ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1024/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ТЕМП", смт. Чутове, Чутівський район
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРД РІВНЕ", м. Харків
про стягнення 330626,89 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ТЕМП", смт. Чутове, Чутівський район звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРД РІВНЕ", м. Харків, в якому просить стягнути з відповідача за договором № 01 поставки товару (цукру-піску) від 24 травня 2019 року заборгованість у розмірі 330626,89 грн., з яких 259434,81 грн. основного боргу, 64693,76 грн. пені (станом на 31 березня 2020 року), 5368,00 грн. штрафа, 6498,32 грн. 3% річних за користування грошовими коштами (станом на 31 березня 2020 року).

Ухвалою господарського суду Харківської обласіт від 08 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 27 квітня 2020 року на 12:20 годин.

24 квітня 2020 року через канцелярію суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ТЕМП" подано клопотання (вхідний № 9666) про проведення підготовчого засідання без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ТЕМП", а також здійснювати подальші судові засідання без участі представника позивача. Суд задовольняє клопотання позивача та долучає його до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 27 квітня 2020 року, на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України, відкладено підготовче засідання на 19 травня 2020 року на 12:20 годин.

Протокольною ухвалою суду від 19 травня 2020 року, на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України, відкладено підготовче засідання на 09 червня 2020 року на 10:40 годин.

Протокольною ухвалою суду від 09 червня 2020 року, на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 червня 2020 року на 15:00 годин.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у наданому клопотанні просить суд розглядати справу без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ТЕМП".

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернулись ухвала про відкриття провадження у справі від 08 квітня 2020 року з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" та ухвала-повідомлення від 27 квітня 2020 року з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений судом про розгляд спору за його участю. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалою Господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

24 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ТЕМП" (позивачем, покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРД РІВНЕ" (постачальником, відповідачем) був укладений договір №01 поставки товару (цукру - піску).

Згідно пункту 1.1. договору №01 поставки товару (цукру - піску) постачальник продає (передає), а покупець купує (отримує) цукор, виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю "Староконстянтинівський цукровий завод" 2-ї категорії 2018 року виробництва (товар) та зобов`язується прийняти товар і оплатити його вартість на умовах даного договору. Одиницею виміру товару приймаються сторонами: кілограми.

Відповідно до пункту 8.4. договору від 24 травня 2019 року поставки товару (цукру - піску) документи в обумовлених в договорі випадках, передані факсом, електронною поштою, електронною системою обміну документами (EDI) однією із сторін, мають повну юридичну силу і можуть бути використані в якості письмових доказів в суді.

Згідно пункту 8.8. договору №01 поставки товару (цукру - піску) сторони домовилися, що зміст договору та додатки до нього містять всі істотні умови, таким чином, договір не може бути визнаним неукладеним згідно статті 181 Господарського кодексу України.

Відповідно до пункту 1.2. договору від 24 травня 2019 року поставки товару (цукру - піску) ціна за партію товару вказується постачальником у виставлених ним рахунках та/або у видаткових накладних товару і відповідно становить: цукор - 12,20 грн. (дванадцять гривень 20 коп.) за 1 кг. в тому числі ПДВ - 2,03 грн. (дві гривні три коп.).

Згідно пункту 1.3. договору №01 поставки товару (цукру - піску) загальна кількість поставки товару за цим договором становить: Цукор: 22 000,00 кг (двадцять дві тисячі кілограм).

Відповідно до пункту 1.4. договору від 24 травня 2019 року поставки товару (цукру - піску) загальна сума платежу за цим договором складає: 268400,00 грн. (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста гривень 00 коп), в тому числі ПДВ - 44 733,33 грн. (сорок чотири тисячі сімсот тридцять три гривні 33 коп.).

Згідно пункту 1.5. договору №01 поставки товару (цукру - піску) товар поставляється в обсягах, асортименті та за цінами, що узгоджуються сторонами договору на кожну окрему партію товару, і зазначаються у видатковій накладній та/або товарно-транспортній накладній, які з моменту їх підписання сторонами складають невід`ємну частину цього договору.

Відповідно до пункту 4.2. договору від 24 травня 2019 року поставки товару (цукру - піску) оплата поставленого товару здійснюється на основі 100% передоплати по виставленому рахунку-фактурі постачальника.

Так, покупець на виконання умов договору №01 поставки товару (цукру - піску) здійснив передплату майбутньої поставки товару, в порядку передбаченому пунктом 4.2. договору та рахунку на оплату №4 від 24 травня 2019 року на користь постачальника, що підтверджується платіжним дорученням №656 від 24 травня 2019 року.

Згідно пункту 1.6. договору від 24 травня 2019 року поставки товару (цукру - піску) перехід права власності на товар відбувається в момент передачі покупцю (представнику покупця) товару та підписання видаткової та/або товарно-транспортної накладної.

Відповідно до пункту 2.1. договору №01 поставки товару (цукру - піску) поставка товару здійснюється за рахунок постачальника з моменту отримання замовлення (транспортної інструкції) покупця на умовах СРТ на склад покупця (38800, Полтавська область, смт. Чутове, вул. Полтавський Шлях, буд. 197) (Інкотермс 2010) на протязі 3-х банківських днів з моменту поступлення 100% грошових коштів у відповідності до пункту 1.4 договору на розрахунковий рахунок постачальника.

Так, ні на протязі трьох банківських днів з моменту поступлення 100% грошових коштів, ні до дня подачі даної позовної заяви до суду постачальник поставку обумовлено договором товару не здійснив, переходу права власності на 100% передплачений товар не відбулось.

В подальшому після особистого візиту представника позивача за попередньою юридичною адресою постачальника: 33018, Рівненська область, місто Рівне, вул. Курчатова, будинок 3, та безпосередньому спілкуванні з керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРД РІВНЕ" з яким було підписано договір від 24 травня 2019 року №01 поставки товару (цукру - піску) ОСОБА_1 , позивача було повідомлено про неможливість здійснити поставку з підстав відсутності товару.

Так, на отриманий Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРД РІВНЕ" від позивача лист прохання від 30 травня 2019 року, яким позивач просив повернути на зазначені банківські реквізити Товариства з обмеженою відповідальнісю "РІАЛ-ТЕМП" до 30 травня 2019 року кошти за цукор в сумі 268 400,00 грн. згідно рахунку №4 від 24 травня 2019 року, на користь позивача було повернуто грошові кошти: 30 травня 2019 року - 5 000,00 грн.; 31 травня 2019 року - 3 965,19 грн., про що зазначалось платником у призначенні платежу.

Матеріали справи свідчать про те, що до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРД РІВНЕ" були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме змінено місцезнаходження юридичної особи: 61166, Харківська область, місто Харків, Проспект Науки, будинок 38, та змінено керівника з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Товариство з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ТЕМП", як покупець за договором свої обов`язки із 100% передоплати по виставленому рахунку-фактурі - виконав, в свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАРД РІВНЕ" як постачальник за договором свої зобов`язання щодо своєчасної поставки товару - не виконав. Лист прохання покупця за договором у частині не повернення 259434,81 грн. постачальник за договором не виконав також.

Такі дій відповідача свідчать про те, що він відмовився поставити товар або повернути всю суму попередньої оплати.

Оскільки Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРД РІВНЕ" прострочило виконання зобов`язання за договором від 24 травня 2019 року поставки товару (цукру - піску), а Товариство з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ТЕМП" внаслідок такого прострочення втратило інтерес до поставки цукру, яке є предметом поставки за вказаним договором, та не має більше можливості чекати виконання поставки з боку відповідача, то, відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ТЕМП" має право вимагати повернення сплаченої за нього попередньої оплати.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України, задоговором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Таким чином, дослідивши умови договору поставки № 01 від 24 травня 2019 року, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов`язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 259434,81 грн. заборгованості слід задовольнити.

Щодо стягнення із відповідача заявлених позивачем суми пені у розмірі 64693,76 грн. та штрафу у розмірі 5368,00 грн. у відповідності до договору №01 поставки товару (цукру - піску), суд зазначає наступне.

Згідно пункту 5.2. договору від 24 травня 2019 року поставки товару (цукру - піску) за несвоєчасну поставку товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості оплаченого, але не поставленого в строк товару за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 5.3. договору №01 поставки товару (цукру - піску) за несвоєчасну оплату чи несвоєчасну поставку за товар - винна сторона, що порушила умови договору поставки, а саме пункт 4.2 чи пункт 5.1 постачальник чи покупець - зобов`язується оплатити одна одній штраф в розмірі - 2% від загальної суми платежу, а саме пункту 1.4.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, пеня та штраф є видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Відповідно до приписів статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Враховуючи вищевикладене, судом здійснено перевірку розрахунку штрафу у розмірі - 5368,00 грн. та пені - 64693,76 грн. на суму боргу у відповідності до договору договору від 24 травня 2019 року поставки товару (цукру - піску) за зазначений у розрахунку період та встановлено, що такі нарахування здійснені вірно, вони відповідають вимогам законодавства та є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми 3% річних, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 6498,32 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов*язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 4959,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРД РІВНЕ" (61166, м. Харків, пр-т. Науки, буд. 39, ідентифікаційний код юридичної особи 41946928) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "РІАЛ-ТЕМП" (38800, Полтавська область, Чутівський район, смт. Чутове, вул. Полтавський шлях, буд. 197, ідентифікаційний код юридичної особи 36564890) за договором № 01 поставки товару (цукру-піску) від 24 травня 2019 року заборгованість у розмірі 330626,89 грн., з яких 259434,81 грн. основного боргу, 64693,76 грн. пені (станом на 31 березня 2020 року), 5368,00 грн. штрафа, 6498,32 грн. 3% річних за користування грошовими когтами (станом на 31 березня 2020 року) та 4959,40 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення", підпункту 17.5 пункту 17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "01" липня 2020 р.

Суддя П.В. Хотенець