ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1191/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М. розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 916/1191/20

за позовом: Публічного акціонерного товариства „Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72);

до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19)

про стягнення 504701,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 29.04.2020 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява вх. ГСОО №1233/20 Публічного акціонерного товариства „Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь до відповідача Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якій позивач просить суд стягнути з відповідача штраф за прострочення доставки вантажів у розмірі 504701,00 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано позивачем неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної доставки вантажу за відповідними залізничними накладними. При цьому, на залізничних накладних міститься переуступний підпис засвідчений печаткою вантажоодержувача ТОВ „Нікморсервіс Ніколаєв про передачу права на пред`явлення претензії та звернення з позовом вантажовідправнику ПАТ „Запоріжсталь, що не суперечить положенням ст. 133 Статуту залізниць України та підтверджує належні повноваження для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Водночас, разом з позовною заявою позивачем було подано до суду орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого їх розмір становить 9569,41 грн.

Ухвалою господарського суду від 04.05.2020 року за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/1191/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст. 247-252 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, даною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також було роз`яснено право щодо звернення до суду у відповідний строк з клопотанням про призначення проведення справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.06.2020р. по даній справі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь було задоволено та стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця 504701,00 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів та 7570,52 грн. судового збору.

08.07.2020 року до суду від позивача надійшла заява (вх. ГСОО № 2-3086/20), в якій він просив просить приєднати до матеріалів справи докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу, поновити йому пропущений строк на подачу таких доказів та прийняти додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8200,01 грн.

При цьому із змісту зазначеної заяви вбачається, що позивач, посилаючись на розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, зазначає, що до моменту отримання рішення суду не знав та не міг знати про результати розгляду даної справи, а в судовому засіданні від 22.06.2020 року він не був присутнім, в зв`язку з чим також не мав можливості зробити заяву про надання доказів протягом 5-ти днів в порядку передбаченому ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши вищевказану заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає таке:

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач при зверненні до суду на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що розмір судових витрат позивача попередньо складається з суми судового збору в розмірі 7570,52 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9569,41 грн., надавши суду відповідний розрахунок.

Разом з тим, до прийняття судом рішення від 22.06.2020 у даній справі позивач не заявив суду про те, що ним будуть подані відповідні докази у строки, визначені ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, підстави заяви (клопотання, заперечення).

Між тим, суд зазначає, що позивач з моменту відкриття провадження у справі - 04.05.2020 року та до моменту прийняття рішення - 22.06.2020 року (що складає 50 днів), не зробив заяву про те, що ним будуть подані докази понесення судових витрат, що свідчить про недотримання позивачем порядку подання відповідних доказів понесення судових витрат.

Як вбачається з відмітки поштової установи на конверті, в якому до суду надійшли заява позивача про ухвалення додаткового рішення та докази понесення витрат на правничу допомогу, це відправлення було здійснено позивачем 06.07.2020, тобто без пропущення строку, визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України, в зв`язку з чим у суду відсутні підстави для поновлення позивачу строку для подання таких доказів.

Між тим, суд зауважує, що оскільки позивачем не подавалась заява про намір подати відповідні докази понесення судових витрат, суд доходить висновку, що дані докази подані з порушенням порядку, визначеного ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд вважає за необхідне наголосити, що положення Господарського процесуального кодексу України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, застосовується і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Такий висновок було викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

З урахуванням вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що заяву позивача про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №916/1191/20 слід залишити без розгляду, оскільки позивачем було порушено порядок подання доказів понесення таких витрат, який визначений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 119, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви вх. ГСОО №2-3086/20 від 08.07.2020 року в частині поновлення строку на подачу доказів понесених судових витрат відмовити.

2.Заяву Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь за вх. ГСОО №2-3086/20 від 08.07.2020 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №916/1191/20 залишити без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 08.07.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Ю.М. Невінгловська