ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" червня 2020 р. Cправа № 922/595/20

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Капсулар " (62302, Харківська обл., м. Дергачі, пров. Залізничний, 3/4)

до:Фізичної особи-підприємця Лебідя Олексія Профірійовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 79605,72 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Резніченко Ю.В.

за участю представників:

позивача: Бедрицька О.О. (в режимі відеоконференції)

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

19.03.2020 р. до Господарського суду Вінницької області з Господарського суду Харківської області за підсудністю надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Капсулар" до Фізичної особи-підприємця Лебідя Олексія Профірійовича про стягнення 79605,72 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Розглянувши матеріали позовної заяви, Господарський суд Вінницької області у складі судді Яремчука Ю.О. своєю ухвалою від 23.03.2020 р. відкрив провадження у справі № 922/595/20, постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 22.04.2020 р. та повідомлено учасників справи про призначене підготовче засідання.

У судове засідання 22.04.2020 р. представники учасників справи не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання у справі належним чином повідомлені, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Разом із цим, 14.04.2020 р. та 21.04.2020 р. (електронною поштою та засобами поштового зв`язку відповідно) до суду надійшли клопотання позивача (№49 від 14.04.2020 р.) про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із карантинними заходами в державі.

Суд, дослідивши вищевказане клопотання, прийшов до висновку про його задоволення.

Ухвалою суду від 22.04.2020 р. підготовче засідання у справі відкладено на 05.05.2020 р. Встановлено учасникам справ строк для вчинення процесуальних дій до 05.05.2020 р.

За результатами проведеного судового засідання 05.05.2020 р. суд постановив продовжити строк підготовчого провадження у справі з власної ініціативи на 30 днів відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Ухвалою суду 05.05.2020 р. повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання, що відбудеться "04" червня 2020 р. о 15:30 год.; задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Капсулар" Шпіньової Олени Михайлівни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 922/595/20.

На визначену судом дату 04.06.2020 р. в судове засідання з`явився представник позивача в режимі відеоконференції з Господарським судом Харківської області. Представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце підготовчого засідання у справі належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи.

За результатами проведеного судового засідання 04.06.2020 р. суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 24.06.2020 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 05.05.2020 р. повідомлено учасників справи про судове засідання для розгляду справи по суті, що відбудеться 24.06.2020 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача в режимі відеоконференції.

Представник відповідача не з`явився, про дату, час місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення № 109 від 23.06.2020 р., яке наявне в матеріалах справи.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

27.09.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Капсулар", як постачальник та Фізичною особою-підприємцем Лебідь Олексієм Профірійовичем, як дистриб`ютор було укладено дистриб`юторський договір № 27092016.

Згідно п. 2.1. договору, постачальник на умовах, передбачених цим договором, передає товар дистриб`ютору, а дистриб`ютор здійснює його продаж своїм клієнтам, і здійснює постачальнику своєчасну оплату отриманого від нього товару.

Відповідно до п. 3.1. договору, асортимент та кількість кожної партії товару, що повинна бути поставлена дистриб`ютору, визначається в замовленні (заявці) на поставку товару від дистриб`ютора, яка узгоджується з постачальником.

Загальна сума договору та кількість товару, визначається шляхом підсумовування вартості та кількості товару, поставленого за цим договором (п. 4.1. договору),

Пунктом 7.4. договору встановлено, що оплата кожної отриманої партії товару здійснюється дистриб`ютором в безготівковій формі протягом 21 календарних днів з поставки товару на склад дистриб`ютора. Датою поставки є дата зазначена у накладній на поставку певної партії товару. Отримана постачальником від дистриб`ютора сума грошових коштів за товар зараховується постачальником у рахунок закриття видаткової накладної, по якій дистриб`ютор отримав товар раніше, та яка їм на момент перерахування коштів не сплачена. У тому ж порядку здійснюється закриття видаткових накладних у разі повернення товару дистриб`ютором постачальнику.

Договір вступає в силу з дня його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2016 року, а за грошовими зобов`язаннями - до їх повного виконання (п. 14.1. договору).

Строк дії цього договору автоматично продовжується строком на один рік у випадку, коли жодна із сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої участі в цьому договорі, але не пізніше, ніж за один місяць до закінчення терміну дії (п. 14.2. договору).

27.09.2016 р. між сторонами було підписано Специфікацію № 1 до договору № 27092016 від 27.09.2016 р., якою погоджено ціну та найменування товару, що поставляється.

На умовах вищевказаного договору та специфікації відповідач отримав у власність товар (ікра імітована - в асортименті), що підтверджується видатковими накладними: № 625 від 09.09.2018 р. на суму 13 118,40 грн; № 666 від 23.09.2018 р. на суму 30 916,80 грн; № 770 від 21.10.2018 р. на суму 40 331,52 р.

Поставлений позивачем товар прийнято відповідальною особою Відповідача за формою № 1-ТН на підставі: ТТН № Р625 від 09 вересня 2018 року; ТТН № Р666 від 23 вересня 2018 року; ТТН № Р770 від 21 жовтня 2018 року.

Всього відповідач отримав по даним накладним товар на загальну суму 84 366,72 грн.

Відповідачем було здійснено часткову проплату за поставлений товар, а саме 12.12.2018 р. відповідач перерахував на банківський рахунок Постачальника 4118,40 грн, 12.12.2018 р. перерахував 9000,00 грн, 12.02.2019 р. перерахував 20000,00 грн.

Загальна сума отриманих постачальником грошових коштів складає 33 118,40 грн.

Листом вих. № 84 від 02.05.2019 р. ТОВ «Капсулар» було направлено Претензію на ім`я Дистриб`ютора ФОП Лебідь О.П . з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 51 248,32 грн.

На заявлену Претензію ТОВ «Капсулар» отримано лист-відповідь вх. № 57 від 04.06.2019 р. (вих. № 28/05/19 від 28.05.2019 р.), яким Дистриб`ютор просив дозволити відстрочку оплати заборгованості до 01.09.2019 р., однак своїх зобов`язань з оплати поставленого товару Дистриб`ютор на день подання позовної заяви не виконав.

Таким чином, станом на час звернення до суду з позовом за Дистриб`юторським договором № 27092016 від 27 вересня 2016 року ФОП Лебідьом О.П. не оплачено Товару на суму 51 248, 32 грн., що підтверджується наданими позивачем доказами.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3 % річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 2 223,49 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 861,43 грн та пеню у розмірі 21 272,48 грн.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 6 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов`язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Спір у даній справі виник у зв`язку з порушенням виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині повної оплати за поставлений позивачем товар згідно видаткових накладних № 625 від 09.09.2018 р. на суму 13 118,40 грн; № 666 від 23.09.2018 р. на суму 30 916,80 грн; № 770 від 21.10.2018 р. на суму 40 331,52 р.

Внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 51 248,32 грн, яка станом на день розгляду даної справи є непогашеною, відповідачем у встановленому законом порядку не спростована та не заперечена.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно - розпорядчого документа на майно.

Позивач свої обов`язки по поставці товару виконав належним чином, вказані видаткові накладні скріплені печаткою пзивача та підписами обох сторін позивача та відповідача.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 7.4 Договору обумовлено, що оплата кожної отриманої партії товару здійснюється дистриб`ютором в безготівковій формі протягом 21 календарних днів з поставки товару на склад дистриб`ютора. Датою поставки є дата зазначена у накладній на поставку певної партії товару. Отримана постачальником від дистриб`ютора сума грошових коштів за товар зараховується постачальником у рахунок закриття видаткової накладної, по якій дистриб`ютор отримав товар раніше, та яка їм на момент перерахування коштів не сплачена. У тому ж порядку здійснюється закриття видаткових накладних у разі повернення товару дистриб`ютором постачальник.

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості у відповідача та ним не надано суду жодних доказів у спростування цієї заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення вартості неоплаченого товару в сумі 51 248,32 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, оскільки вартість отриманого товару відповідачем повністю не сплачена, що в свою чергу надає позивачеві право на нарахування відповідачеві штрафних санкцій, передбачених умовами договору.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 51 248,32 грн.

Відповідно до п. 12.3. договору, у випадку, якщо дистриб`ютор у термін, зазначений у п. 7.4. договору не оплатив або оплатив не в повному обсязі отриманий товар, він зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожен календарний день несплати. Пеня буде нараховуватися протягом одного року з дати, коли дистриб`ютор був зобов`язаний оплатити партію товару.

На підставі п. 12.3. договору позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 21 272,48грн.

Згідно ст.ст.611,549,551 ЦК України, у разi порушення зобов`язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу позивача щодо стягнення пені у сумі 21 272,48 грн слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач розрахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 2 223,49 грн та 4 861,43 грн інфляційних втрат згідно наданого розрахунку, який знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим, вимоги позивача щодо стягнення у сумі 2 223,49 грн та 4 861,43 грн інфляційних втрат слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про задоволення позову.

Таким чином, рішення господарського суду відповідає завданням господарського судочинства, що цілком узгоджується із положеннями ст.2 та ч. 3 ст.236 ГПК України.

Що стосується розподілу судових витрат, то в силу положень ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лебідя Олексія Профірійовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капсулар " (62302, Харківська обл., м. Дергачі, пров. Залізничний, 3/4, ) 51 248,32 грн сума основного боргу; 21 272,48 грн пені; 3% річних у сумі 2 223,49 грн; 4 861,43 грн інфляційних втрат та 2 102,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 01 липня 2020 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (62302, Харківська обл., м. Дергачі, пров. Залізничний, 3/4)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1 )