ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1190/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Тарасенко Ю.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №916/1190/20

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» /Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008/

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця» /вул. Тверська, буд.5, м. Київ, 03680/ в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» /вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012/

про стягнення 370 235,30 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

29.04.2020 за вх.№1232/20 від ПАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява до АТ Українська залізниця в особі РФ Одеська залізниця про стягнення 370 235,30грн.

Позовні вимоги ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами договору надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 від 15.02.2018 та направлено на стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними №47824263, №47824305, №47826847, №47826870, №47826888, №47826904, №47826912, №47826920, №47826995, №47827019, №47841820, №47841838, №47841895, №47841945, №47842000, №47842026, №47842067, №47843172, №47844196, №47844204, №47844253, №47844311, №47844360, №47844386, №47844519, №47850805, №47850813, №47850888, №47854690, №47854922, №47875752, №47875828, №47875877, №47876503, №47876628, №47883434, №47883442, №47902390, №47902408, №47902507, №47902630, №47902697, №47902713, №47902739, №47902770, №47902788, №47902820, №47902887, №47919287, №47919295, №47919303, №47919360, №47919402, №47922893, №47922901, №47922919, №47922968, №47924998, №47928429, №47928437, №47929815, №47929823, №47945647, №47945670, №47951769, №47951819, №47951876, №47958194, №47958210, №47958228, №47958236, №47958244, №47961834, №47961842, №47970611, №47970629, №47970694, №47970736, №47970744, №47970801, №47970819, №47970827, №47970835, №47970843, №47970918, №47994728, №47994769, №47994777, №47994843, №47994942, №47994967, №47996889, №47998778, №47998828, №47998877, №47998893, №47998950, №45023546, №45027398, №45027695, №45027737, №45027745, №45055100, №45073335, №45078359, №45078623, №45088556, №45100211, №45117439, №45125028, №45125036, №45125200, №45125291, №45125309, №45137551, №45137569, №45137650, №45149168, №45149176, №45149184, №45142643, №45194016, №47998943, №45209665, №45222122.

При цьому, на залізничних накладних міститься переуступний підпис засвідчений печаткою вантажоодержувача АСК «Укррічфлот» про передачу права на пред`явлення претензії та звернення з позовом вантажовідправнику ПАТ «Запоріжсталь», що не суперечить положенням ст. 133 Статуту залізниць України та підтверджує належні повноваження для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

28.05.2020 до канцелярії Господарського суду Одеської області від Відповідача надійшов відзив на позов (вх. №13671/20), згідно якого останній просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування зазначених заперечень Відповідач зазначив, що «Одеська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» повідомляла, що усі вагони з вантажем «прокат черних металлов» були доставлені до станції призначення з простроченням не з вини залізниці, а через не прийом даного вантажу станцією Миколаїв-Вантажний через перевантаження.

Також, 28.05.2020 від Відповідача до суду надійшла заява (вх. №13673/20), в якій він просить суд зменшити розмір штрафних санкцій у даній справі на 50 % до суми 185 117,65 грн. В обґрунтування заявленого клопотання Відповідач, зокрема, посилається на положення ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України, а також на те, що матеріали справи №916/1190/20 не містять доказів понесення позивачем збитків внаслідок затримки доставки вантажу, а також посилається на судову практику. Крім того, Відповідач зазначав про позбавлення з 01.01.2019 року, в зв`язку із зміною податкового законодавства, пільги зі сплати земельного податку в розмірі 25%, збільшення обсягів збитків за 2018 рік.

10.06.2020р. до канцелярії суду від Позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №14853/20), згідно якої Позивач не погоджується з позицією Відповідача щодо суті позову, посилаючись на те, що Відповідачем не доведено відсутність його вини в простроченні доставки вантажів за перевізними документами, зазначеними у позовній заяві.

Заперечуючи щодо клопотання про зменшення розміру штрафу Позивач вказує, що зменшення розміру санкцій відповідно до ст. 233 ГК України є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване за наявності сукупності передбачених в гіпотезі зазначеної норми обставин, а сама лише відсутність завданих збитків без врахування кількісної характеристики динаміки виконання зобов`язання, наявності заборгованості перед бюджетами, найманими працівника, виробництво важливих для держави та суспільства товарів (робіт, послуг) та інших обставин справи, за думкою позивача, не може слугувати підставою зменшення розміру санкцій.

Водночас, Позивач звертає увагу суду на систематичність характеру порушення термінів доставки вантажів Відповідачем, а також стверджує, що Відповідачем не надано до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів, які б пояснювали чому допущено несвоєчасне перевезення вантажу. При цьому Позивач вказує, що Відповідачем не наведено жодних обставин про відсутність його вини у несвоєчасній доставці вантажу за спірними накладними або про наявність хоч якихось об`єктивних на те причин. Разом з тим, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019р. у справі №914/2339/17, Позивач вказує, що можливість зменшення штрафу Статутом залізниць не передбачено.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2020 позовна заява вх.№1232/20 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

Ухвалою суду від 04.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1190/20, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без виклику сторін. Крім того, даною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору.

Копії ухвали про відкриття провадження по справі були направлені на юридичні адреси сторін.

Позивач повідомлений належним чином за юридичною адресою: Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008.

Відповідач повідомлений належним чином за юридичними адресами: вул. Тверська, буд.5, м. Київ, 03680; вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012, про що свідчать наявні в матеріалах справ рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, судом дотримані вимоги процесуального закону щодо належного та своєчасного повідомлення учасників про розгляд даної справи.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

03.07.2020 судом було постановлено рішення в нарадчій кімнаті у відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, без його проголошення.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

15.02.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі начальника служби транспортної логістики філії «ЦТЛ» ПАТ «Укрзалізниця» Жадкова В.О. та начальника служби підтримки користувачів послуг філії «ЦТЛ» ПАТ «Укрзалізниця» Проценка С.Г. (перевізник) та Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (замовник) в особі директора по транспорту та логістиці Адамової О.Ф. було укладено договір про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365.

Згідно з п. 1.1. договору предметом договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п.1.3. договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Положеннями п.п.2.1.6 п.2.1 договору визначено, що замовник зобов`язаний оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника.

В п. 2.3.1 п. 2.3 договору передбачено, що перевізник зобов`язаний розглядати замовлення на перевезення вантажів. Узгоджувати замовлення замовника на перевезення вантажів у вагонах замовника. Узгоджувати, у разі можливості, замовлення замовника на перевезення вантажів у вагонах перевізника. Погодження замовлення не породжує безумовний обов`язок для перевізника виконати перевезення.

За умовами положень п. 3.1 договору розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Згідно п. 3.2 договору розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:

-плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

-компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору.

-плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Відповідно до пп. 3.2.1 п. 3.2 договору розмір плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах визначається в наступному порядку: при перевезенні по території України, як сума плати за використання вагону у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки за такими формулами:

В = Вван + Впор

Вван = Спл X (Тван + Тдод),

Впор = Спл X (Тпор + Тдод),

де:

Вван - плата за використання вагону перевізника під час перевезення вантажу, грн./вагон.;

Впор - плата за використання вагону перевізника під час перевезення порожнього вагону, грн./вагон.;

Тван - нормативна кількість діб у вантажному рейсі;

Тпор - нормативна кількість діб у порожньому рейсі;

Тдод - кількість діб відповідно до статті 24 УМВС або пункту 2.4 Правил обчислення термінів доставки, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11,2000 за № 865/5086). Тдод може не застосовуватися згідно рішення Перевізника. Інформація про застосування Тдод зазначається у додатку 2 до договору.

Спл - ставка плати за використання вагонів перевізника для відповідного типу, грн /вагон за добу, зазначена в додатку № 2 до цього Договору. Плата нараховується за ставками, що діють на дату приймання вантажу до перевезення.

Нормативна кількість діб використання вагону Перевізника у вантажному або порожньому рейсах визначається за такими формулами:

Тван = Lван/Vдост,

Тпор = Lван X Кпп/Vдост

де:

Тван - тарифна відстань перевезення вантажу, км;

Vдост - нормативна кількість кілометрів за одну добу, км відповідно до пункту 1 Правил обчислення термінів доставки та параграфом 1 ст. 24 УМВС, км/добу;

Кпп - коефіцієнт порожнього пробігу до навантаженого, зазначено у додатку 3 до

У всіх випадках за кожне перевезення (за вантажний або порожній рейси) неповна доба використання округляється до повної.

Розмір ставок плати за використання вагонів перевізника у вантажному та порожньому рейсах зазначено в додатку 2 до договору, а в подальшому зміни цих ставок визначаються перевізником в односторонньому порядку і доводяться замовнику шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті перевізника (www.uz.gov.ua та www.uz-cargo.ua) та/або публікація оголошення в газеті Урядовий кур`єр із зазначенням терміну введення їх у дію не раніше ніж через 30 (тридцять) календарних днів після оголошення.

Підпунктом 3.2.2 п. 3.2 договору визначено, що при замовленні вагону перевізника для проїзду провідників відправника (одержувача) замовник сплачує:

- плату за проїзд провідника відправника (одержувача), встановлену Збірником тарифів на дату відправлення вантажу;

- плату за перевезення порожнього вагону перевізника з провідниками, яка розраховується за фактичну тарифну відстань за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів,

- плату за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки, відповідно до п. 3.2.1;

- компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів з урахуванням корегуючих коефіцієнтів до тарифи Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору.

Умовами п. 7.1 договору передбачено, що усі спірні питання з виконання умов цього договору вирішуються шляхом переговорів, а у разі недосягнення домовленості у претензійно-позовному порядку:

-претензії за незбережені перевезення та прострочення в доставці вантажів при перевезенні, в тому числі в міжнародному сполученні, надсилаються на адресу: 03680, Україна, м. Київ-150, вул. Тверська, 5. Факс: ;

- всі інші претензії, що виникли з приводу перевезення вантажів, як у внутрішньому так і в міжнародному сполученні, заявляються перевізнику на адресу: 03150, Україна, м. Київ, вул. Федорова, буд. 32, тел. ,465-13-28,465-13-32, 309-67-49, 309-79-26,465-32-51, факс .

Відповідно до п. 8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу.

Згідно п. 8.2 договору для організації електронного документообігу використовуються інформаційні системи, в тому числі: АС Клієнт УЗ, АС Месплан, ПАК АЕДО (програмно-апаратний комплекс Архів електронного документообігу залізничного транспорту з комплексною системою захисту інформації у відповідності до вимог законодавства України.

Умовами п. 8.7 договору визначено, що замовник та перевізник вирішують питання пов`язані з організацією електронного документообігу шляхом переговорів.

За положеннями п. 8.8 договору сторони передбачили, що у разі судового розгляду справи, чи виникненні претензійної практики, використовується візуальне відображення електронних документів на папері.

В п. 8.9 договору вказано, що при наявності розбіжності у даних, що містяться у візуальних відображеннях електронних документів учасників перевізного процесу, з приводу уточнення достовірності даних, що містяться в електронних документах, сторони отримують оригінал електронного документу або його завірену візуальну паперову копію з ПАК АЕДО.

Положеннями п.12.1 договору визначено, що договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС Месплан або АС Клієнт УЗ, або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 р. до 31.12.2018 р. Якщо жодна із Сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, у період протягом січня-лютого 2020 року Позивачем на адресу Філії ПАТ «Судохідна компанія «Укррічфлот» «Миколаївський річковий порт» (АСК «Укррічфлот») на станцію Миколаїв-Вантажний (перев.)(експ.)(річковий) Одеської залізниці було відправлено вантажі за залізничними накладними №47824263, №47824305, №47826847, №47826870, №47826888, №47826904, №47826912, №47826920, №47826995, №47827019, №47841820, №47841838, №47841895, №47841945, №47842000, №47842026, №47842067, №47843172, №47844196, №47844204, №47844253, №47844311, №47844360, №47844386, №47844519, №47850805, №47850813, №47850888, №47854690, №47854922, №47875752, №47875828, №47875877, №47876503, №47876628, №47883434, №47883442, №47902390, №47902408, №47902507, №47902630, №47902697, №47902713, №47902739, №47902770, №47902788, №47902820, №47902887, №47919287, №47919295, №47919303, №47919360, №47919402, №47922893, №47922901, №47922919, №47922968, №47924998, №47928429, №47928437, №47929815, №47929823, №47945647, №47945670, №47951769, №47951819, №47951876, №47958194, №47958210, №47958228, №47958236, №47958244, №47961834, №47961842, №47970611, №47970629, №47970694, №47970736, №47970744, №47970801, №47970819, №47970827, №47970835, №47970843, №47970918, №47994728, №47994769, №47994777, №47994843, №47994942, №47994967, №47996889, №47998778, №47998828, №47998877, №47998893, №47998950, №45023546, №45027398, №45027695, №45027737, №45027745, №45055100, №45073335, №45078359, №45078623, №45088556, №45100211, №45117439, №45125028, №45125036, №45125200, №45125291, №45125309, №45137551, №45137569, №45137650, №45149168, №45149176, №45149184, №45142643, №45194016, №47998943, №45209665, №45222122.

У вищевказаних накладних містяться відомості, зокрема, про дату відправлення, дату прибуття та дату видачі вантажу (п.п.56,51,52); розмір провізної плати (п.31), відстань перевезення вантажу (п.30). На зворотній стороні накладних міститься переуступний напис вантажоодержувача, яким останній здійснив передачу права на пред`явлення претензій і позовів за зазначеними перевізними документами вантажовідправнику, тобто Позивачу.

Так, за накладними №47824263, №47826904, №47841838, №47841895, №47841945 дата відправлення вантажу 18.01.2020, прибуття до станції призначення 09.02.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладними №47824305, №47826847, №47826870, №47826888, №47842067 дата відправлення вантажу 18.01.2020, прибуття до станції призначення 09.02.2020, провізна плата 11337,00 грн; за накладними №47826912, №47826995, №47827019, №47841820, дата відправлення вантажу 18.01.2020, прибуття до станції призначення 09.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладними №47826920, №47842000, дата відправлення вантажу 18.01.2020, прибуття до станції призначення 09.02.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладними №47842026, №47844360 дата відправлення вантажу 18.01.2020, прибуття до станції призначення 31.01.2020, провізна плата 11337,00 грн; за накладними №47843172, №47844311, №47844386, №47844519 дата відправлення вантажу 18.01.2020, прибуття до станції призначення 31.01.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладними №47844196, №47844204, №47844253, дата відправлення вантажу 18.01.2020, прибуття до станції призначення 31.01.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладними №47850805, №47850888, №47854922 дата відправлення вантажу - 19.01.2019, прибуття до станції призначення 31.01.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладною №47850813 дата відправлення вантажу 19.01.2020, прибуття до станції призначення 31.01.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладною №47854690, дата відправлення вантажу 19.01.2020, прибуття до станції призначення 31.01.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладними №47875752, №47875877, №47876503, №47883442 дата відправлення вантажу 20.01.2020, прибуття до станції призначення 26.01.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладними №47875828, №47876628, №47883434 дата відправлення вантажу 20.01.2020, прибуття до станції призначення 26.01.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладними №47902390, №47902507, №47902788, №47902887, №47919287, №47919295, №47919303, №47922901 дата відправлення вантажу 21.01.2020, прибуття до станції призначення 01.02.2020, провізна плата 11337,00 грн; за накладними №47902408, №47902630, №47902697, №47902770 дата відправлення вантажу 21.01.2020, прибуття до станції призначення 01.02.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладними №47902713, №47919360, №47922919 дата відправлення вантажу 21.01.2020, прибуття до станції призначення 01.02.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладними №47902739, №47902820, №47919402, №47922968 дата відправлення вантажу 21.01.2020, прибуття до станції призначення 01.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладними №47922893, №47924998 дата відправлення вантажу 21.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладними №47928429, №47928437 дата відправлення вантажу 22.01.2020, прибуття до станції призначення 01.02.2020, провізна плата 3516,00 грн; за накладними №47929815, №47929823, №47945670, №47951819 дата відправлення вантажу 22.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладними №47945647, №47951876 дата відправлення вантажу 22.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладною №47951769 дата відправлення вантажу 22.01.2020, прибуття до станції призначення 01.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладною №47958194 дата відправлення вантажу 23.01.2020, прибуття до станції призначення 29.01.2020, провізна плата 11337,00 грн; за накладними №47958210, №47958244, №47961834, №47961842 дата відправлення вантажу 23.01.2020, прибуття до станції призначення 29.01.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладними №47958228, №47958236 дата відправлення вантажу 23.01.2020, прибуття до станції призначення 29.01.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладними №47970611, №47970694, №47970819, №47970843, №47970918 дата відправлення вантажу 23.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладними №47970629, №47970736, №47970827 дата відправлення вантажу 23.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11337,00 грн; за накладною №47970744 дата відправлення вантажу 23.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладними №47970801, №47970835 дата відправлення вантажу 23.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладними №47994728, №47994769, №47994777, №47996889, №47998877 дата відправлення вантажу 24.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11337,00 грн; за накладною №47994843 дата відправлення вантажу 24.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладними №47994942, №47994967, №47998778 дата відправлення вантажу 24.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладними №47998828, №47998950 дата відправлення вантажу 24.01.2020, прибуття до станції призначення 03.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладною №47998893 дата відправлення вантажу 24.01.2020, прибуття до станції призначення 03.02.2020, провізна плата 11337,00 грн; за накладною №45023546 дата відправлення вантажу 25.01.2020, прибуття до станції призначення 01.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладними №45027398, №45027695, №45027737, №45027745 дата відправлення вантажу 25.01.2020, прибуття до станції призначення 03.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладною №45055100 дата відправлення вантажу 26.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладною №45073335 дата відправлення вантажу 26.01.2020, прибуття до станції призначення 02.02.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладними №45078359, №45078623, №45088556 дата відправлення вантажу 27.01.2020, прибуття до станції призначення 03.02.2020, провізна плата 11337,00 грн; за накладною №45100211 дата відправлення вантажу 27.01.2020, прибуття до станції призначення 03.02.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладною №45117439 дата відправлення вантажу 28.01.2020, прибуття до станції призначення 05.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладними №45125028, №45125036, №45125200, №45125291 дата відправлення вантажу 28.01.2020, прибуття до станції призначення 06.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладною №45125309 дата відправлення вантажу 28.01.2020, прибуття до станції призначення 06.02.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладними №45137551, №45137569 дата відправлення вантажу 29.01.2020, прибуття до станції призначення 06.02.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладною №45137650 дата відправлення вантажу 29.01.2020, прибуття до станції призначення 06.02.2020, провізна плата 11337,00 грн; за накладною №45149168 дата відправлення вантажу 29.01.2020, прибуття до станції призначення 05.02.2020, провізна плата 11642,00 грн; за накладними №45149178, №45149184 дата відправлення вантажу 29.01.2020, прибуття до станції призначення 05.02.2020, провізна плата 11490,00 грн; за накладною №45142643 дата відправлення вантажу 30.01.2020, прибуття до станції призначення 05.02.2020, провізна плата 3516,00 грн; за накладною №45194016 дата відправлення вантажу 30.01.2020, прибуття до станції призначення 05.02.2020, провізна плата 11337,00 грн; за накладною №47998943 дата відправлення вантажу 30.01.2020, прибуття до станції призначення 05.02.2020, провізна плата 11185,00 грн; за накладними №45209665, №45222122 дата відправлення вантажу 31.01.2020, прибуття до станції призначення 07.02.2020, провізна плата 11490,00 грн.

По всім зазначеним вище накладним відстань перевезення вантажу складає 318 км, а отже Позивачем розраховано нормативний строк доставки вантажу по вищевказаним накладним та суму позову виходячи зі змісту Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст.ст. 41, 116 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, а саме: норма доставки: 2 доби (вагонна відправка на відстань 318 км) + 1 доба (п. 2.4 Правил - на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям).

З врахуванням викладеного, доставка вантажу залізницею по вищевказаним накладним була здійснена несвоєчасно, що стало підставою для звернення Позивача до суду з даним позовом.

4. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Приписами статті 307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України, перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

За приписами ст. 923 Цивільного кодексу України, у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов`язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами).

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту наказом Мінтрансу від 21.11.00 № 644 затверджено, зокрема, Правила видачі вантажів; Правила обчислення термінів доставки вантажів; Правила оформлення перевізних документів та інші нормативні документи.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 пункту 23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів, у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок та відправок у великотоннажних контейнерах, а також одна доба на кожні повні та неповні 150 км щодо дрібних відправок та відправок в середньотоннажних контейнерах.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць" (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Пунктом 2.10. Правил встановлено, що вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Відповідно до Додатку 3 Правил оформлення перевізних документів відомості щодо провізної плати зазначаються у п. 31 накладної.

За змістом п.п. 131, 133 Статуту визначено, що претензії вантажовідправників щодо штрафів заявляються залізниці відправлення, а вантажоодержувачів - залізниці призначення.

Передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.1 ст. 75 ГПК України).

Разом з тим, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи судом була встановлена обставина несвоєчасної доставки залізницею вантажу по спірним накладним, що в свою чергу суперечить вищевказаним нормам права.

Долучений Позивачем до позовної заяви розрахунок штрафу за прострочення доставки вантажу залізницею, судом визнається обґрунтованим, так як здійснений з урахуванням Правил обчислення термінів доставки вантажів, в тому числі з урахуванням відстані доставки, кількості повних діб доставки вантажу та провізної плати.

В свою чергу, в порушення вимог ст. 73-74 Господарського процесуального кодексу України, Відповідачем не надано жодного доказу, який б свідчив про відсутність факту несвоєчасного перевезення вантажу або того, що затримка доставки вантажу виникла внаслідок обставин незалежних від волевиявлення та дій перевізника, як і доказів відсутності своєї вини щодо несвоєчасної доставки вантажу.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає про відсутність будь-яких достеменних доказів на підтвердження відсутності вини АТ «Українська залізниця» у несвоєчасній доставці вантажу, а також про відсутність у накладних відмітки про наявність у залізниці права на збільшення терміну доставки, як того вимагає п. 2.9 Правил, суд доходить висновку про наявність правових підстав для покладення на АТ «Українська залізниця» відповідальності у вигляді стягнення штрафу за прострочення доставки вантажів, заявленого позивачем у справі.

При цьому, суд зазначає, що Відповідачем не заперечувалась вірність здійсненого розрахунку Позивачем щодо складових з яких визначається заявлений до стягнення штраф, у тому числі і розмір провізної плати.

Наразі суд зауважує, що п. 3.2 договору №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 про надання послуг від 15.02.2018 р. сторони погодили, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з: - плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; - компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору. - плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Враховуючи положення п. 3.2 договору № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 про надання послуг від 15.02.2018 р. та ст. 116 Статуту залізниць України, суд зазначає, що розрахунок розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу має здійснюватися виходячи із розміру плати, визначеної в п. 34 спірних накладних, оскільки сторонами погоджено вказаним пунктом договору розмір плати за перевезення вантажу та Позивачем сплачено Відповідачу вартість перевезення, визначену сторонами в договорі.

При цьому в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 910/9765/18 наведено аналогічні правові висновки щодо правильності здійснення розрахунку штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, виходячи із розміру сплачених замовником коштів за перевезення вантажу, визначених п. 3.2 договору, включаючи плату за проїзд провідника відправника (одержувача), встановлену Збірником тарифів на дату відправлення вантажу; плату за перевезення порожнього вагону перевізника з провідниками, яка розраховується за фактичну тарифну відстань за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів; плату за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки відповідно до п. 3.2.1; компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів з урахуванням корегуючих коефіцієнтів до тарифи Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу.

Що стосується заявленого Відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Так, зменшення розміру штрафних санкцій є правом, а не обов`язком суду та застосовується ним за наслідками оцінки наданих сторонами доказів та обставин справи в їх сукупності на розсуд суду.

При цьому наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації та з урахуванням збалансованості інтересів обох сторін.

У клопотанні про зменшення розміру штрафу Відповідач посилається виключно на обставину відсутності доказів спричинення позивачу збитків у зв`язку з простроченням доставки вантажів, водночас, Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявності, зокрема, тяжкого фінансового становища Відповідача або будь-яких інших обставин, на підставі яких суд міг би дійти висновку про обґрунтованість такого зменшення.

Так, відповідно до п. 42 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/211 від 07.04.2008р. "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України" при застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України слід мати на увазі, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. При цьому слід враховувати, що правила частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Разом з тим, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із наведеного, в основу судового рішення про зменшення розміру неустойки має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що дають змогу для такого зменшення. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, з аналізу матеріальних норм, які регулюють питання можливості зменшення розміру неустойки, вбачається, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує наявність підстав для такого зменшення та оцінка доказів, що підтверджують зазначені обставини повинна бути здійснена за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з матеріалів справи, суд не вбачає винятковості обставин та підстав скористатися правом на зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій на 50% до 185 117,65 грн., в зв`язку з чим заявлене Відповідачем клопотання не підлягає задоволенню.

При цьому, господарський суд не приймає до уваги посилання Відповідача на ненадання позивачем доказів понесення збитків внаслідок затримки доставки вантажу, оскільки обов`язок доведення наявності підстав для зменшення штрафу покладений саме на відповідача.

Підсумовуючи вищезазначене, враховуючи неналежне виконання Відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг від 15.02.2018 №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 в частині дотримання строків доставки вантажу, суд доходить висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, які наявні в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги Позивача в повному обсязі задоволені судом, йому підлягає відшкодування судового збору в сумі 5 553,53 грн. за рахунок Відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Тверська, буд.5, м. Київ, 03680, ) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008, ) 370 235 (триста сімдесят тисяч двісті тридцять п`ять) грн. 30 коп. штрафу за прострочення доставки вантажів та 5 553 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) грн. 53 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст рішення складено 03 липня 2020 р.

Суддя О.В. Цісельський