ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020м. ДніпроСправа № 904/2003/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ"

до ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ

про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки укладеною

Представники:

від позивача: Гриценко Д.В., представник за довіреністю; адвокат

від відповідача: Росітюк Н.М. представник за довіреністю

від третьої особи-1: Педорич С.І. представник за довіреністю

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (далі - відповідач) в якій просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ" як Орендарем та ДНІПРОВСЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ як Орендодавцем на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 №155/13, посвідченого 29.12.2003 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. і зареєстрованого в реєстрі за №9790.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00грн. позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/2003/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2020.

Ухвалою від 21.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження з викликом сторін; підготовче судове засідання призначено на 28.04.2020.

Ухвалою від 28.04.2020 підготовче судове засідання було відкладено на 18.05.2020.

Ухвалою від 18.05.2020 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ"

Ухвалою від 18.05.2020 підготовче судове засідання було відкладено на 28.05.2020.

Ухвалою від 28.05.2020 підготовче судове засідання було відкладено на 04.06.2020.

Ухвалою від 04.06.2020 підготовче судове засідання було відкладено на 10.06.2020.

Ухвалою від 10.06.2020 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 30.06.2020.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні, яке відбулося 30.06.2020, здійснено розгляд справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 30.06.2020 в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Короткий зміст позовної заяви.

Позивач стверджує, що є власником магазину продовольчих та непродовольчих товарів загальною площею 3416,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва - вул. Косіора).

29.12.2003 між позивачем як Орендарем та відповідачем як Орендодавцем на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 №155/13 строком на 15 років, тобто до 19.11.2018, було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,7010га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :04:021:0028; цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07)), посвідчений 29.12.2003 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. і зареєстрованого в реєстрі за №9790 (дублікат вказаного договору оренди видано 24.05.2016 замість втраченого).

Позивач зазначив, що до закінчення строку договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003 він звернувся до відповідача із відповідним клопотанням про його поновлення (вх. №36/4919 від 16.08.2018), але відповіді про результати розгляду вказаного клопотання від відповідача не отримав, і по акту прийому-передачі земельну ділянку площею 0,7010га за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва - вул.Косіора, 1-А) відповідачу не повертав.

Позивач вказує на те, що добросовісно й належним чином виконував свої зобов`язання за укладеним договором оренди землі та, починаючи з 2003 року і до теперішнього часу, спірна земельна ділянка перебуває у його користуванні та за її користування він своєчасно сплачує до місцевого бюджету орендну плату.

Відповідач не заперечував щодо користування позивачем земельною ділянкою за договором оренди земельної ділянки від 29.12.2003.

За викладених обставин позивач вважає, що договір оренди є таким, що поновлений на тих самих умовах та на той самий строк, які були передбачені договором оренди земельної ділянки, посвідченого 29.12.2003 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. і зареєстрованого в реєстрі за №9790, з огляду на положення частини шостої статті 33 Закону України від 06.10.1998 №161-XIV "Про оренду землі" (далі - Закон України «Про оренду землі»).

Також, позивач зазначив, що у зв`язку із дотримання ним як орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконанням орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, поведінка орендодавця - Дніпровської міської ради є недобросовісною та свідчить про порушення права ТОВ "АТБ-ІНВЕСТ" на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач зазначає, що від позивача надійшло клопотання про поновлення договору оренди землі вх.№36/4919 від 16.08.2018 разом з додатковою угодою, яке було розглянуто департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради, про що повідомлено позивача шляхом направлення листа від 15.11.2019 №7/13-2449, зі змісту якого вбачається, що в процесі виконання робіт щодо підготовки проекту рішення міської ради стосовно поновлення договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 було виявлено, що частина нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_1, відчужена на користь третіх осіб.

Також, Дніпровська міська рада зазначила таке.

Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Позиція третьої особи.

Третя особа просить повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Третя особа зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.08.2007, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю., реєстровий номер 8096, стало власником споруд за адресою: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1). Право власності на споруди зареєстровано за ТОВ ІІ "НЗ-ІНВЕСТ" Комунальним підприємством "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.10.2007 №16205087. Споруди були придбані у фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були власниками вищезазначеного об`єкту нерухомості внаслідок купівлі частини об`єкта нерухомості у позивача за договором купівлі-продажу від 12.01.2005.

Таким чином, третя особа вважає, що позивач продавши 12.01.2005 будівлі та споруди по АДРЕСА_1 за відповідним договором купівлі-продажу фізичним особам, які у 2007 році продали ці будівлі третій особі, перестало бути користувачем відповідної частини земельної ділянки з моменту укладення договору купівлі-продажу, оскільки фактично змінились межі орендованої позивачем земельної ділянки.

Також, третя особа зазначає, що у серпні 2016 року останнім подано позов до позивача та відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 29.12.2003 між позивачем та відповідачем, і що розглядаючи вищевказану справу Вищий господарський суд України у постанові від 01.03.2017 по справі №904/7427/16 зробив, зокрема, висновок, що спірний договір оренди землі припинив свою дію виключно в частині оренди позивачем земельної ділянки (в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташовані будівля та споруди), внаслідок заміни сторони у такому зобов`язанні на підставі приписів частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі", частин 1, 2, 5 статті 120 Земельного кодексу України.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі, є:

1. Природа договору оренди земельної ділянки та підстави задля його поновлення.

2. Наявність умов, за яких договір оренди земельної ділянки може бути поновлений.

3. Дотримання позивачем процедури поновлення договору оренди земельної ділянки.

4. Дотримання відповідачем процедури поновлення договору оренди земельної ділянки.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Природа договору оренди земельної ділянки та підстави задля його поновлення.

Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі, є Закон України "Про оренду землі", яким встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Господарським судом встановлено таке.

Позивач є власником магазину продовольчих та непродовольчих товарів загальною площею 3416,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2019 №185246191.

29.12.2003 між позивачем як Орендарем та відповідачем як Орендодавцем на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 №155/13 строком на 15 років, до 19.11.2018 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0028 площею 0,7010 га за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07)), посвідчений 29.12.2003 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. і зареєстрованого в реєстрі за №9790 (дублікат вказаного договору оренди видано 24.05.2016 замість втраченого).

Відповідно до пункту 2.4 Договору оренди земельної ділянки, посвідченого 29.12.2003 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б., по закінченню терміну дії цього договору "Орендар" має право на поновлення цього договору на новий термін з урахуванням умов, визначених чинним законодавством.

Господарський суд констатує, що положення пункту 2.4 договору узгоджується із загальною нормою частини 1 статті 777 Цивільного кодексу України та статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, у частині 1 статті 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до частини 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, для поновлення договору оренди земельної ділянки необхідними умовами є:

- належне виконання орендарем своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки;

- своєчасне повідомлення орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк;

- надання до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі проекту додаткової угоди;

- продовження користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди;

- відсутність протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Про необхідність наявності вищезазначених умов для поновлення договору оренди землі наголошувалось неодноразово Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 по справі №594/376/17-ц та від 05.06.2019 по справі №709/433/17, які в силу частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковими для суду при вирішенні цієї справи.

2. Наявність умов, за яких договір оренди земельної ділянки може бути поновлений.

Матеріалами даної судової справи підтверджується, що:

- позивач протягом строку дії договору оренди землі від 29.12.2003, а також після закінчення строку його дії, сплачував та сплачує орендну плату за користування спірною земельною ділянкою та продовжує користуватись земельною ділянкою на даний час;

- жодних зауважень від Дніпровської міської ради щодо отримання від позивача орендної плати після 19.11.2018 р. на адресу позивача не надходило;

- позивач, в передбачений частиною 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" строк звернувся до відповідача із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки, до якої додав проект додаткової угоди, що підтверджується клопотанням позивача, на якому міститься відмітка відповідача про отримання (вх.№36/4919 від 16.08.2018);

- відповідач, в порушення приписів частини 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", залишив звернення позивача без відповіді, додаткову угоду не підписав без зазначення жодних заперечень щодо її змісту, не прийняв у встановлені Законом строки рішення про продовження договору, допустивши таким чином безпідставне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі.

У ході розгляду справи судом був встановлений факт вчинення орендарем конклюдентних дій, які полягають у продовженні користування спірною земельною ділянкою, внесення відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, що свідчить про намір скористатися своїм переважним правом та поновити договір оренди землі.

Так, позивач після закінчення строку дії договору оренди сплачує орендну плату, продовжує використовувати спірну земельну ділянку та має намір у подальшому нею користуватись за цільовим призначенням. При цьому, відповідач у відповідь на звернення позивача рішення про відмову в поновленні договору у передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" не прийняв, а орендну плату за користування земельною ділянкою продовжує отримувати від позивача без жодних зауважень, не повертаючи її позивачу.

Крім того, відповідач не спростовував факту продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору.

Також суд приймає до уваги висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини: за обставинами справи "Стретч проти Сполученого Королівства" вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 відзначив, що місцева влада отримала узгоджену із заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити терміни його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов`язання, взяті ним на себе, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат; у рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі «Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях статті 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором.

Таким чином, позивачем були дотримані всі умови, передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі", необхідні для поновлення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0028 площею 0,7010га за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07)), який було посвідчено 29.12.2003 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. і зареєстровано в реєстрі за №9790.

З приводу того, що на частині земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0028 площею 0,7010га за адресою: АДРЕСА_1 розташовані споруди, які знаходяться у власності третьої особи, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Третя особа на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.08.2007, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю., реєстровий номер 8096, стала власником споруд за адресою: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1), які придбані у фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в свою чергу були власниками вищезазначеного об`єкту нерухомості внаслідок купівлі частини об`єкта нерухомості у позивача за договором купівлі-продажу від 12.01.2005.

При цьому, як на момент придбання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у позивача за договором купівлі-продажу від 12.01.2005 споруд за адресою: АДРЕСА_1, так і на момент придбання третьою особою вищезазначених споруд у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вищезазначених осіб не виникло право на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0028 площею 0,7010га за адресою: АДРЕСА_1, а право оренди позивача на вказану земельну ділянку та її частину не припинилось у зв`язку із відчуженням споруд на користь інших осіб, оскільки спеціальні норми закону (насамперед, пункт "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України та частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі"), які передбачають припинення права користування земельною ділянкою з підстав набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, набрали чинності тільки 01.01.2010 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю" від 05.11.2009 №1702-VI та зворотної дії у часі не мають.

Крім того, господарським судом встановлено, що фізичні особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які придбали у позивача за договором купівлі-продажу від 12.01.2005 споруди за адресою: АДРЕСА_1, не оформили оренду частини земельної ділянки та не отримали земельну ділянку у користування, а тому, не могли передати право користування земельною ділянкою третій особі при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.08.2007.

Також, позивач не відмовився від права користування частиною земельної ділянки під нерухомим майном, яке було відчужено фізичним особам за договором купівлі-продажу від 12.01.2005, та по сьогоднішній день продовжує сплачувати орендну плату за земельну ділянку площею 0,7010га за адресою: АДРЕСА_1.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 8.3 договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003 орендована земельна ділянка або її частина може за згодою "Орендодавця" передаватись у користування іншій особі на умовах суборенди у разі переходу до неї права володіння та користування на будівлі або споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці та в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, після укладення третьою особою договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.08.2007, третя особа не зверталася ані до відповідача, ані до позивача з приводу оформлення права суборенди на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0028 площею 0,7010га за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться у користуванні позивача на підставі договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003.

Господарський суд бере до уваги обставини, встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2015 по справі №904/5297/15, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.04.2016 та рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2016 по справі №904/7427/16, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.12.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2017, а саме, що з аналізу положень зазначених норм (статтею 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України), в редакції чинній на час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.08.2007 вбачалось, що вони диспозитивно унормовували перехід при відчуженні нерухомості до її набувача права користування землею, яке виникло у продавця нерухомого майна на підставі договору оренди землі з її власником і не встановлювали автоматичного переходу права на оренду, адже, таке право, на відміну від права власності або постійного користування, не могло бути передане за цивільно-правовими угодами одночасно з об`єктом нерухомості, а було можливе лише за рішенням власника землі.

Таким чином, судовими рішеннями по справах №904/5297/15 та №904/7427/16 встановлено, що до третьої особи не перейшло право користування земельною ділянкою у зв`язку із придбанням у власність за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 17.08.2007 споруд за адресою: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1).

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З приводу посилання третьої особи на зазначене у постанові Вищого господарського суду України від 01.03.2017 по справі №904/7427/16 (а саме: "в силу вищевказаних імперативних норм договір оренди земельної ділянки від 29.12.2003 у зв`язку з набуттям ТОВ "НЗ-ІНВЕСТ" права власності на нерухоме майно, розташоване на ній, припинився для орендаря - Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-ІНВЕСТ", як правопопередника (в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташовані будівля та споруди) однак є діючим та обов`язковим для орендаря-правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ-ІНВЕСТ"), то господарський суд погоджується з доводами позивача в частині того, що:

- відповідно до абзацу 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення), зміст якої аналогічний змісту частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, в редакції, чинній на сьогоднішній день, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, зазначене судом касаційної інстанції в даному випадку не є встановленою обставиною по справі, оскільки зазначене судом касаційної інстанції судами попередніх інстанцій не встановлювалось і в їх рішеннях не зазначалось;

- відповідно до частини 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду;

- Вищий господарський суд України не відступив від висновків, які були зроблені у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2016 по справі №904/7427/16, залишеному без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.12.2016.

Отже, надання Вищим господарським судом України в постанові від 01.03.2017 по справі №904/7427/16 правової оцінки певним фактам, не можуть прийматись до уваги при вирішення вказаної справи.

3. Дотримання позивачем процедури поновлення договору оренди земельної ділянки.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури.

Законом не встановлений початок перебігу строку для надсилання повідомлення орендодавця. В даному випадку має значення лише те, чи закінчився встановлений законом місячний строк для повідомлення орендодавцем про відмову в поновленні договору оренди, оскільки саме з його закінченням пов`язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце обґрунтовані заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003, оскільки більш ніж за 30 днів до закінчення строку його дії надав відповідачу клопотання про поновлення договору оренди землі разом із проектом відповідної додаткової угоди, а також інші документи.

Господарський суд бере до уваги, що позивач по акту прийому-передачі земельну ділянку з кадастровим номером :04:021:0028 площею 0,7010 га за адресою: АДРЕСА_1 відповідачу не повертав.

Отже, орендар належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, що підтверджує факт дотримання позивачем процедури поновлення договору оренди землі на новий строк, встановленої статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

4. Дотримання відповідачем процедури поновлення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Як вже зазначалось вище, позивач своєчасно звернувся до відповідача з відповідним клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003, до якого надав, зокрема, проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, але від відповідача протягом даного місяця після закінчення строку договору не отримав лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Таким чином, господарський суд погоджується із позивачем, що у зв`язку із дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконанням орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, поведінка орендодавця (Дніпровської міської ради) є недобросовісною та свідчить про порушення права позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору (вказана позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду (у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду) від 07.03.2018 по справі №923/410/16 та від 10.09.2018 по справі №920/739/17).

Щодо посилання Дніпровської міської ради на те, що Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради розглянуто клопотання позивача про поновлення договору оренди землі вх.№36/4919 від 16.08.2018 разом з додатковою угодою, про що повідомлено позивача шляхом направлення листа від 15.11.2019 №7/13-2449 не мають значення для правильного вирішення справи, оскільки:

1. Клопотання позивача про поновлення договору оренди землі вх.№36/4919 від 16.08.2018 разом з додатковою угодою розглянуто позивачем більш ніж через рік з моменту отримання Дніпровською міською радою вказаного клопотання від позивача, про що свідчить дата листа Дніпровської міської ради (15.11.2019), а не у місячний термін, як передбачено частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі";

2. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про направлення листа від 15.11.2019 №7/13-2449 на адресу позивача (тобто, відсутні поштові квитанції про відправлення, описи вкладення тощо), а наданий Реєстр Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради на відправку кореспонденції за листопад-грудень 2019 року не може вважатись належним доказом відправки кореспонденції, оскільки на вказаному Реєстрі відсутній штемпель відділення поштового зв`язку і міститься печатка лише Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За положеннями частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" поновлення договору оренди землі за наведених в даній нормі умов презюмується.

Таким чином, звернення особи до господарського суду з позовом про визнання договору оренди землі поновленим на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Позивач звернувся до господарського суду із вимогою про визнання укладеною Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, проект якої направлявся Дніпровській міській раді разом з клопотанням (вх.№36/4919 від 16.08.2018), але відповіді від відповідача у передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" строк не отримав.

Так, відповідно до частини 11 статті 33 Закону України "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Дослідивши умови додаткової угоди, яку позивач просить визнати укладеною господарський суд доходить висновку, що відповідно до її змісту договір оренди землі поновлюється на тих же умовах та на той же строк.

Оскільки відповідач зволікає з укладанням додаткової угоди, враховуючи встановлені господарським судом обставин та досліджені докази, які містяться у матеріалах справи, господарський суд позовні вимоги визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2-5, 7-15, 18, 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 194-196, 200-201, 204-205, 218-220, 222, 232-233, 236-242, 253-254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 21А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30691543) до ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (49000, м. Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 75; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26510514) про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 21А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30691543) як Орендарем та ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ (49000, м. Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 75; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26510514) як Орендодавцем на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 №155/13, посвідченого 29.12.2003 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. і зареєстрованого в реєстрі за №9790 задовольнити у повному обсязі.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 21А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30691543) як Орендарем та ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ (49000, м. Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 75; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26510514) як Орендодавцем на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 №155/13, посвідченого 29.12.2003 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. і зареєстрованого в реєстрі за №9790, у наступній редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

ДО ДОГОВОРУ ОРЕНДИ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ,

посвідченого 29.12.2003 року Сусловою Н.Б., приватним нотаріусом

Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 9790

місто Дніпро, ____________________________________

(число, місяць, рік)

Ми, що нижче підписалися: з однієї сторони, ДНІПРОВСЬКА МІСЬКА РАДА, адреса: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, , надалі за текстом "ОРЕНДОДАВЕЦЬ", в особі _________________, діючого на підставі ________________, Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про службу в органах місцевого самоврядування"

та з другої сторони, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ", юридична адреса якого: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 21А, , в особі директора Алексюк Т.С., надалі за текстом «ОРЕНДАР», склали цю додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. 29.12.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 9790 (надалі - Основний договір) про наступне:

1. Поновити договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. 29.12.2003 року, зареєстрований в реєстрі за № 9790 (державна реєстрація від 09.01.2004 р., номер державної реєстрації 4652), укладений між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-ІНВЕСТ", , на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 р. № 155/13, на 15 (п`ятнадцять) років, починаючи з 19.11.2018 р., тобто до 19.11.2033 року.

2. Інші умови Основного договору залишаються без змін.

3. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною Основного договору.

4. Ця додаткова угода складена у трьох примірниках: один для ОРЕНДОДАВЦЯ, другий для ОРЕНДАРЯ, третій для державного реєстратора, кожен з примірників має однакову юридичну силу.

РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ОРЕНДАР

ДНІПРОВСЬКА МІСЬКА РАДА ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ

ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ"

м.Дніпро, 49000, м.Дніпро,

пр.ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, 75 вул.СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, буд. 21А

".

Стягнути з ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (49000, м. Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 75; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26510514) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 21А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30691543) 2102,00грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Складання повного рішення відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 01.07.2020.

Суддя І.В. Петренко