ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/1105/16
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання - Чеголя Є.О.

за участю:

До Дніпровського районного суду м.Києва з`явився представник:

від АТ «НАК «Нафтогаз України» - Дузь-Крятченко Ю.О., довіреність № 14-168 від 26.04.2019;

До Південно-західного апеляційного господарського суду з`явився:

Особисто ліквідатор- Вудуд Г.І., паспорт серії ЕР, №539320, дата видачі: 06.05.15

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.01.2020

по справі № 916/1105/16

за заявою боржника Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго»

про визнання банкрутом

ліквідатор Вудуд Г.І.

суддя суду першої інстанції - Найфлейш В.Д.

повний текст ухвали складено - 03.02.2020

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.05.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Провадження у справі № 916/1105/16 триває на стадії ліквідаційної процедури.

05.12.2019 від АТ «НАК «Нафтогаз України» надійшло клопотання (вх.№3-992/19) про відсторонення арбітражного керуючого Вудуда Г.І. від виконання обов`язків ліквідатора КП «Лиманськетеплокомуненерго» та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Перепелицю В.В. з відповідним протоколом засідання комітету кредиторів.

Пунктом 3 ухвали Господарського суду Одеської області від 28.01.2020, відмовлено в задоволенні клопотання АТ «НАК «Нафтогаз України» (вх.№3-992/19) про відсторонення арбітражного керуючого Вудуда Г.І. від виконання обов`язків ліквідатора КП «Лиманськетеплокомуненерго».

Ухвала суду мотивована тим, що враховуючи норми статті 22 Закону України «Про теплопостачання» правонаступником КП «Лиманськетеплокомуненерго» за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання є КП «Лиманкомунсервіс», оскільки йому передано індивідуально визначене майно з вироблення теплової енергії відповідно до рішення Лиманської селищної ради від 25.05.2015, у зв`язку з чим слід вважати припиненими зобов`язання АТ «НАК «Нафтогаз України» відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, відтак, відсутній цивільно-правовий зв`язок між боржником і кредитором, що позбавляє кредитора брати участь у справі про банкрутство.

З огляду на здійснені судом першої інстанції висновки щодо неможливості участі у справі АТ «НАК «Нафтогаз України» у зв`язку з припиненням зобов`язання відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, втратою ним статусу кредитора у справі, а відтак і можливості участі у засіданнях комітету кредиторів з причини відсутності відповідної кількості голосів, господарський суд не прийняв наданий до суду протокол засідання комітету кредиторів як підставу для припинення повноважень ліквідатора банкрута, оскільки він не відповідає вимогам Кодексу України з питань банкрутства.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість прийнятого рішення просить скасувати пункт 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 у справі №916/1105/16 і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким задовольнити клопотання НАК «Нафтогаз України» від 05.12.2019 б/н (вх.№3-992/19) та відсторонити арбітражного керуючого Вудуда Г.І, від виконання повноважень ліквідатора КП «Лиманськетеплокомуненерго», а ліквідатором КП «Лиманськетеплокомуненерго» призначити арбітражного керуючого Перепелицю В.В. (свідоцтво №1356 від 22.07.2013).

Виключити з мотивувальної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 у справі №916/1105/16 посилання на правонаступництво КП «Лиманкомунсервіс» за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, які існують у КП «Лиманськетеплокомуненерго» перед НАК «Нафтогаз України» та посилання на припиненими зобов`язань КП «Лиманськетеплокомуненерго» перед АТ «НАК «Нафтогаз України».

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Щодо висновків суду про втрату НАК «Нафтогаз України» статусу кредитора у справі, скаржник зазначає, що ухвала Господарського суду Одеської області від 02.08.2016 про затвердження реєстру вимог кредиторів та включення до нього вимог НАК «Нафтогаз України» на суму 3 532 631,22 грн., є чинною.

При цьому, юридичні факти, які на думку суду першої інстанції свідчать про правонаступництво, існували на момент затвердження реєстру вимог кредиторів та по суті є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 320 ГПК України.

Скаржник зазначає, що рішення Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №1049-VI від 25.05.2015 та №1050-VI від 25.05.2015 були прийняті до моменту затвердження реєстру вимог кредиторів у справі.

Стаття 22 Закону України «Про теплопостачання», як норма матеріального права на підставі якої на думку суду виникло правонаступництво, діє з 15.03.2012 (Закон України від 15.03.2012 N 4521-VI).

Відтак, на думку скаржника, позиція місцевого суду відображена в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали стосовно втрати НАК «Нафтогаз України» статусу кредитора у справі є по суті намаганням переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу від 02.08.2016 про затвердження реєстру та визнання вимог НАК «Нафтогаз України».

При цьому, із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 02.08.2016 жоден з учасників справи до суду не звертався.

Відтак і висновок суду щодо відсутності у НАК «Нафтогаз України» відповідної кількості голосів для прийняття рішень на засіданнях комітету кредиторів є необґрунтованим.

Крім того, місцевим судом не було винесено процесуального рішення щодо подальшої участі НАК «Нафтогаз України» у справі, а лише зазначено в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали про втрату НАК «Нафтогаз України» статусу кредитора.

Щодо висновків суду про припинення зобов`язання Боржника перед НАК «Нафтогаз України» відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, скаржник зазначає наступне.

Зобов`язання Боржника перед НАК «Нафтогаз України» виникли в результаті невиконання зобов`язань з оплати за договорами купівлі-продажу природного газу №1934/14-ТЕ-23 від 27.12.2013, №1935/14-БО-23 від 27.12.2013, №13/3152-ВТЕ від 28.12.2012, №13/3451-БО-23 від 28.12,2012, №13/3450-ТЕ-23 від 28.12.2012, №12/Ю67-БО-23 від 18.10.2012, №12/1066-ТЕ-23 від 18.10.2012.

Висновок суду про припинення зобов`язання відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України та ч.3 ст.22 Закону України «Про теплопостачання» є помилковим, оскільки у даному випадку зобов`язання не припиняється, а лише переходить до іншого суб`єкта в порядку правонаступництва.

Щодо підстав усунення арбітражного керуючого Вудуда Г.І. від виконання повноважень ліквідатора.

Скаржник зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав.

05.12.2019 комітетом кредиторів прийнято рішення про відсторонення арбітражного керуючого Вудуда.Г.І, від виконання повноважень ліквідатора у справі № 916/1105/16 про банкрутство КП «Лиманськетеплокомуненерго» та про призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Перепелицю В.В. (протокол міститься в матеріалах справи).

Крім того, скаржник зазначає, що Арбітражним керуючим Вудудом Г.І., протягом усього часу виконання повноважень ліквідатора у справі, порушуються вимоги законодавства з питань банкрутства та інтереси кредиторів.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

06.04.2020 до суду апеляційної інстанції від Арбітражного керуючого Вудуд Г.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 у справі № 916/1105/16 без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» без задоволення.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 у справі № 916/1105/16.

Призначено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» по справі № 916/1105/16 на 14.04.2020 о 14:00 год.

14.04.2020 судове засідання у справі № 916/1105/16 не відбулось, у зв`язку з запровадженням в Україні карантину через спалах у світі короновірусу «COVID-19».

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги у справі № 916/1105/16 без визначення дати наступного судового засідання. Повідомлено, що про дату та час судового засідання у справі № 916/1105/16 учасники справи будуть повідомлені додатково.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 призначено розгляд справи № 916/1105/16 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 на 01.07.2020 о 14:00 год.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надати суду докази надсилання ГУ ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які в останнього відсутні, листом з описом вкладення - до 02.06.2020.

22.05.2020 до Південно західного апеляційного господарського суду від Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшли докази надсилання ГУ ДПС в Одеській області копії апеляційної скарги.

В судовому засіданні 01.07.2020 представник Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» доводи апеляційної скарги підтримав.

Арбітражний керуючий Вудуд Г.І. просив залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 у справі № 916/1105/16 без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» без задоволення.

Інші представники сторін в судове засідання не з`явились.

30.06.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області надійшло клопотання про відкладення розгляду у зв`язку з перебування представника у відрядження за межами м. Одеси.

Дане клопотання судом відхилено, оскільки явка представників учасників справи у судове засідання апеляційного суду не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Предметом судового розгляду є питання щодо:

1. припинення зобов`язання Боржника перед НАК «Нафтогаз України» відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України;

2. Втрати НАК «Нафтогаз України» статусу кредитора у справі;

3. Підстав усунення арбітражного керуючого Вудуда Г.І. від виконання повноважень ліквідатора.

11.07.2016 АТ «НАК «Нафтогаз України» звернулось до суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника на суму 3 529 875,22 грн. Вказана заборгованість виникла в результаті невиконання боржником зобов`язань з оплати за договорами №1934/14-ТЕ-23 від 27.12.2013, №1935/14-БО-23 від 27.12.2013, №13/3152-ВТЕ від 28.12.2012, №13/3451-БО-23 від 28.12.2012, №13/3450-ТЕ-23 від 28.12.2012, №12/1067-БО-23 від 18.10.2012, №12/1066-ТЕ-23 від 18.10.2012 купівлі-продажу природного газу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.08.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів КП «Лиманськетеплокомуненерго», а саме Роздільнянська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області 2 756, 00 (судові витрати) - перша черга, 1 416 860, 83 (основний борг) - третя черга, 494 283, 64 (штрафні санкції та пеня) - шоста черга; ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 2 756, 00 (судові витрати) - перша черга, 1 575 041, 46 (основний борг) - четверта черга, 1 954 833, 76 (штрафні санкції та пеня) - шоста черга, тощо.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.08.2016 у справі № 916/1105/16 про затвердження реєстру вимог кредиторів змінено в частині віднесення вимог ПАТ «НАК «Нафтогаз України» щодо 3 % річних та інфляційних витрат до 6 черги реєстру вимог кредиторів. Пункт 2 реєстру вимог кредиторів викладено у наступній редакції: ПАТ «НАК «Нафтогаз України»: 2 756 грн. судового збору - перша черга, 3 259 083,51 грн. (основний борг) - 4 черга, 270 791,71 грн. (штрафні санкції) - 6 черга.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Отже, зазначена норма передбачає особливий вид правонаступництва, однією з умов якого визначено надання в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісного майнового комплексу (індивідуально визначеного майна) саме з вироблення теплової енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №1049-VI від 25.05.2015 вирішено прийняти на баланс ради основні засоби комунальної власності територіальної громади Лиманської селищної ради від комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго» згідно додатку. Відповідно до акту приймання-передачі, передано зокрема матеріальні цінності котельної.

Відповідно до рішення Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №1050-VI від 25.05.2015, вирішено передати в господарське відання частину майна комунальної власності територіальної громади Лиманської селищної ради на баланс Комунального підприємства «Лиманкомунсервіс» Лиманської селищної ради для ведення господарської діяльності, згідно з додатком.

Згідно акту приймання-передачі основних засобів від Лиманської селищної ради до КП «Лиманкомунсервіс» передано, зокрема, матеріальні цінності котельної.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, того, чи є майно, яке було передано від Боржника до КП «Лиманкомунсервіс» згідно вищевказаних рішень, майном з вироблення теплової енергії (в розумінні Закону України «Про теплопостачання») та чи було воно таким на момент передачі, оскільки, як зазначає скаржник, КП «Лиманкомунсервіс» природний газ для вироблення теплової енергії у НАК «Нафтогаз України» не купувало.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, чинній на час звернення НАК «Нафтогаз України з кредиторськими вимогами», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з ч. 6 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Статтею 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначена черговість задоволення вимог кредиторів. Разом з тим, частиною 6 цієї статті передбачено, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Враховуючи викладені вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», можна зробити висновок про те, що АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» скористався своїм правом і звернувся зі своїми кредиторськими вимогами саме до КП «Лиманськетеплокомуненерго» у справі про банкрутство цього підприємства.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у даній справі не відбулось правонаступництва, як помилково зазначив суд першої інстанції, з огляду на той факт, що кредитор знаходиться у стадії очікування задоволення своїх кредиторських вимог саме до боржника - КП «Лиманськетеплокомуненерго», є такою, що суперечить поняттю правонаступництва, яке полягає у переході прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого з відповідною відмовою від тих же вимог до суб`єкта від якого такі права і обов`язки переходять.

Зазначена правова позиція викладене у Постанові Верховного Суду №49/38-09 від 02.05.2018.

У зв`язку з тим, що докази про те, що позивач відмовився від таких вимог до КП «Лиманкомунсервіс» у справі про банкрутство відсутні, виникла з договорів купівлі-продажу природного газу №1934/14-ТЕ-23 від 27.12.2013, №1935/14-БО-23 від 27.12.2013, №13/3152-ВТЕ від 28.12.2012, №13/3451-БО-23 від 28.12.2012, №13/3450-ТЕ-23 від 28.12.2012, №12/1067-БО-23 від 18.10.2012, №12/1066-ТЕ-23 від 18.10.2012 укладених саме з боржником, з урахуванням ст. 22 Закону України «Про теплопостачання»,колегія суддів вважає про відсутність факту правонаступництва у даній справі.

Крім того, ухвала Господарського суду Одеської області від 02.08.2016 про затвердження реєстру вимог кредиторів та включення до нього вимог НАК «Нафтогаз України» на суму 3 532 631,22 грн., є чинною.

Так, відповідно до статті 43 Кодексу України з питань банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Разом з тим, в даному випадку учасники справи не звертались до суду з відповідною заявою.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що саме з посиланням на ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», а також відповідно до Рішень Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №1049-VI від 25.05.2015 та №1050-VI від 25.05.2015 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» втратило статусу кредитора у даній справі, що позбавляє кредитора брати участь у справі про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 234 ГПК України, ухвала, що викладається окремим документом, складається з: вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); імен (найменувань) учасників справи; описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Згідно зі статтею 277 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне виключити з ухвали Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 висновки щодо правонаступництва Комунального підприємства «Лиманкомунсервіс» за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, які існують у Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго» перед НАК «Нафтогаз України» та посилання на припиненими зобов`язань Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго» перед АТ «НАК «Нафтогаз України».

Щодо усунення арбітражного керуючого Вудуда Г.І. від виконання повноважень ліквідатора, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 10 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

За приписами ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

Арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

Арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; 2) зловживання правами арбітражного керуючого; 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого; 6) наявності конфлікту інтересів.

Комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав.

За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

Відтак, положеннями Кодексу України з процедур банкрутства передбачено право комітету кредиторів в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав, а також призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого.

Частиною 8 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого.

Рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість голосів кредиторів, присутніх на зборах (комітеті) кредиторів ( ч. 9 ст. 48).

05.12.2019 відбулось засідання комітету кредиторів банкрута, на якому прийняті наступні рішення: звернення до суду з клопотання про відсторонення арбітражного керуючого Вудуда Г.І. від виконання повноважень ліквідатора у справі №916/1105/16; звернення до суду з клопотання про призначення ліквідатором у справі № 916/1105/16 арбітражного керуючого Перепелицю В.В.; уповноважити представника Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подати відповідні клопотання на виконання прийнятих комітетом кредиторів рішень

Колегія суддів зазначає, що рішення комітету кредиторів, що викладене та оформлене протоколом засідання комітету кредиторів від 05.12.2019, відповідає встановленому законом порядку та умовам прийняття рішень, що віднесені до компетенції комітету кредиторів.

Дані рішення були проголосовані більшістю голосів комітету кредиторів.

05.12.2019 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (яке уповноважене відповідно до рішення комітету кредиторів) подано до суду першої інстанції відповідне клопотання про відсторонення арбітражного керуючого та призначення нового.

Відтак, наявними матеріалами справи підтверджується, що комітет кредиторів скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 28, 48 Кодексу України з процедур банкрутства та звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого Вудуда Г.І. та запропонував призначити ліквідатором боржника арбітражного керуючого Перепелицю В.В.

При цьому, колегія суддів відзначає, що законодавець не визначає обов`язку комітету кредиторів мотивувати своє рішення щодо відсторонення арбітражного керуючого та наведення підстав, які перебували прийняттю такого рішення.

За таких обставин колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що клопотання комітету кредиторів про відсторонення арбітражного керуючого Вудуда Г.І. від виконання повноважень ліквідатора у справі № 916/1105/16 Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго» та призначення нового ліквідатора, не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що за ступенем визначеності варіантів поведінки комітету кредиторів при вирішенні питання про відсторонення арбітражного керуючого, абз. 3 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства є абсолютно визначеною нормою права, тобто нормою, яка з вичерпною конкретикою і повнотою встановлює умови своєї дії, права та обов`язків адресатів. Зміст цієї норми не дозволяє іншого її тлумачення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 2 ГПК України, одним з основних засад господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пунктом 7 частини 1 статті 12 КУзПБ визначено право арбітражного керуючого подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень. Жодних додаткових вимог та умов (обґрунтування заяви, підстави для її подачі) для арбітражного керуючого Кодексом не встановлено.

Таким чином, на думку колегії суддів, передбачене ст. 28 ч. 4 абз. 3 Кодексу України з процедур банкрутства право комітету кредиторів на відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав, певною мірою урівноважує їх права з правом арбітражного керуючого достроково припиняти свої повноваження за власним бажанням. Саме завдяки цьому Кодекс забезпечує баланс інтересів кредиторів та арбітражного керуючого як учасників справи про банкрутство.

Враховуючи вище наведені приписи Кодексу України з процедур банкрутства та приймаючи до уваги, що рішення про відсторонення арбітражного керуючого Вудуда Г.І. від повноважень ліквідатора прийнято комітетом кредиторів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про відсторонення арбітражного керуючого Вудуда Г.І. від виконання повноважень ліквідатора Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго».

Вирішуючи питання про призначення ліквідатора Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго», колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

Згідно з ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, до призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у частині 3 цієї статті (осіб, які не можуть бути призначені арбітражним керуючим).

Враховуючи, що арбітражним керуючим Перепелицею В.В. подано заяву до Господарського суду Одеської області про участь у справі №916/1105/16 про участь у справі про банкрутство Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго», в якій зазначено про те, що він не належить до осіб, зазначених у ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, кандидатура Перепелиці В.В. погоджена комітетом кредиторів, про що подано відповідне клопотання, колегія суддів вважає клопотання комітету кредиторів про призначення ліквідатором Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго» арбітражного керуючого Перепелицю Василя Володимировича підлягає задоволенню.

Висновки апеляційного господарського суду:

Стаття 277 ГПК України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку ухвалу було прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 по справі №916/1105/16 скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення клопотання комітету кредиторів в повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - задовольнити.

Пункт 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 у справі № 916/1105/16 - скасувати та прийняти нове рішення.

Клопотання АТ «НАК «Нафтогаз України» (вх.№3-992/19) про відсторонення арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича від виконання обов`язків ліквідатора Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго» - задовольнити.

Відсторонити арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича від виконання обов`язків ліквідатора Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго».

Призначити арбітражного керуючого Перепелицю Василя Володимировича (свідоцтво арбітражного керуючого № 1356 від 22.07.2013) ліквідатором Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго».

Змінити мотивувальну частину ухвали Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 у справі № 916/1105/16, виключивши з неї «посилання на правонаступництво Комунального підприємства «Лиманкомунсервіс» за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, які існують у Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго» перед НАК «Нафтогаз України» та посилання на припинення зобов`язань Комунального підприємства «Лиманськетеплокомуненерго» перед АТ «НАК «Нафтогаз України».»

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.07.2020.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко