ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 липня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/444/20
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянувши заяву №3428/08 від 01.07.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (проспект Злуки, 2-В, м. Тернопіль, 46016)

про видачу судового наказу

про стягнення з боржника - Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (вул. Кульчицької, буд. 8, м. Тернопіль, 46001) 3285,02 грн заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

02.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою №3428/08 від 01.07.2020 (вх. 505 від 02.07.2020) про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" 3285,02 грн заборгованості, яка складається з: 2983,49 грн - боргу, 270,53 грн - пені, 31 грн - річних нарахувань, які виникли на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, до якого боржник приєднався шляхом підписання заяви - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 07.06.2019, на умовах комерційної пропозиції постачальника «Універсальна А».

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням з боку боржника (ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні дороги України") умов вищевказаного договору, в частині оплати за спожиту електроенергію, згідно виставлених рахунків.

06.07.2020 Господарським судом Тернопільської області частково задоволено заяву № 3428/08 від 01.07.2020 (вх. № 505 від 02.07.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" та видано судовий наказ про стягнення з Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" 2983,49 грн боргу, 31 грн - 3% річних та 210,20 грн судового збору.

Стосовно стягнення 270,53 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, до якого боржник приєднався шляхом підписання заяви - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 07.06.2019, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки щодо вимог про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З правового аналізу вказаних норм слідує, що пеня за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видом штрафної санкції, яку сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із п. 5.11 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, у разі порушення споживачем строків оплати, постачальник має право вимагати сплати пені. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції. У додатку №3 «Комерційна пропозиція «Універсальна А» до договору обумовлено розмір її нарахування - подвійна облікова ставка Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Таким чином, вимога про сплату пені, у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання хоч і має грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, та у випадку його належного обґрунтування та розрахунку вказана сума може бути стягнута з боржника в порядку позовного провадження.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті (п.7 ч.1 ст. 155 ГПК України).

На підставі викладеного, а також враховуючи можливість стягнення в порядку наказного провадження лише грошової заборгованості за договором, вимоги про стягнення пені та штрафу не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 ГПК України, зокрема, невідповідність вимогам ст. 148 ГПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" 270,53 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

2. В порядку ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 06.07.2020.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України та п.4 Прикінцевих положень ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя І.П. Шумський