Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/50/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Пасічника Віталія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, вул. Д. Галицького, буд. 27, м. Рівне, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізична особа-підприємець Жолобко Ігоря Миколайовича ( АДРЕСА_2 , ідент.код НОМЕР_2 )

про стягнення заборгованості в сумі 64 055,87 грн

Сторони не з`явилися у судове засідання

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 ФОП Пасічник Віталій Сергійович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення заборгованості в сумі 64 055,87 грн. за договором доручення від 01.01.2019 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" та фізичною особою-підприємцем Жолобко Ігорем Миколайовичем (Повірений), правонаступником якого згідно договору уступки права вимоги №2 в частині грошових вимог від 12.11.2019 є позивач.

Ухвалою суду від 20.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 11.02.2020.

07.02.2020 відповідачем через відділ канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, у якому останній просив зупинити провадження у справі до перегляду в апеляційному порядку справи №918/779/19 про стягнення з ТОВ "Рівнетеплоенерго" на користь ФОП Пасічника Віталія Сергійовича заборгованості за договором №1493 від 10.04.2018, оскільки у своєму рішенні Господарський суд Рівненської області у справі №918/779/19 зазначив, що оплата в сумі 64055,87 грн. була здійснена за договором №1493 від 10.04.2018 в рахунок погашення боргу, з чим ТОВ "Рівнетеплоенерго" не погодилось, відтак подало апеляційну скаргу.

Ухвалою суду від 11.02.2020 повідомлено фізичну особу-підприємця Пасічника Віталія Сергійовича та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізичну особу-підприємця Жолобко Ігоря Миколайовича про дату, час та місце наступного судового засідання, оскільки вказані особи не були присутні у судовому засіданні, за результатами проведення якого судом оголошено перерву.

Ухвалою суду від 20.02.2020 провадження у справі №918/50/20 зупинено до завершення апеляційного перегляду рішення Господарського суду Рівненської області від 23.12.2019 у справі №918/779/19.

Ухвалою суду від 13.04.2020 поновлено провадження у справі №918/50/20, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 05.05.2020.

04.05.2020 відповідачем через відділ канцелярії суду подані додаткові пояснення по справі, відповідно до яких останній посилаючись на встановлені судом апеляційної інстанції обставини у справі №918/779/19, вважає, що позивач ставить вимогу стягнути заборгованість з відповідача в сумі 64 055,87 грн., основного боргу за договором доручення від 01.01.2019 (за послуги за лютий 2019 року), що є фактично оплаченою, відтак просить у позові відмовити.

У судовому засіданні 05.05.2020 судом оголошувалася перерва до 19.05.2020, у зв`язку з неявкою сторін; у судовому засіданні 19.05.2020 - до 02.06.2020.

Судове засідання призначене на 02.06.2020 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Пашкевич І.О., про що помічником судді складено відповідну довідку, яка долучена до матеріалів справи, а також опублікована на офіційному веб-сайті Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 25.06.2020 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 07.07.2020.

У судове засідання 07.07.2020 сторони не забезпечили явки своїх повноважних представників, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у визначеному Зконом порядку. Разом з цим, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

01 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі - Довіритель або відповідач) та Фізичною особою - підприємцем Жолобко Ігорем Миколайовичем (далі - Повірений) було укладено Договір доручення (далі - Договір доручення) з додатками у сфері повернення проблемної дебіторської заборгованості відповідача (а.с. 5-37).

Згідно з пунктом 1.1 Договору доручення Повірений за дорученням Довірителя приймає на себе зобов`язання за винагороду здійснювати від імені Довірителя фактичні і юридичні дії по стягненню заборгованості з фізичних осіб, до яких у Довірителя відповідно до укладених договорів, та/або чинного законодавства України є право вимоги (далі - Боржники), зазначене у Реєстрі/Реєстрах Боржників, що передається Довірителем Повіреному відповідно до умов даного Договору (Додаток № 1 до цього Договору) (далі - Реєстр Боржників) шляхом надання юридичних, організаційних та консультаційних послуг, направлених на зниження рівня заборгованості Боржників перед Довірителем.

Згідно з пунктом 1.3 Договору доручення заборгованістю, стягненою за участю Повіреного, вважається сума грошових коштів, одержаних Довірителем від Боржника протягом строку дії Договору (у тому числі, якщо вказана сума перевищує суму заборгованості Боржника, вказану у Реєстрі Боржників станом на день передачі Реєстру Довірителем Повіреному). Сума заборгованості Боржника перед Довірителем може збільшуватися відповідно до умов укладених між Боржником та Довірителем договорів та/або згідно чинного законодавства України. Заборгованістю, стягненою за участю Повіреного, не вважається сума одержаних Довірителем від Боржника грошових коштів, яка є меншою за суму щомісячних нарахувань. Сторони погодили, що з моменту повної оплати Боржниками заборгованості зобов`язання за цим Договором припиняються в частині стягнення заборгованості Повіреним і сплати винагороди Довірителем щодо відповідних Боржників.

За змістом п. 1.4 Договору доручення дії Повіреного, передбачені цим Договором і спрямовані на виконання доручення Довірителя, вказаного в п. 1.1 даного Договору, здійснюються Повіреним на платній основі. Ставка винагороди Повіреного за виконання передбаченого даним Договором доручення залежить від складності проблемного активу (розміру боргу, строку відсутності/періодичності платежів, строку перебування проблемного активу в роботі із стягнення заборгованості) та зазначається в Додатку/ах № 1 до Договору.

Пунктом 4.6 Договору доручення передбачено, що сума винагороди сплачується Довірителем не пізніше 3-х банківських днів із дати підписання акта наданих послуг.

Відповідно до пункту 6.1 договору доручення Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 березня 2019 року, а в частині здійснення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Договір доручення підписаний представниками сторін та скріплений відбитками печаток останніх.

Як зазначає позивач, за період з січня по квітень 2019 року згідно з Договором дорученням Повірений надавав відповідачу послуги, зокрема, за лютий 2019 (акт виконаних робіт (наданих послуг) від 28.02.2019) - на суму 64 055,87 грн. (а.с. 38).

Вищезазначений акт виконаних робіт (наданих послуг) підписаний Довірителем та Повіреним та скріплені печатками останніх, однак залишився не оплачений.

12.11.2019 між ФОП Жолобко Ігорем Миколайовичем та ФОП Пасічником Віталієм Сергійовичем було укладено Договір уступки права вимоги №2 (далі Договір № 2 (а.с. 49)).

17.11.2019 ФОП Жолобко І.М. листом з описом вкладення надіслав на адресу ТОВ "Рівнетеплоенерго" повідомлення про уступку права вимоги за Договором доручення (а.с. 50-53).

За умовами Договору уступки права вимоги № 2 від 12.11.2019, укладеного між ФОП Жолобком І.М. (Первісний кредитор) і ФОП Пасічником В.С. (Новий кредитор) до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача щодо усієї заборгованості за Договором доручення від 01.01.2019 укладеним між ТОВ "Рівнетеплоенерго" і ФОП Жолобком І.М., у тому числі щодо основного боргу, штрафних санкцій, що підлягають сплаті за договором доручення, а також будь-якої передбаченої законом плати, що підлягає нарахуванню за Договором доручення (в тому числі три проценти річних та інфляційні нарахування) (п.п. 1, 2 Договору №2 ).

З вищенаведеного вбачається, що відповідно до Договору №2 від 12.11.2019 правонаступником Повіреного в частині грошових вимог за Договором доручення від 01.01.2019 щодо не сплаченої заборгованості є Фізична особа - підприємець Пасічник Віталій Сергійович (Позивач).

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із виконанням договору доручення щодо своєчасної сплати наданих послуг, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо.

Проаналізувавши умови укладеного між ТОВ "Рівнетеплоенерго" та ФОП Жолобко Ігорем Миколайовичем Договору доручення від 01.01.2019, суд дійшов висновку, що він містить положення, які за своєю правовою природою відповідають змісту договору надання послуг.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи із вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочини щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняються у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність непогашеної заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 64 055,87 грн. за договором доручення від 01.01.2019, доказів сплати якої ТОВ "Рівнетеплоенерго" не надало. Відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Твердження відповідача про те, що позивач ставить вимогу стягнути заборгованість з відповідача в сумі 64 055,87 грн. основного боргу за договором доручення від 01.01.2019 (за послуги за лютий 2019 року), що є фактично оплаченою, спростовуються наступним.

Так, 07.02.2020 відповідачем через відділ канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, у якому останній просив зупинити провадження у даній справі до перегляду в апеляційному порядку справи №918/779/19 про стягнення з ТОВ "Рівнетеплоенерго" на користь ФОП Пасічника Віталія Сергійовича заборгованості за договором №1493 від 10.04.2018. При цьому, відповідач вказав, що не погоджується з рішенням Господарського суду Рівненської області у справі №918/779/19 від 23.12.2019, оскільки суд зазначив, що оплата в сумі 64055,87 грн. була здійснена за договором №1493 від 10.04.2018 в рахунок погашення боргу, відтак подав апеляційну скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем додано до матеріалів даної справи платіжне доручення №16765 від 15.03.2019 з призначенням платежу "послуги згідно договору №1493 від 10.04.2018" на суму 64 055,87 грн. (а.с. 79).

В результаті апеляційного перегляду у справі №918/779/19, доводи апеляційної скарги ТОВ "Рівнетеплоенерго" були відхилені, а рішення Господарського суду Рівненської області від 23.12.2019 було залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення від 23.12.2019 у справі №918/779/19, звернув увагу, що "в платіжному дорученні № 16765 від 15 березня 2019 року на суму 64055 грн 87 коп. зазначено призначення платежу "згідно договору №1493 від 10.04.2018 року без ПДВ". Поряд з тим, дослідивши акт виконаних робіт від 28 лютого 2019 року вбачається, що він виписаний саме на виконання Договору доручення від 1 січня 2019 року і на суму 64 055 грн 87 коп., яка є ідентичною сумі - яку оплатив Відповідач, на підставі платіжного доручення № 16765 від 15 березня 2019 року на суму 64055 грн 87 коп.".

З огляду на встановлене, з рішень суду першої та апеляційної інстанції вбачається, що оплата в сумі 64 055,87 грн. врахована в якості сплати за договором доручення №16765 від 15.03.2019, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено з огляду на їх не підтвердження (тобто борг оплачений).

Відтак, судом не приймається платіжне доручення №16765 від 15.03.2019 як доказ у даній справі, оскільки воно підтверджує сплату заборгованості за послуги згідно договору №1493 від 10.04.2018 який не є підставою позовних вимог по даній справі.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором доручення в розмірі 64 055,87 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця Пасічника Віталія Сергійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізична особа-підприємець Жолобко Ігоря Миколайовича про стягнення заборгованості в сумі 64 055,87 грн задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, вул. Д. Галицького, буд. 27, м. Рівне, ) на користь фізичної особи-підприємця Пасічника Віталія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 64 055 (шістдесят чотири тисячі п`ятдесят п`ять) грн 87 коп. та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 08.07.2020.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич