ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1013/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм", м. Харків
до Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Охоче", с. Охоче
про стягнення 618701,46 грн.
за участю представників:

позивача - Крайз О.І.

відповідача - Пакаренін А.А.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новакорм" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Охоче" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача штрафної неустойки у розмірі 820605,18 грн., 3% річних у розмірі 88354,35 грн., інфляційних збитків у розмірі 331141,79 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов договору поставки № 01-07 від 01.07.2016 щодо здійснення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.04.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" до Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Охоче" про стягнення 1240101,32 грн. було залишено без руху; визначено позивачеві наступний спосіб усунення недоліків: надати докази сплати судового збору у розмірі 18601,52 грн., надати докази відправлення на адресу відповідача копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів з дня вручення копії даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 07.04.2020 позивач надав до суду заяву про усунення недоліків (вх.№ 9032 від 13.04.2020).

У зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви ухвалою господарського суду Харківської області від 21.04.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 14.05.2020 о 11:00.

14 травня 2020 року судом було постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 28.05.2020 о 12:00.

Відповідач, через канцелярію суду 14.05.2020 за вх.№ 10923, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив суд застосувати позовну давність до вимог позивача та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

28 травня 2020 року судом було постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 04.06.2020 о 14:00.

04 червня 2020 року позивач надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивача штрафну неустойку у розмірі 430224,69 грн., 3% річних у розмірі 47210,91 грн. та інфляційні збитки у розмірі 141265,79 грн. Також, позивач просив суд вирішити питання щодо повернення зайво сплаченого судового збору.

У підготовчому засіданні 04.06.2020, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про прийняття до розгляду заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог та розгляд справи з її урахуванням.

Також, у підготовчому засіданні 04.06.2020, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.06.2020 о 09:30.

Відповідач, через канцелярію суду 18.06.2020 за вх.№ 13782, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив суд застосувати позовну давність щодо вимог позивача про стягнення штрафної неустойки, 3% річних та інфляційних збитків, та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.06.2020 було задоволено клопотання відповідача про зобов`язання позивача надати до суду для дослідження оригінали документів.

Також, 18.06.2020 судом було постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 23.06.2020 о 09:00.

23.06.2020 судом було постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 25.06.2020 о 15:15.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.06.2020 відмовлено в задоволенні заяви відповідача про поновлення строку на пред`явлення клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог; залишено без розгляду клопотання відповідача про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог; відмовлено в задоволенні заяви відповідача про поновлення строку на пред`явлення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи; залишено без розгляду клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні 25.06.2020, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відмову в задоволенні клопотання відповідача про виклик і допит свідків.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.06.2020 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 25.06.2020 позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.06.2020 проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.07.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новакорм" (постачальник) та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Охоче" (покупець) було укладено договір поставки № 01-07 (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору, постачальник зобов`язався передати у власність покупця комбікорм (товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору.

У відповідності до пункту 5.1. договору, оплата товару повинна проводитися в національній валюті України - гривні шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 5 банківських днів з дати відвантаження товару.

Пункту 7.2. договору було передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов даного договору покупець сплачує постачальнику на вимогу останнього штрафну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховувалася від загальної вартості неоплаченої партії товару за кожен день прострочення до моменту фактичного виконання покупцем свого зобов`язання за цим договором.

Згідно п. 9.1. договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту його повного виконання.

Відповідно до п. 9.2. договору, сторони домовились, що за даним договором строк позовної давності у зв`язку з недоліками товару та строк позовної давності про стягнення неустойки складає 3 (три) роки.

Також, п. 9.11. договору було передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016.

05 липня 2016 року між сторонами буда укладена додаткова угода № 1 до договору, якою сторони внесли зміни до п.3.1. договору.

01 грудня 2016 року між сторонами буда укладена додаткова угода № 2 до договору, якою сторони внесли зміни до п. 5.1. договору, яким передбачено, що оплата товару, що поставляється за даним договором, проводитися в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Покупець сплачує товар протягом 21 календарного дня з дати відвантаження товару.

30 грудня 2016 року між сторонами буда укладена додаткова угода № 2/1 до договору, якою сторони внесли зміни до п. 3.1. договору, яким передбачено, що кількість і асортимент кожної партії товару вказуються у видатковій накладній, яка є невід`ємною частиною цього договору та складена на підставі замовлення покупця. Накладні оформлюються на кожну партію товару, що поставляється і мають силу специфікацій до цього договору. Також, даною додатковою угодою були внесені зміни до п. 9.11. договору, яким було передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017.

15 лютого 2017 року між сторонами буда укладена додаткова угода № 3 до договору, якою сторони внесли зміни до п. 13 договору.

29 грудня 2017 року між сторонами буда укладена додаткова угода № 4 до договору, якою сторони внесли зміни до п. 9.11. договору та виклали його у наступній редакції: "Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018, але у будь-якому разі до повного виконання зобов`язання сторонами за цим договором".

Згідно умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар за договором на загальну суму 25641072,66 грн., що підтверджується видатковими накладними за період з липня 2016 року по червень 2018 року (том 1 а.с. 193 - 243, том 2 а.с. 1 - 125).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов договору, відповідач здійснював розрахунки за поставлений товар з простроченням платежів, чим порушив умови договору.

У зв`язку із порушенням відповідачем грошових зобов`язань за договором позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафної неустойки, 3% річних та інфляційних збитків.

Надаючи з урахуванням вищевикладеного правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Тобто, законодавець покладає на постачальника обов`язок здійснити поставку товару, а споживач зобов`язаний його прийняти і оплатити.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У статті 235 ГК України передбачено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Відповідно до статті 237 ГК України, підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.

Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із статтею 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Разом з цим, суд зазначає, що сторони договору мають право врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 ЦК) (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.06.2017 у справі № 910/2031/16 та у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 916/804/17).

Таким чином, виходячи з умов пункту 5.1. договору, та встановивши його порушення відповідачем, господарський суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на підставі п. 7.2. та п. 9.2. договору штрафної неустойки у розмірі 430224,69 грн. за період з 02.04.2017 по 29.07.2018.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 47210,91 грн. та інфляційних збитків у розмірі 141265,79 грн. за період з 02.04.2017 по 29.07.2018, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому суд зазначає, що доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву не підтверджуються матеріалами справи, підстави для застосування позовної давності відсутні, у зв`язку з чим заява відповідача про застосування позовної давності підлягає відхиленню. Так, відповідно до п. 9.2. договору строк позовної давності у зв`язку з недоліками товару та строк позовної давності про стягнення неустойки складає 3 (три) роки. Відповідно до умов додаткової угоди № 4 до договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018, але у будь-якому разі до повного виконання зобов`язання сторонами за цим договором. Окрім того, відповідачем в спростування позовних вимог не було надано до суду відповідного контррозрахунку 3% річних у розмірі 47210,91 грн. та інфляційних збитків у розмірі 141265,79 грн.

З огляду на вищевикладене, перевіривши розрахунки позивача 3% річних у розмірі 47210,91 грн. та інфляційних збитків у розмірі 141265,79 грн. за період з 02.04.2017 по 29.07.2018, суд дійшов висновку про обґрунтованість даних вимог позивача та наявність підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 47210,91 грн. та інфляційних збитків у розмірі 141265,79 грн.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підтверджуються матеріалів справи, вони не спростовані відповідачем та є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 9280,52 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Охоче" (63262, Харківська область, Нововодолазький район, с. Охоче, вул. Польова, буд. 3, ідентифікаційний код 00852973) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, ідентифікаційний код 40557266) штрафну неустойку у розмірі 430224,69 грн., 3% річних у розмірі 47210,91 грн., інфляційні збитки у розмірі 141265,86 грн. та 9280,52 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новакорм" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, ідентифікаційний код 40557266).

Відповідач: Сільськогосподарське приватне акціонерне товариство "Охоче" (63262, Харківська область, Нововодолазький район, с. Охоче, вул. Польова, буд. 3, ідентифікаційний код 00852973).

Повне рішення складено "06" липня 2020 р.

Суддя А.М. Буракова