РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.06.2020Справа № 910/17436/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер"

до 1. Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк

2. Prior Management Lt

3. Spircom Investments Ltd

4. Lemiserf Investments Ltd

про визнання відсутнім права та зобов`язання вчинити дії

Представники учасників справи:

Від позивача: Цапів І.М.;

Від відповідача-1: Опанасик В.В.;

Від відповідача-2: не з`явився;

Від відповідача-3: не з`явився;

Від відповідача-4: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - відповідач-1), Prior Management Ltd (далі - відповідач-2), Spircom Investments Ltd (далі - відповідач-3), Lemiserf Investments Ltd (далі - відповідач-4) про визнання відсутнім права та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 порушено провадження у справі №910/17436/17, розгляд справи призначено на 11.04.2018, зобов`язано позивача надати дванадцять примірників даної ухвали про порушення провадження у справі №910/17436/17 із судовим дорученням та позовної заяви з додатками, перекладених на англійську мову та нотаріально засвідчених, для направлення відповідачу-2, відповідачу-3 та відповідачу-4 та зупинено провадження у справі до 11.04.2018.

Проте, 15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до п.9 ч.1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2018 вирішено здійснювати розгляд справи №910/17436/17 за правилами загального позовного провадження, провадження у справі №910/17436/17 зупинено, направлено судове доручення для вручення Spircom Investments Ltd (Craigmuir Chambers, P.O. Box 71, Road Town, Tortola, British Virgin Islands) та Lemiserf Investments Ltd (Craigmuir Chambers, Road Town, Tortola, British Virgin Islands) в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, через Центральний орган запитуваної Держави - The Registrar of the Supreme Court (Supreme Court Registry, No. 84, Main Street, Р.О. Вох 418, Road Town, Tortola, British Virgin Islands VG1110) та напрвлено судове доручення до Міністерства юстиції України для направлення копії нотаріально посвідченого перекладу ухвали господарського суду міста Києва у справі №910/17436/17 від 11.04.2018 для вручення через дипломатичні канали Prior Management Ltd (Daly Building, Prince William Street, Charlestown, Nevis, West Indies), підготовче засідання призначено на 15.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/17436/17 виправлено допущену технічну описку в ухвалі господарського суду міста Києва від 11.04.2018, абзац 2 резолютивної частини ухвали викладено в наступній редакції "Підготовче засідання призначити на 10.10.2018".

Представники відповідачів 1-4 у підготовче засідання 10.10.2018 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Судом встановлено, що станом на 10.10.2018 у суду відсутні відомості щодо повідомлення відповідачів 2, 3, 4 про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 зупинено провадження у справі №910/17436/17 до 10.04.2019 у зв`язку зі зверненням з судовим дорученням про надання правової допомоги (вручення документів) Spircom Investments Ltd (Craigmuir Chambers, P.O. Box 71., Road Town, Tortola, British Virgin Islands) та Lemiserf Investments Ltd (Craigmuir Chambers, Road Town, Tortola, British Virgin Islands) (відповідачам 3, 4) в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, через Центральний орган запитуваної Держави The Registrar of the Supreme Court, а також з дорученням до Міністерства юстиції України для направлення копії нотаріально посвідченого перекладу ухвали господарського суду міста Києва у справі №910/17436/17 від 10.10.2018 для вручення через дипломатичні канали Prior Management Ltd (Daly Building, Prince William Street, Charlestown, Nevis, West Indies) (відповідачу 2).

29.03.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - 1 надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких відповідач -1 заперечив проти заявлених позовних вимог та вказав на те, що зі змісту умов Кредитного Договору № 4С16110Г від 10.11.2016, кредит надавався позивачу для фінансування поточної діяльності та не містить жодного посилання на план реструктуризації (трансформації) кредитного портфеля.

Крім того, як вказує відповідач - 1, Кредитний Договір № 4С16110Г від 10.11.2016 підписаний сторонами без будь - яких зауважень та заперечень, позивач усвідомлював реальні наслідки, що спричинять невиконання чи неналежне виконання Договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 поновлено провадження у справі №910/17436/17.

В судове засідання 10.04.2019 з`явились представники позивача та відповідача-1.

Судом у підготовчому засіданні 10.04.2019 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у зазначеній справі до 29.05.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

28.05.2019 через канцелярію Господарського суду міста Києва від відповідача - 1 надійшли клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та про закриття провадження у справі №910/17436/17.

В підготовче судове засідання 29.05.2019 з`явились представники позивача та відповідача-1.

Судом встановлено, що станом на 29.05.2019 у суду відсутні відомості щодо повідомлення відповідачів 2, 3, 4 про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 підготовче засідання у справі №910/17436/17 призначено на 27.11.19.

01.07.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Міністерства юстиції України надійшла копія листа МЗС до відома.

30.07.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від запитуваного органу The Registrar of the Supreme Court надійшло повідомлення щодо виконання судового доручення.

Представники відповідачів 2, 3, 4 у підготовче засідання 27.11.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання по справі № 910/17436/17 на 13.01.2020 о 11 год 00 хв.

Представники відповідачів 2, 3, 4 у підготовче засідання 13.01.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2020, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання по справі № 910/17436/17 на 24.02.2020 та вирішено звернутись із запитом до Міністерства юстиції України та органу The Registry of the Supreme Court стосовно надання інформації щодо факту вручення або невручення Компанії Lemiserf Investments Ltd ухвал Господарського суду міста Києва від 09.10.2017, 11.04.2018, 10.10.2018, 10.04.2019, 29.05.2019, 27.11.2019, 13.01.2020 з додатними до них документами.

20.01.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від органу The Registry of the Supreme Court надійшов лист щодо виконання судового доручення, в якому вказано, що судове доручення неможливо вручити відповідачу - 4 - Lemiserf Investments Ltd.

Представники відповідачів 1, 2, 3, 4 у підготовче засідання 24.02.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва, яку занесено до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача-1 від 28.05.2019 про закриття провадження у справі та залишення без розгляду позовної заяви, а також відкладено підготовче засідання для надання можливості представнику позивача ознайомитися з матеріалами справи на 11.03.2020.

Представники відповідачів 2, 3, 4 у підготовче судове засідання 11.03.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Про дату та час судового засідання відповідач - 2 був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № RR 010893356 UA

Про дату та час судового засідання відповідач - 3 був повідомлений належним чином, що підтверджується листом - відповіддю Центрального органу The Registry of the Supreme Court від 03.07.2019 та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № RT 010293618 UA.

Про дату та час судового засідання відповідач - 4 був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № RT 010293604 UA.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/17436/17 до судового розгляду по суті на 03.04.2020.

02.04.2020 через електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Судове засідання, призначене на 03.04.2020, не відбулося у зв`язку з необхідністю попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 9/рс-186/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2020 призначено судове засідання по справі № 910/17436/17 на 25.05.2020.

Представники учасників справи у судове засідання 25.05.2020 не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду від 25.05.2020, яку занесено до протоколу судового засідання оголошено перерву до 15.06.2020.

У судовому засіданні 15.06.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача - 1 у судовому засіданні 15.06.2020 заперечив проти заявлених позовних вимог.

Представники відповідачів 2, 3, 4 у судове засідання 15.06.2020 не з`явились.

Відповідачі 2, 3, 4, у строк, визначений законом, відзивів не надали.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 15.06.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантех Мастер» (далі - позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) укладено Кредитний Договір № 4С1611ОГ, за умовами якого банк за наявності вільних коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії, з лімітом - 4 500 000 000, 00 грн для фінансування поточної діяльності не пізніше 5 днів з моменту надання позичальнику розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум у порядку, передбаченому п. 2.4.2. договору, в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Якість послуг повинна відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні правовідносини.

Як встановлено п. А.3 Договору термін повернення кредиту 16.04.2025.

Відповідно до п. А 5 Договору виконання зобов`язань позичальника забезпечуються договором застави.

За користування кредитом Позичальник сплачує відсотки за фіксованою ставкою в розмірі 10, 5 % річних (п. А.6.).

12.04.2017 ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» на адресу позивача надіслано повідомлення, в якому встановлено термін з якого позивач повинен повернути кредит - 16.04.2017 та вказано, що станом на 12.04.2017 у позичальника наявне порушення зобов`язання зі сплати кредиту (наявна заборгованість у сумі 4 483 450 191 грн., за відсотками з користування кредитом - 100 690 818, 88 грн. та за простроченими відсотками за користування кредитом - 58 915 818, 00 грн.).

В подальшому, ПАТ КБ «Приватбанк» у вересні 2017 звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом, в якому просив стягнути з ТОВ «Сантех Мастер» суму заборгованості у розмірі , 70 грн. за Кредитним Договором № 4С1611ОГ та розірвати кредитний договір на підставі ст. 651 ЦКУ.

Проте, позивач вважає, що у відповідача - 1 відсутнє право на стягнення коштів та відсотків за кредитним договором № 4С16110Г від 10.11.2016, оскільки рішенням Правління Національного банку України від 05.10.2016 № 323/БТ Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" зобов`язано розробити план реструктуризації (трансформації) кредитного портфеля.

Крім того, позивач стверджує, що у рамках реалізації плану реструктуризації (трансформації) кредитного портфеля між сторонами і був укладений кредитний договір та відповідний план реструктуризації (трансформації) кредитного портфеля передбачав, що застави, які були оформлені за договором старих боржників будуть переоформлені на нового кредитора, та новий кредитор -ТОВ «Сантех Масмтер» надасть додаткове забезпечення кредитного договору, у вигляді майнових прав на товари в обороті, у зв`язку з чим позивач уклав кредитний договір та виступив поручителем за зобов`язаннями іншого боржника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" сплативши кошти за кредитними договорами таких юридичних осіб.

Також, позивач зазначає, що виконав своє зобов`язання щодо надання в забезпечення вказаного кредитного договору майнових прав на товари шляхом укладення відповідних договорів застави № Г.21.1.2.0/5-2052 майнових прав на товар за договорами поставки, укладеними з Prior Management Ltd, Spircom Investments Ltd, Lemiserf Investments Ltd , проте ПАТ КБ «Приватбанк» взяті на себе зобов`язання щодо переоформлення застав, зокрема у вигляді корпоративних прав не виконав, а отже, на думку позивача, виникненню заборгованості за кредитним договором сприяла безпосередньо неналежна поведінка кредитора.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантех Мастер» зазначає, що виконання зобов`язання за кредитним договором № 4С16110Г від 10.11.2016 наразі є неможливим, оскільки трансформація кредитного портфеля не закінчена, а тому просить суд визнати відсутнім у ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» права на стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантех Мастер» за Кредитним Договором № 4С16110Г від 10.11.2016 та зобов`язати ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" припинити дії спрямовані на позбавлення ТОВ «Сантех Мастер» належного йому майна шляхом стягнення коштів за Кредитним Договором № 4С16110Г від 10.11.2016.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із змісту рішення Правління Національного банку України від 05.10.2016 № 323-рш/БТ "Про залучення аудиторської компанії для підтвердження результатів діагностичного обстеження та вжитих банком заходів" вбачається, що з метою оцінки активів, достатності (адекватності) регулятивного капіталу, достатності основного капіталу, визначення необхідних обсягів докапіталізації банку для підвищення стійкості банківської системи України та захисту інтересів кредиторів і вкладників Правлінням Національного банку України було вирішено зобов`язати ПАТ КБ "Приватбанк" надати на розгляд Національного банку України протягом 5-ти робочих днів дня отримання цього рішення: план реструктуризації (трансформації) корпоративного кредитного портфеля на ринкових умовах шляхом переведення існуючих кредитів на операційні компанії, які мають реальні та прозорі джерела походження доходів, з визначенням чітких термінів погашення цих кредитів та оформленням додаткового забезпечення, для забезпечення досягнення позитивного значення капіталу банку з урахуванням вимог постанов № 260, № 103/БТ та № 351 та забезпечення його майбутньої життєздатності.

З аналізу рішення Правління Національного банку України вбачається, що план реструктуризації (трансформації) корпоративного кредитного портфеля на ринкових умовах розробляється відповідачем виключно на виконання рішення Правління Національного банку України від 05.10.2016 № 323-рш/БТ та ніяким чином не впливає на обов`язок позивача погасити заборгованість за кредитним договором та не є відкладальною умовою для невиконання взятих на себе позивачем зобов`язань за кредитним договором № 4С16110Г від 10.11.2016.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд зазначає, що умови кредитного договору погоджені сторонами без зауважень та заперечень, тож позивач укладаючи кредитний договір мав усвідомлювати реальні наслідки, що спричинить невиконання вказаного кредитного договору.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження позивача стосовного того, що кредитний договір був укладений для реалізації плану реструктуризації (трансформації) кредитного портфеля, оскільки як вбачається зі змісту умов кредитного договору, кредит надавався позивачу для фінансування поточної діяльності та не містить жодного посилання на план реструктуризації (трансформації) кредитного портфеля.

В той же час, суд звертає увагу, що забезпечення виконання зобов`язання позичальника договором застави було прямо передбачено кредитним договором та відповідає приписам ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, оскільки виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Крім того, позивач зазначає, що Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" неправомірно було надіслано на адресу позивача повідомлення № Е.21.0.0.0/4-47038 від 12.04.2017, в якому повідомлено, що позичальником порушено зобов`язання за кредитним договором та станом на 12.04.2017 у позичальника наявне порушення зобов`язання зі сплати кредиту наявна заборгованість у сумі 4 483 450 191 грн., за відсотками з користування кредитом - 100 690 818, 88 грн. та за простроченими відсотками за користування кредитом - 58 915 818, 00 грн.

В той же час, суд зазначає, що пунктом 2.3. кредитного договору № 4С16110Г від 10.11.2016 передбачено, що банк, на свій розсуд, має право змінити умови договору - вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст. 211, 611, 651 Цивільного кодексу України, по зобов`язаннях, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену в повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, відсотки за фактичний термін його використання, повністю виконати інші зобов`язання за договором.

Тож, право банку направляти відповідні повідомлення позичальнику (позивачу) та вимагати дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за його використання прямо передбачено умовами кредитного договору, погодженими сторонами.

Таким чином, суд вважає безпідставними твердження позивача про неможливість виконання зобов`язання за кредитним договором, до закінчення трансформації кредитного портфеля ПАТ КБ "Приватбанк", оскільки як встановлено судом, зазначена обставина ніяким чином не впливає на обов`язок позивача погасити заборгованість за кредитним договором.

За таких обставин, вимоги позивача в частині зобов`язання ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" припинити дії спрямовані на позбавлення ТОВ «Сантех Мастер» належного йому майна шляхом стягнення коштів за Кредитним Договором № 4С16110Г від 10.11.2016 визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, позовні вимоги про визнання відсутнім у ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» права на стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантех Мастер» за Кредитним Договором № 4С16110Г від 10.11.2016 також не підлягають задоволенню, як похідні від основної вимоги, у задоволенні якої судом відмовлено.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер" не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статями 74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер" відмовити.

2. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 09.07.2020.

Суддя М.Є.Літвінова