 13 розділу 1 глави ІІІ Кодексу визначено вимоги до природного газу, що подається в газотранспортну систему.

Визначення фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП) природного газу проводиться у точках входу і точках виходу. Визначення ФХП природного газу у точках виходу газотранспортної системи проводиться оператором газотранспортної системи на умовах, визначених цим Кодексом та погоджених з операторами суміжних систем або прямими споживачами, з використанням автоматичних потокових приладів (автоматичних хроматографів та вологомірів) та/або вимірювальних хіміко-аналітичних лабораторій (пункти 2, 3 розділу 1 глави ІІІ Кодексу).

Власник комерційного ВОГ (ПВВГ) повинен скласти та надати іншій стороні до 5-го числа місяця, наступного за звітним, місячний паспорт-сертифікат фізико-хімічних характеристик газу, в якому вказуються всі ФХП, що підлягають контролю відповідно до пункту 13 глави 1 цього розділу, у тому числі середньозважене значення вищої теплоти згоряння за місяць (у кВт·год/м 3 з розрядністю відображення два знаки після цілої частини) (п. 5 глави 7 розділу ІІІ Кодексу). Місячні паспорти-сертифікати ФХП газу підлягають оприлюдненню на веб-сайті оператора газотранспортної системи (п. 20 глави 1 розділу ІІІ Кодексу).

Якщо природний газ, що був переданий в точках виходу з газотранспортної системи, не відповідає встановленим вимогам пункту 17 цієї глави, оператор газотранспортної системи сплачує оператору газорозподільної системи, оператору газосховищ, прямому споживачу додаткову оплату, визначену в договорі транспортування (п. 18 розділу 1 глави ІІІ Кодексу ГТС).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обсягів природного газу позивачем надано акти приймання-передачі природного газу за листопад-грудень 2018.

Всупереч умов договору, відповідач протягом листопада - груденя 2018 подавав до газотранспортної системи природний газ, який не відповідав нормам п. 13 розділу 1 глави ІІІ Кодексу, що підтверджується паспортами фізико-хімічних показників природного газу по маршруту 231 газопроводу "Торжок-Долина" за період з 01.11.2018 по 31.12.2018 та звітами про недотримання параметрів якості природного газу, який подавався ПАТ "Житомиргаз" за період з 01.11.2018 по 31.12.2018.

Отже, вищевказані докази спростовують твердження апелянта про відсутність доказів подання відповідачем з точок виходу природного газу неналежної якості та доказують відповідальність саме на Акціонерного товариства "Укртрансгаз", а не суміжного газовидобувного підприємства, за недотримання параметрів якості природного газу, який подавався у газорозподільну систему.

Підпунктом 2 пункту 10.1 договору сторона, яка порушила вимоги щодо параметрів якості природного газу, який передається/відбирається до/з газотранспортної системи, визначені Кодексом, зобов`язана сплатити на користь іншої сторони додаткову плату за недотримання параметрів якості природного газу. Відповідальною стороною за якість газу у точках виходу є оператор перед замовником, який є оператором газорозподільної системи або прямим споживачем.

Місцевий господарський суд встановив, що розрахунок додаткової плати здійснено позивачем на підставі наданих відповідачем паспортів фізико-хімічних показників природного газу по маршруту 231 газопроводу "Торжок-Долина" за період з 01.11.2018 по 31.12.2018.

Так, перевіривши розрахунок додаткової плати позивача за недотримання параметрів якості природного газу за листопад-грудень 2018 на загальну суму 68 994,72 грн., колегія суддів погоджується з судом першої інстанціїі, що він є арифметично вірним і обґрунтованим.

Відповідач ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надав власного розрахунку та доказів здійснення відповідачем на користь позивача додаткової плати за недотримання параметрів якості переданого природного газу.

Таким чином, у порушення вимог договору та Кодексу газотранспортної системи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність заборгованості відповідача з оплати позивачу додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу, а саме параметру температури точки роси за вологою, за листопад-грудень 2018 року у розмірі 68 994,72 грн., у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Посилання апелянта на те, що позивачем не були узгоджені з відповідачем додатки 1, 2, 3 до договору у спірний період, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки обов`язок відповідача сплатити додаткову плату за недотримання параметрів фізико-хімічних показників природного газу встановлено у Кодексі газотранспортної системи та договорі.

На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі № 910/6904/19 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі № 910/6904/19 слід залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/6904/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі № 910/6904/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

4. Матеріали справи №910/6904/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.В. Попікова

Б.О. Ткаченко