УХВАЛА

закриття провадження у справі

м. Київ

01.07.2020Справа № 910/4908/20

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді - Князькова В. В.,

за участю секретаря судового засідання Музиченко В.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря», Вінницька обл., Шаргородський район, с. Руданське,

до відповідача 1: Міністерства юстиції України, м. Київ,

відповідача 2: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА», Вінницька обл., Барський район, с. Мар`янівка,

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Комунального підприємства «Гарант+» реєстратор Васюра Павло Володимирович, Вінницька обл.,Барський район, с. Черемиське

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного реєстратора Глинської сільської ради Сімоника Ярослава Івановича, Вінницька обл., Калинівський район, с. Глинськ,

за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного реєстратора Джуринської сільської ради Гончарука Олексія Сергійовича, Вінницька обл., Шаргородський район, с. Джурин

про визнання недійсним та скасування наказу,

За участю представників:

від позивача: Чоловський О.М.;

від відповідача 1: Кеда І.В.;

від відповідача 2: Радзієвський А.М.,

від відповідача 2: Ільюшко О.В.;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

від третьої особи 3: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» про визнання недійсним (незаконним) та скасування наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав обтяжень» № 1234/5 від 27.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі за текстом - Комісія), на якій розглядалась скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА» від 31.10.2019 було проведено з порушенням вимог Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі за текстом - Порядок № 1128). Так, позивач зазначає, що Комісією порушено п. 5 Порядку №1128, яким закріплено, що підставою для відмови у задоволенні скарги є наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави, наявність рішення Міністерства юстиції чи його територіального органу з такого самого питання. Позивач також вказує на те, що Комісією порушено загальний строк розгляду та вирішення скарги, передбачений п. 4 Порядку №1128. Окрім того, за твердженням позивача, відповідач при винесенні Наказу № 1234/5 та вирішивши питання про цивільні права та обов`язки власників земельних ділянок перевищив свої повноваження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство «Гарант+», державного реєстратора Глинської сільської ради Сімоника Ярослава Івановича, державного реєстратора Джуринської сільської ради Гончарука Олексія Сергійовича. Підготовче засідання у справі призначено на 29.04.2020.

27.04.2020 засобами електронного зв`язку на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява представника позивача про проведення підготовчого засідання, яке призначено на 29.04.2020, без участі представника СТОВ «Подільська зоря».

За наслідками проведення підготовчого засідання у справі, яке призначено на 29.04.2020, судом постановлено, без виходу до нарадчої кімнати, протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання позивача від 27.04.2020 та відкладено підготовче засідання на 03.06.2020.

08.05.2020 від третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - державного реєстратора Джуринської сільської ради Гончарука Олексія Сергійовича надійшли письмові пояснення. У вказаних поясненнях третя особа 3 фактично підтримує позовні вимоги позивача та зазначає, що при прийнятті спірного наказу Міністерством юстиції України (відповідачем 1) було порушено загальний строк розгляду та вирішення скарги, який передбачений п. 4 Порядку № 1128. До того ж третя особа 3 стверджує, що розгляд Міністерством юстиції України скарги СТОВ «НИВА» (відповідача 2), на підставі якої було прийнято спірний наказ, в порушення Порядку № 1128 відбувся без повідомлення державного реєстратора, а також інших заінтересованих осіб, які зазначені у скарзі. На думку третьої особи 3, вказані порушення допущені Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації під час розгляду скарги СТОВ «НИВА» у сукупності дають підстави для визнання недійсним (незаконним) та скасування наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав обтяжень» № 1234/5 від 27.03.2020.

15.05.2020 засобами поштового зв`язку на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві відповідач 2 вважає, що позовні вимоги, які заявлені позивачем, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із такого.

На думку відповідача 2, рішення про припинення іншого речового права - права оренди за СТОВ «НИВА» (згідно реквізитів договорів оренди, наведених у відзиві), прийняті третіми особами 1-2 із порушеннями діючого законодавства. Водночас, відповідач 2 стверджує, що спірний наказ прийнятий відповідачем 1 - Міністерством юстиції України у відповідності до вимог Порядку № 1128, тобто у тому числі із залученням до справи за розглядом скарги СТОВ «НИВА» усіх заінтересованих осіб, їх подальшим повідомленням та за відсутності жодного судового провадження яке перешкоджало розгляду цієї скарги. До того ж відповідач 2 зауважує, що порушення Відповідачем 1 граничного строку для розгляду скарги, який визначено у Законі України «Про звернення громадян», не вплинуло на законність такого прийнятого рішення.

У відзиві СТОВ «НИВА» окремо звертає увагу суду стосовно наявності підстав для закриття провадження у справі. Вказане твердження відповідач 2 мотивує тим, що судове рішення у справі про скасування рішень про державну реєстрацію прав стосуються прав та обов`язків власників земельних ділянок (орендодавців за договорами оренди), які є фізичними особами, що не здійснюють підприємницьку діяльність. Відтак, на думку відповідача 2, спір у даній справі підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

03.06.2020 засобами електронного зв`язку на адресу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача 1 про відкладення розгляду справи та надання додаткового строку для подання відзиву, яке мотивовано не отриманням витребуваних заявником документів по суті спору у Управління забезпечення та документообігу Міністерства юстиції України. На підтвердження поважності наведених вище обставин неотримання доказів, заявником додаткового повідомлено про прийняття Міністерством юстиції України наказу «Про організацію роботи апарату Міністерства юстиції України в період карантину» № 654/7 від 16.03.2020, яким вирішено дозволити у період з 16.03.2020 до 22.05.2020 виконання роботи у віддаленому доступі поза межами адміністративних будівель заявника.

03.06.2020 до відділу документообігу (канцелярія) суду відповідачем 2 подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

За наслідками проведення підготовчого засідання у справі, яке призначено на 03.06.2020, судом постановлені, без виходу до нарадчої кімнати, протокольні ухвали про задоволення клопотання відповідача 1 від 03.06.2020, відкладення розгляду клопотання відповідача 2 від 03.06.2020 про закриття провадження у справі на дату наступного підготовчого засідання, яке вирішено призначити на 01.07.2020.

25.06.2020 відповідачем 1 подано до відділу документообігу (канцелярія) суду відзив на позовну заяву. Мотивуючи заперечення проти позовних вимог позивача, Міністерством юстиції України у відзиві зазначається, що спірний наказ № 1234/5 від 27.03.2020 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» прийнятий в межах та у спосіб визначені чинним законодавством, а в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження протиправності дій відповідача 2 під час прийняття спірного наказу.

01.07.2020 відповідачем 2 подано до відділу документообігу (канцелярія) суду клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

У судовому засіданні 01.07.2020 представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідачем 2 від 03.06.2020 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Представники відповідачів 1 та 2 у судовому засіданні 01.07.2020 підтримали клопотання відповідача 2 від 03.06.2020 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Представники третіх осіб 1-3 у підготовче засідання 01.07.2020 не прибули.

З огляду на неявку представників третіх осіб 1-3, суд констатує, по-перше, про факт належного повідомлення вказаних осіб про дату, час та місце проведення підготовчого засідання та по-друге, про не визнання явки вказаних осіб у підготовче засідання обов`язковою.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що неявка вказаних учасників справи не перешкоджає розгляду клопотання відповідача 2 від 03.06.2020 про закриття провадження у справі.

Розглянувши клопотання відповідача 2 від 03.06.2020 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України та, заслухавши відповідні пояснення учасників справи, господарський суд зазначає таке.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ч. 1 ст. 124 Конституції України).

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України «Про судоустрій України» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За приписами частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Як встановлено судом, позовними вимогами СТОВ «Подільська зоря» є визнання недійсним (незаконним) та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1234/5 від 27.03.2020, яким скасовано рішення державних реєстраторів (третіх осіб 1 та 2) про припинення прав СТОВ «НИВА» (відповідача 2) щодо оренди земельних ділянок та рішення державних реєстраторів (третіх осіб 2 та 3) про державну реєстрацію прав СТОВ «Подільська зоря» (позивача) щодо оренди земельних ділянок.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, у тому числі вказує про наявність у нього права оренди земельних ділянок та відсутність такого права у відповідача 2 у зв`язку із наявністю в останнього протиправного інтересу, який полягає у навмисному ухиленні від своєчасної фіксації свого права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного (майнового) права позивача.

За висновками суду, вказаний судовий спір носить приватноправовий характер та є спором про цивільне право позивача та відповідача 2 щодо права оренди земельних ділянок та відповідної реєстрації такого права.

Так, під час вирішення судового спору за вимогою про визнання недійсним спірного наказу Міністерства юстиції (яким скасовано рішення державних реєстраторів про скасування/реєстрацію прав відповідача 2/позивача щодо оренди земельних ділянок) є необхідним дослідження питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись відповідні реєстраційні дії. На думку суду, вказані питання постають для вирішення перед судом незалежно від того, що вимога про оскарження договорів оренди позивачем не заявляється.

Такі висновки суду підтверджуються правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16.

Як вбачається із матеріалів справи СТОВ «НИВА» (відповідачем 2) протягом 2008 року було укладено 20 договорів оренди землі на території Володіївецької сільської ради на 10 років. Проте, вказані договори оренди землі зареєстровані відповідачем 2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.06.2011.

Водночас, підставою для здійснення третіми особами 1 та 2 реєстраційних дій щодо припинення права оренди, яке обліковувалось за відповідачем 2, були листи-повідомлення власників земельних ділянок (орендодавців за договорами оренди землі) про припинення договорів у зв`язку із закінченням строку їх дії.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що власниками земельних ділянок за всіма 20 договорами оренди, щодо державної реєстрації права оренди яких існує спір, є фізичні особи,які не мають статусу підприємців.

Вичерпний перелік спорів, які відносяться до юрисдикції господарського суду, визначені у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, пунктом 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У частині другій статті 20 Господарського кодексу України визначено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

За змістом положень статей 2, 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Тобто провадження у справі підлягає закриттю, якщо при її розгляді буде встановлена непідвідомчість господарському суду (стаття 12 цього ж Кодексу).

Підсумовуючи обставини обов`язкової необхідності дослідження питання правомірності укладення цивільно-правових договорів оренди землі (за якими орендодавцями виступають фізичні особи без статусу підприємців), на підставі яких відбулись відповідні реєстраційні дії, господарський суд дійшов висновку, що провадження у справі № 910/4908/20 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Вказаний висновок Господарського суду міста Києва узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного суду, яку викладено у постанові від 04.02.2020 у справі № 910/7781/19.

При цьому, судом враховано, що обмеження позивача у його праві на доступ до суду є недопустимим.

Частиною другою статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини констатував порушення «самої суті права заявника на доступ до суду», а отже, порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, указавши, що «заявниця опинилася в замкнутому колі, у ситуації, коли внутрішньодержавні суди вказували один на одного і відмовлялися розглядати її справу, зважаючи на нібито обмеження своїх судових повноважень. Внутрішньодержавні суди фактично залишили заявницю у судовому вакуумі без будь-якої вини з її сторони». Європейський суд з прав людини також наголосив, що погоджується з тим, що правила визначення юрисдикції, що застосовуються до різних судів у межах однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту (рішення від 22 грудня 2009 року у справі «Безімянная проти Росії», заява № 21851/03).

За таких обставин, на виконання вимоги частини другої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд роз`яснює позивачу право останнього звернутись з відповідними позовними вимогами до суду загальної юрисдикції, визначеного у відповідності до територіальної юрисдикції (підсудності), встановленої Цивільним процесуальним кодексом України.

Відтак, клопотання відповідача 2 від 01.07.2020 про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів не підлягає розгляду господарським судом.

На виконання ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат господарський суд зазначає таке.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Таким чином, наявні правові підставі для повернення Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря» сплаченого та зарахованого до державного бюджету судового збору у разі звернення позивача до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/4908/20 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря» до Міністерства юстиції України та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Комунального підприємства "Гарант+" реєстратора Васюри Павла Володимировича, Державного реєстратора Глинської сільської ради Сімоника Ярослава Івановича, Державного реєстратора Джуринської сільської ради Гончарука Олексія Сергійовича про визнання недійсним (незаконним) та скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.03.2020 за № 1234/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав обтяжень".

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції загальних судів за правилами цивільного судочинства.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02.07.2020.

Суддя В. В. Князьков