УХВАЛА

м. Київ

25.06.2020Справа № 910/1629/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокра справа"

до Приватного акціонерного товариства "Комплекс "Либідський"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікаліус"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фешн енд дизайн"

3) ОСОБА_1

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр "Мотор Сіті"

про визнання переважного права, зобов`язання виконати зобов`язання за договором, зобов`язання укласти договори

та

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Комплекс "Либідський"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокра справа"

про стягнення 581 205,34 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Дьогтяр О.О.

Представники учасників справи:

від позивача (за первісним позовом) Кобзар С.М. (директор)

Власенко Д.О. (адвокат за ордером)

від відповідача (за первісним позовом) Іванюк В.І. (адвокат за ордером)

Лісайчук М.Ю. (голова правління)

від третіх осіб-1, 2, 3, 4 Мирошніченко І.В. (адвокат за ордерами)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду м. Києва звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Мокра справа" (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Комплекс "Либідський" (далі - відповідач) про:

- визнання переважного права позивача перед третіми особами на укладення договору (договорів) оренди нежитлових приміщень в нежилому приміщенні мийки за адресою: 03039, м. Київ, вул. М. Грінченка, будинок 18, літера "Б", площею 1010,6 квадратних метри;

- зобов`язання відповідача виконати зобов`язання, передбачене пунктом 3.6 договору оренди нежитлових приміщень від 15.06.2010 № 395, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О.;

- зобов`язання відповідача укласти з позивачем договори оренди щодо передачі в строкове платне користування нежитлових приміщень в нежилому приміщенні мийки за адресою: 03039, м. Київ, вул. М. Грінченка, будинок 18, літера "Б", площею 1010,6 квадратних метри на певних умовах (в редакціях, доданих до позову).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі.

26.02.2020 через відділ діловодства суду надійшов зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "Комплекс "Либідський" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокра справа" про стягнення 581 205,34 грн (200 000,00 грн, що отримані без достатньої правової підстави, та 381 205,34 грн збитків).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 прийнято зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Комплекс "Либідський" для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/1629/20, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

06.03.2020 через відділ діловодства суду від відповідача за первісним позовом надійшов відзив на позовну заяву.

10.03.2020 через відділ діловодства суду від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 відкладено підготовче засідання на 07.04.2020; запропоновано позивачу за первісним позовом надати суду відповідь на відзив та відзив на зустрічну позовну заяву; запропоновано відповідачу за первісним позовом надати суду відповідь на відзив за зустрічним позовом (після надходження); залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікаліус", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фешн енд дизайн", ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоцентр "Мотор Сіті"; зобов`язано позивача за первісним позовом направити копії позовної заяви з додатками третім особам-1, 2, 3, 4, докази чого надати суду; зобов`язано відповідача направити відзив третім особам-1, 2, 3, 4, докази чого надати суду.

10.03.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, 18.03.2020 - клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

27.03.2020 через відділ діловодства суду від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на позовну заяву з додатками, серед яких міститься відповідь на відзив за первісним позовом.

07.04.2020 через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення по справі від третіх осіб.

09.04.2020 через відділ діловодства суду від відповідача за первісним позовом надійшла заява на виконання вимог ухвали суду з доказами направлення відзиву на позовну заяву третім особам.

17.04.2020 через відділ діловодства суду від відповідача за первісним позовом надійшли письмові заперечення та відповідь на відзив, у прохальній частині якої міститься клопотання про поновлення процесуального строку на подання відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 викликано у підготовче засідання, призначене на 07.05.2020, учасників справи.

05.05.2020 та 06.05.2020 через відділ діловодства суду від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

06.05.2020 через відділ діловодства суду від третіх осіб надійшли клопотання про проведення судового засідання за відсутності представників.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2020 викликано у наступне підготовче засідання, призначене на 28.05.2020, позивача за первісним позовом та третіх осіб-1, 2, 3, 4.

27.05.2020 через відділ діловодства суду від позивача за первісним позовом надійшли письмові заперечення на зустрічну позовну заяву.

28.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про долучення доказів, в прохальній частині якого заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказів по справі.

У підготовчому засіданні 28.05.2020 позивачем за первісним позовом подано чотири клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, судом оголошено перерву до 11.06.2020.

10.06.2020 через відділ діловодства суду від відповідача за первісним позовом надійшли письмові заперечення.

У підготовче засідання, призначене на 11.06.2020, з`явились представники учасників справи, надали усні пояснення.

Представник відповідача за первісним позовом подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме доказів направлення письмових заперечень учасникам справи.

Представник позивача за первісним позовом заявив клопотання про поновлення строків на подання доказів по справі, клопотання про витребування доказів та клопотання про виклик та допит свідка.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокра Справа" та Приватного акціонерного товариства "Комплекс "Либідський" про поновлення строку на подання доказів по справі, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість та доцільність задоволення.

Ухвалою суду від 11.06.2020 підготовче засідання відкладено на 25.06.2020; задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокра Справа" від 26.05.2020 про поновлення строків на подання доказів та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокра Справа" про долучення документів до матеріалів справи; задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Комплекс "Либідський" від 28.05.2020, поновлено строк на подання доказів та долучено до матеріалів справи подані докази; запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення з урахуванням долучених до матеріалів справи доказів; відкладено розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокра Справа" про продовження процесуального строку на подання доказів по справі, клопотання про витребування доказів по справі, клопотання про допит свідка та клопотання про витребування доказів судом на підставі ч. 4 ст. 74 ГПК України.

У підготовче засідання 25.06.2020 з`явились представники учасників справи. Представники позивача за первісним позовом підтримали заявлені раніше клопотання, а також подали низку нових клопотань.

Щодо заявлених клопотань позивач за первісним позовом просив поновити строк на подання останніх.

Дослідивши мотиви, викладені у клопотаннях ТОВ «Мокра справа», суд дійшов наступних висновків.

Клопотання про поновлення процесуальних строків на заявлення клопотань та долучення до матеріалів справи доказів підлягають задоволенню.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, строк встановлений законом підлягає поновленню, у той час як строк, встановлений судом, підлягає продовженню.

Сторона просить поновити пропущений строк на подання додаткових доказів та клопотань.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат ТОВ «Мокра справа» зазначив, що:

- обсяг документів, поданих позивачем до зустрічного позову, є надмірним, та таким, що потребує значного часу для вивчення;

- пропуск строків спричинений особливим режим роботи Товариства та Укрпошти, відсутністю транспортного сполучення, запровадженням карантину через спалах коронавірусної інфекції;

- підготовка та подання процесуальних документів директором ТОВ «Мокра справа» була здійснена без залучення професійного адвоката;

- провадження діяльності адвокатом товариства здійснюється у місті Херсоні;

- відповіді на адвокатські запити надходили та надходять несвоєчасно.

Частинами 6-8 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Суд вважає за можливе поновити ТОВ «Мокра справа» строки на подання клопотань та розглядати останні по суті з огляду на поважність причин пропуску.

У підготовчому засіданні 25.06.2020 суд, розглянувши заяву позивача за первісним позовом про виклик судового експерта, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

ТОВ «Мокра справа» ставить під сумнів не тільки сам факт складання висновку конкретним експертом, а й зазначає, що необхідно встановити, чи попереджався експерт про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, що стало підставою для експертного дослідження, чи проводились експертом огляди об`єктів досліджень, чи використовувалось спеціальне вимірювальне обладнання, які документи були надані для проведення дослідження, чи проводилась фіксація тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 69 ГПК України експерт зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом та роз`яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 98 ГПК України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Відповідно до ч. 2 п. 18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" у разі необхідності господарський суд може зобов`язати судового експерта з`явитися в судове засідання на виклик суду, дати додаткові роз`яснення щодо поданого ним висновку, поставити йому усні питання, а також зобов`язати його відповісти на усні питання сторін у справі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про виклик в судове засідання експерта, яким виготовлено висновок, наданий відповідачем за первісним позовом, враховуючи сумніви сторони в результатах проведеної експертизи та неясність останньої для сторони.

У підготовчому засіданні 11.06.2020 позивач за первісним позовом просив поновити процесуальний строк на подачу клопотань про витребування доказів та витребувати:

- у Київського БТІ належним чином засвідчену копію Технічного паспорту на приміщення автомийки по вулиці Миколи Грінченка, 18, літера «Б», у місті Києві;

- у позивача за зустрічним позовом належним чином засвідчену копію Технічної документації (з відповідними розділами), на підставі якої було виготовлено Технічний паспорт від 26.02.2010, інвентаризаційна справа № 5229 та здійснено перевірку Головним державним інспектором Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Багнюком А.Я. та складено акт б/н від 19.12.2019.

Заперечуючи проти задоволення вказаних клопотань, відповідач за первісним позовом, серед іншого, зазначив про готовність надати суду та учасникам справи оригінал Технічного паспорту для огляду. Крім того, ТОВ «Мокра справа» звернулося до Господарського суду м. Києва з окремим позовом до ПрАТ «Комплекс «Либідський», предметом якого є зобов`язання надати ті самі документи, які сторона просить витребувати у клопотаннях у справі № 910/1629/20, отже, витребування вказаних документів внаслідок задоволення клопотання є тотожнім задоволенню позову у справі № 910/8213/20, що перебуває в провадженні іншого судді.

Крім того, судом враховано, що адвокатом ТОВ «Мокра справа» надано суду для долучення до матеріалів справи відповідь Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва КМДА на адвокатський запит щодо питань, з метою встановлення відповіді на які позивач за первісним позовом просить витребувати наведені вище документи.

Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає підстав для витребування вказаних вище документів.

Також не підлягає задоволенню клопотання ТОВ «Мокра Справа» про витребування наведених вище доказів з ініціативи суду, з огляду на відсутність підстав, передбачених ч. 4 ст. 74 ГПК України.

У підготовчому засіданні 25.06.2020 ТОВ «Мокра справа» підтримало клопотання про витребування у Київської незалежної судово-експертної установи належним чином засвідченої копії висновку експерта № 2928 від 17.01.2020, а також іншої інформації, пов`язаної з обставинами складання та змістом складеного експертом висновку.

Суд відхиляє вказане клопотання в частині витребування копії експертного висновку з огляду на наявність останнього в матеріалах справи, а також з огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність виклику в підготовче засідання експерта з метою надання пояснень щодо обставин складання висновку та його змісту.

Також у поданому суду клопотанні позивач за первісним позовом наполягав на витребуванні судом з архіву Господарського суду м. Києва матеріалів господарської справи № 20/62 за позовом ТОВ «Мокра справа» до ПрАТ «Комплекс Либідський» з метою огляду останніх в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи неможливість подання вказаних документів самостійно, сторона зазначила, що зверталася до Господарського суду м. Києва з письмовими заявами. У підготовчому засіданні 25.06.2020 представник заявника зазначив, що з метою ознайомлення з матеріалами господарської справи до суду не з`являвся, відмову в ознайомленні не отримував.

Суд звертає увагу сторони на те, що процедура витребування іншої господарської справи за клопотання учасника справи для огляду в межах судового засідання чинним ГПК України не передбачена. ТОВ «Мокра справа» не позбавлене можливості з`явитися до Господарського суду м. Києва як сторона справи № 20/62 та ознайомитися з матеріалами справи з правом виготовлення копій останніх.

У клопотанні від 11.06.2020 позивач за первісним позовом просив суд викликати до суду та допитати як свідків Головного державного інспектора Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Багнюка А.Я. та експерта Київської незалежної судово-експертної установи Свериду О.М. (висновок № 2928 від 17.01.2020).

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального Кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюютьсь такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи; якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути поданий; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; ч. 8 докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка (ч. 1 ст. 88 ГПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 88 ГПК України заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Частиною 1 ст. 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасників справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнівів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

З огляду на те, що до матеріали справи не містять заяв встановленої законом форми вказаних осіб як свідків, судом відмовлено у виклику останніх до суду та допиті як свідків.

Судом також досліджено мотиви, викладені у клопотаннях:

- ПрАТ «Комплекс «Либідський» про визнання зловживанням процесуальними правами подання представником ТОВ «Мокра справа» адвокатом Власенком Д.О. завідомо безпідставних, необґрунтованих та незаконних клопотань та заяв від 11.06.2020 та 18.06.2020, застосування до адвоката передбачених ГПК України заходів процесуального примусу, залишення вказаних клопотань без розгляду, відмову в задоволенні клопотань, відмову в задоволення заяви про долучення додаткових документів про недобросовісну реалізацію своїх процесуальних прав від 18.06.2020;

- третіх осіб про визнання зловживанням процесуальними правами подання представником ТОВ «Мокра справа» адвокатом Власенком Д.О. завідомо безпідставних, необґрунтованих та незаконних клопотань та заяв від 11.06.2020 та 18.06.2020, залишення клопотань без розгляду, відмову в задоволенні клопотань.

Суд не вбачає підстав для їх задоволення, враховуючи таке.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Разом з тим, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України однією з засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Тобто, господарське процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами - це особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у діях (бездіяльності) учасника процесу, що суперечать завданням господарського судочинства.

Як зазначено у п. 5 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їх обов`язків.

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Так, положення ст. 4 Господарського процесуального кодексу України щодо права на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, та ч. 2 ст. 124 Конституції України, відповідно до якої юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Судом враховано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини унормовано, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Об`єктивним критерієм визначення межі здійснення суб`єктивного права є неможливість використання його на шкоду правам інших осіб. Таке використання свого права є зловживання ним, застереження щодо неприпустимості такої поведінки містить процесуальний закон (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Про цілеспрямований характер зловживання своїми процесуальними правами, а також завчасне усвідомлення безпідставності позов можуть свідчити дії позивача, які за своєю суттю та наслідками суперечать одна одній.

Також, ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Рішеннями ЄСПЛ у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 (п. 33), та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, «без якого змагальність як принцип не існує». Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ст. 15 Господарського процесуального кодексу України).

Викладене свідчить, що суд у своїй діяльності має забезпечувати непорушність балансу інтересів сторін, їх рівності та змагальності, зокрема, шляхом зловживання процесуальними правами окремими учасниками судового процесу.

Так, подання стороною клопотань з одночасним проханням поновити пропущені строки та обґрунтуванням причин такого пропуску є реалізацією права на судовий захист зазначеним способом.

У свою чергу, відповідачем за первісним позовом та третіми особами не наведено фактичних даних про те, що дійсна мета подання клопотань спрямована на затягування вирішення спору, введення суду в оману тощо, а не на встановлення фактичних обставин справи.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України визначає дії, які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Отже, це оціночне поняття, яке в межах змагального процесу має досліджуватися судом, виходячи з доводів сторін та зібраних доказів.

Таким чином, суд, вважає, що в даному випадку визнання дій позивача за первісним позовом зловживанням процесуальними правами, у розумінні ст. 43 Господарського процесуального кодексу України та залишення клопотань без розгляду є порушенням принципу рівності та змагальності сторін, оскільки самі лише припущення та здогадки без дослідження всіх обставин справи у сукупності не можуть достеменно свідчити про зловживання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань відповідача за первісним позовом та третіх осіб.

За приписами ч. 1 ст. 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

З огляду на наведені приписи чинного процесуального законодавства суд зазначає, що по-перше, застосування заходів процесуального примусу до сторін спору та учасників судового розгляду є правом, а не обов`язком суду; по-друге, застосування заходів процесуального примусу є крайньою мірою впливу на сторін спору та учасників судового розгляду з метою спонукання вказаних осіб (їх представників) до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Підготовче засідання підлягає відкладенню на підставі ст. 183 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 43, 69, 73, 74, 80, 81, 88, 89, 98, 119, 131, 132, 135, 183, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити процесуальний строк для подання позивачем за первісним позовом клопотань.

2. Викликати в підготовче засідання експерта Київської незалежної судово-експертної установи Свериду Олександра Миколайовича, направивши останньому копії клопотань ТОВ «Мокра справа» від 11.06.2020 та 18.06.2020 з метою надання пояснень.

3. Задовольнити клопотання позивача за первісним позовом про долучення доказів від 18.06.2020.

4. Відмовити у задоволення клопотання позивача за первісним позовом про витребування документів у БТІ та ТОВ «Комплекс «Либідський»; виклик на допит як свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; витребування документів за ініціативою суду; витребування з архіву суду матеріалів справи № 20/62; витребування у Київської незалежної судово-експертної установи документів та інформації.

5. Відмовити у задоволенні клопотань позивача за зустрічним позовом та третіх осіб про визнання зловживанням процесуальними правами, залишення без розгляду клопотань ТОВ «Мокра справа», а також вжиття щодо адвоката заходів процесуального примусу.

6. Запропонувати експерту надати пояснення по суті наданого висновку № 2928 від 17.01.2020 з урахуванням поставлених позивачем за первісним позовом питань.

7. Відкласти підготовче засідання на 09.07.20 о 14:15 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-Б, зал № 18.

8. Роз`яснити учасникам судового процесу під час дії карантину їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Microsoft Teams у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

9. Повідомити учасникам судового процесу облікові записи Microsoft Teams судді Удалової О.Г. - та секретаря судового засідання Дьогтяр О.О. - .

10. Викликати представників учасників справи в судове засідання.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.07.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г. Удалова