РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2020Справа № 757/49309/19-ц
За позовом ОСОБА_1

до Державної акціонерної компанії "Хліб України"

про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі в межах справи № 46/528-б

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від позивача: Медведський О.Ю.;

від відповідача: Ольмезов В.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі в межах справи № 46/528-б.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26.02.2020 передано справу № 757/49309/19-ц про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі в межах справи № 46/528-б за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.05.20 справу № 757/49309/19-ц передано судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 прийнято справу № 757/49309/19-ц до свого провадження; відкрито провадження та призначити підготовче засідання на 10.06.20; зобов`язано учасників провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення по справі; позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; встановлено строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; встановлено строк для подання відповіді на відзив з урахуванням ст. 166 ГПК України.

05.06.2020 від відповідача надійшли пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 відкладено розгляд справи на 01.07.20.

22.06.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

30.06.2020 від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 01.07.2020 судом встановлено, що від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Проте, 10.06.2020 в судовому засіданні судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представники учасників провадження у справі в судовому засіданні 10.06.2020 надали пояснення по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно ч. 2 ст. 207 ГПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

У зв`язку із цим, клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи залишається судом без розгляду.

Судом розглянуто клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та встановлено таке.

Відповідач зазначає, що адвокат Косянчук В.В. не може прибути в судове засідання у зв`язку із щорічною відпусткою по 03.07.2020.

Слід зазначити, що відповідач не обмежений колом осіб, які можуть представляти його інтереси в суді, в тому числі в залежності від території його знаходження.

Окрім цього, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2020, явка представників учасників провадження у справ не визнавалась обов`язковою.

В судовому засіданні 10.06.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представники учасників провадження у справі в судовому засіданні 10.06.2020 надали пояснення по суті.

Окрім цього, в судове засідання 01.07.2020 з`явився представник відповідача Ольмезов В.А.

У зв`язку із цим, клопотання про відкладення розгляду справи судом відхиляється.

Представники позивача та відповідача надали пояснення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі в межах справи № 46/528-б Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.04.2019 ДАК «Хліб України», в особі виконуючого обов`язки голови правління Полякова Андрія Володимировича та фізичною особою ОСОБА_1 укладено трудовий контракт № 04-10/58.

Відповідно до п. 1.1. трудового контракту ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок здійснювати поточне управління ДП ДАК «Хліб України» «Роменський КХП».

Відповідно до п. 1.2. цей контракт є строковим трудовим договором, на підставі якого виникають трудові відносини між керівником та власником.

12.09.2019 ДАК «Хліб України», в особі керуючого санацією Лахненко Є.М. наказом № 48-к/тр «Про звільнення та покладення обов`язків» звільнило з посади директора ДП ДАК «Хліб України» «Роменський КХП» Сосновського Сергія Євгеновича.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.19 припинено повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Лахненка Є.М. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 13 від 30.01.13); введено процедуру санації у справі № 46/528-б; призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Лахненка Є.М.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві закрито, апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 у справі № 46/528-б скасовано, справу направлено на стадію розпорядження майном.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.20 касаційну скаргу арбітражного керуючого Лахненка Є.М. залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 залишено без змін.

Судом встановлено, що Наказ від 12.09.2019 № 48-к/тр про звільнення є незаконним та таким, що порушує законодавство України про працю на підставі такого.

Як зазначає позивач, трудовий контракт № 04-10/58 був достроково припинений з ініціативи власника без надання пояснень. Згідно чинного законодавства України, власник не зобов`язаний пояснювати підстави припинення повноважень посадових осіб лише у разі звільнення з п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України.

В зазначеному наказі про звільнення зазначено: «звільнити ОСОБА_1 з посади директора ДП ДАК «Хліб України» «Роменський КХП» 26.09.2019, з підстав передбачених контрактом, п. 8 ст. 36 КЗпП України.»

З підстав пункту 8 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, визначено, що підставами припинення трудового договору є, зокрема, підстави, передбачені контрактом.

Розділом 6 трудового контракту № 04-10/58 встановлено вичерпний перелік умов дострокового припинення дії контракту, а саме:

Згідно п. 6.2. Контракту Керівник підприємства може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний за ініціативою Власника до закінчення строку його дії:

- У разі порушення Керівником чинного законодавства України.

- У випадку систематичного невиконання Керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього Статутом та цим Контрактом.

- У разі порушення Керівником виконання пунктів розділу 2, 3 та 4 цього Контракту.

- У разі неспроможності Керівника виконати Контракт у зв`язку з невиконанням Підприємством фінансового плану, показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства, програми розвитку виробництва, впровадження нових технологій та ефективного використання виробничих потужностей і майна підприємства.

- Одноразового грубого порушення Керівником законодавства чи обов`язків, передбачених Контрактом та Статутом Підприємства.

- За поданням службових осіб органів державного нагляду у разі систематичних порушень вимого чинного законодавства з питань охорони праці та пожежовибухонебезпеки на Підприємстві.

- Відпуску без згоди поклажодавця зерна, насіння, іншого товару (продукції).

- Коли у трьох звітних кварталах протягом календарного року спостерігається зростання обсягів дебіторської заборгованості Підприємства, що за загальним підсумком зазначених кварталів не супроводжується відповідним зростанням обсягів реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) Підприємства.

- Закупівлі з порушенням п. 2.6. Контракту.

- Збиткової діяльності Підприємства.

- Невиконання галузевої угоди та колективного договору.

- Скоєння дій, що підпадають під ознаки правопорушень, за які передбачена кримінальна відповідальність.

- Невчасного або неналежного виконання наказів, розпоряджень, доручень Власника.

- У разі незадовільних результатів атестації Керівника.

- У разі невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати.

- У разі несплати реструктурованої податкової заборгованості протягом трьох місяців при наявності вини керівника.

- За поданням службових осіб органів державного нагляду за охороною праці у разі систематичних порушень вимог чинного законодавства з питань охорони праці;

- У разі порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті;

- У разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості;

- З інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

В поданому відзиві відповідач зазначив, що ОСОБА_1 був звільнений з посади на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України та п. 6.5. трудового контракту № 04-10/58 від 02.04.2019.

В п. 6.5. трудового контракту зазначено: «Про наміри розірвати контракт ініціативна сторона повідомляє іншу сторону письмово за два тижні».

Отже, в п. 6.5. трудового контракту не наведені підстави припинення трудового договору.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Наказом 48-к/тр не визначено чіткої підстави про звільнення, а є лише абстрактне посилання на п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, таке формулювання не дає чітко зрозуміти причини звільнення, що призвело до незаконного звільнення позивача.

Положеннями ст. 43 Конституції України визначено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також встановлено гарантії захисту громадян від незаконного звільнення.

В поданому відзиві відповідач зазначає, що у 2018 році ОСОБА_1 було оголошено догану; 04.09.2019 та 12.09.2019 ОСОБА_1 не прибув на нараду, причини неявки не повідомив, на підставі чого, вирішено звільнити ОСОБА_1 з займаної посади.

Слід зазначити, що ці доводи не підтверджені належними доказами, а догана в 2018 році та не прибуття на нараду не є підставою для звільнення.

Відповідач у відзиві, окрім пункту 6.5. трудового контракту, вказує, що звільнено працівника з займаної посади на підставі: п. 6.2.2. контракту - систематичне невиконання керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього Статутом та Контрактом; п. 6.2.3. контракту - порушення керівником виконання пунктів 2, 3, 4 контракту - в порушення умов контракту керівником укладено договори поставки та оренди індивідуально визначеного майна; п. 6.2.5. контракту - одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених Контрактом та Статутом Підприємства - керівником укладено без погодження з компанією договори поставки, зовнішньоекономічної діяльності з литовськими партнерами оренди індивідуально визначеного майна; п. 6.2.8. контракту - у трьох звітних кварталах протягом календарного року спостерігається зростання обсягів дебіторської заборгованості підприємства, що за загальним підсумком зазначених кварталів не супроводжується відповідним зростанням обсягів реалізації продукції підприємства; п. 6.2.12. скоєння дій, що підпадають під ознаки правопорушень, за які передбачена кримінальна контракту відповідальність; п. 6.2.13 контракту - невчасного або неналежного виконання наказів, розпоряджень, доручень власника; п.6.2.15 контракту - невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам; п. 6.2.19. у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Підставами для звільнення ОСОБА_1 були обставини, які є господарсько-правовими відносинами, вирішення яких здійснюється в порядку господарського судочинства.

А отже, зазначені у відзиві доводи не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні ГПК України, не доведено факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, у зв`язку із чим, вбачається відсутність обставин (фактів), на які посилається відповідач.

Окрім цього, слід зазначити, що посилання відповідача на те, що Роменським ВП ГУНП в Сумській області відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, внесене до ЄРДР від 01.06.2019, судом не приймається до уваги, оскільки, наявність кримінальної справи, жодним чином не доводить факту вини ОСОБА_1 , оскільки згідно з чинним законодавством України, особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доти, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Пленум ВСУ від 06.11.92 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», зазначив, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Отже, як вже було зазначено, в наказі 48-к/тр від 12.09.2019 не визначено чіткої підстави про звільнення, а є лише абстрактне посилання на п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

На підставі вищевикладеного, наказ 48-к/тр від 12.09.2019 про звільнення є незаконним та таким, що порушує законодавство України про працю, у зв`язку з чим, суд вирішив скасувати наказ Державної акціонерної компанії «Хліб України» від 12.09.2019 № 48-к/тр «Про звільнення та покладення обов`язків» та поновити ОСОБА_1 (зареєстрований АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на посаді директора Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» (ідентифікаційний код юридичної особи 00955880).

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Відповідно до п. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Статтею 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Позивач у позовній заяві просить суду стягнути на користь ОСОБА_1 з Державної акціонерної компанії "Хліб України" середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Однак, матеріали справи не містять доказів розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу та довідки про заробітну плату за період з 02.04.2019 по 26.09.2019.

У зв`язку із відсутністю зазначених документів та розрахунку, суд залишає цю частину вимоги, а саме, пункт 3 прохальної частини позовної заяви про стягнення на користь ОСОБА_1 з Державної акціонерної компанії "Хліб України" середнього заробітку за час вимушеного прогулу без розгляду.

Крім того, керуючись положеннями ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2007,00 грн.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73-74, 129 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву задовольнити частково.

2. Скасувати наказ Державної акціонерної компанії «Хліб України» від 12.09.2019 № 48-к/тр «Про звільнення та покладення обов`язків».

3. Поновити ОСОБА_1 (зареєстрований АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на посаді директора Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» (ідентифікаційний код юридичної особи 00955880).

4. Допустити негайне виконання рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді на посаді директора Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» (ідентифікаційний код юридичної особи 00955880).

5. Іншу частину позову залишити без розгляду.

6. Стягнути з Державної акціонерної компанії "Хліб України" () в дохід Державного бюджету України 2007,00 грн судового збору.

7. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

8. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили в частині стягнення судового збору, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 06.07.2020

Суддя А.М.Івченко