ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020м. ДніпроСправа №904/2102/20

За позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця АТ "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості недостачі вантажу

Суддя Ярошенко В.І.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ПРОЦЕДУРА

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 10 044 88 грн.

Ухвалою суду від 21.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/2102/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.05.2020 від відповідача надійшов відзив на позов.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 4 розділу Х Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) ") передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

25.06.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, до якої позивачем додано належним чином засвідчені копії платіжного доручення № від 19.03.2020 на суму 4 502 508,30 грн та змін від 06.02.2020 до специфікації №7 від 31.01.2020 до договору №19/157 від 04.07.2019.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані виявленням недостачі вугілля кам`яного у вагоні №63425086 під час перевезення вантажу.

Позиція відповідача

Відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що доданий до позовної заяви рахунок-фактура №1602-2 від 16.02.2020 не може бути визнаний належним документом, що підтверджує вартість вантажу, оскільки наданий не вантажовідправником. Також, відповідач зазначає, що позивачем не надано копії платіжного доручення або іншого документу, який свідчить про сплату позивачем вартості отриманого вантажу і, як наслідок, понесення ним збитків.

Крім того, відповідач не погоджується із сумою заявлених позивачем до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх не співмірністю складності справи та ціні позову.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

04.07.2019 між Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" (далі - покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдинг" (далі - постачальник) було укладено договір №19/157 (далі - договір, арк. с.15-23), відповідно до умов пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію (далі - ресурс) за марочним складом, ціною та кількістю, які вказані у відповідних специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору, та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.2 договору визначено, що обсяги та строки (періоди) поставок ресурсу узгоджуються сторонами шляхом підписання відповідних специфікацій до даного договору.

Даний договір дії з моменту його підписання та скріплення печатками сторін до 30.05.2020; закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим договором (пункти 10.4, 10.5 договору).

До договору сторонами було підписано специфікацію №7 від 31.01.2020 (арк. с. 24-25), в якій узгоджено поставку вугілля кам`яного Г (Г2) О-100 (код УКТ ВЕД-2701) ТУ 05.1-5 2018 у кількості 13 260 т на загальну суму 38 586 600 грн з ПДВ, на умовах поставки "FCA, станція відправлення" згідно з міжнародними правилами "Інкотермс" в редакції 2000 року (пункт 1 специфікації №7 від 31.01.2020). Строки відвантаження та поставки: з 01.02.2020 до 29.02.2020 (пункти 2, 3 специфікації №7 від 31.01.2020). Вантажоодержувач - ПрАТ "Запоріжкокс", станція Запоріжжя-Ліве. Реквізити вантажовідправника(ів): ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ", станція Родинська та/або ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", станція Добропілля (пункт 5 специфікації №7 від 31.01.2020 з урахуванням змін до специфікації від 06.02.2020).

На виконання умов договору та вказаної вище специфікації за залізничною накладною №53845376 зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було відправлено одержувачу - Приватному акціонерному товариству "Запоріжкокс" вантаж - концентрат вугільний марки Г (Г2) О-100 у вагонах №№ 53534459, 53748133, 59667410, 63245385, 63425086 (арк. с. 11).

Відповідно до вказаної накладної залізниця зобов`язалась доставити вантаж Приватному акціонерному товариству "Запоріжкокс" на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі - Статут), останній визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; регламентує організацію та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

У відповідності до статті 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

При надходженні вагонів на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, на підставі актів загальної форми №44617 від 24.02.2020 станції Покровськ Донецької залізниці та №50700 від 25.02.2020 станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, було проведено комісійну видачу вантажу вантажоодержувачу з перевіркою маси у вагоні №63425086 відповідно до статті 24 Статуту. Під час зважування вагону виявлено, що маса вантажу не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

Згідно з комерційним актом №460005/176 від 27.02.2020 при зважуванні вагону №63425086 на справних електронних вагонних вагах ПАТ "Запоріжсталь" №48240714, прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під №0183 (огляд-перевірка 18.12.2019), виявилось нетто 59450 кг, що менше вантажного документу на 3850 кг. Над 1-2 люками порушене маркування, виїмка довжиною 300 см, шириною 280 см, глибиною 50-70 см. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважування дані не змінилися (арк. с. 12-13).

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, позивачем із урахуванням норми недостачі 1% маси, зазначеної в перевізних документах, були вирахувано нестачу вантажу у вагоні №63425086 та розраховано її вартість, яка склала 10 044,88 грн. Вказану суму вартості недостачі вантажу позивач просить стягнути з відповідача, що і є причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Статтею 114 Статуту передбачено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за незбережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж.

Оскільки спірний вагон із концентратом вугільним був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень статті 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1% маси, зазначеної в перевізних документах, - для мінерального палива в твердому стані. У залізничній накладній №53845376 відсутні відомості про те, що вантаж був відправлений у вологому стані.

З урахуванням норми природної втрати (1%), відповідальна недостача концентрату вугільного (в твердому стані) у вагоні №63425086 під час перевезення становить 3217 кг або 3,217 т (3850 кг - 633 кг).

Відповідно до статті 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

З приводу визначення вартості недостачі вантажу, а також правовірності здійсненого позивачем розрахунку суд зазначає таке.

Відповідно до умов пункту 1.1 договору ціна на вугільну продукцію, що підлягає поставці за цим договором, вказується в специфікаціях.

Зі змісту пункту 1 специфікації №7 від 31.01.2020 до договору вбачається, що базова ціна вугілля кам`яного марки Г (Г2) О-100 без ПДВ становить 2425 грн за тону.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що оплата ресурсу покупцем здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в цьому договорі, в розмірі вартості фактично поставленого постачальником та прийнятого покупцем ресурсу, протягом 14 календарних днів з дати поставки ресурсу.

Датою оплати ресурсу вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (пункт 5.3 договору).

З наявного у матеріалах справи платіжного доручення №6 від 19.03.2020 вбачається, що позивачем 19.03.2020 було здійснено оплату за договором в сумі 4 502 508,30 грн.

Згідно з вказаним рахунком-фактурою №1602-2 від 16.02.2020 до договору фактична ціна поставленої позивачу вугілля кам`яного становить 2 602,03 грн без ПДВ.

Отже, відповідна недостача концентрату вугільного (вугілля кам`яного) у вагоні №63425086 під час перевезення розраховується наступним чином:

- 2 602,03 грн (вартість 1 т вугілля без ПДВ) х 3,217 т (нестача з урахуванням норми природної втрати) = 8 370,73 грн без ПДВ та 10 044,88 грн з ПДВ.

Враховуючи викладене, вартість виявленої недостачі у вагоні №63425086, з урахуванням норми природної втрати, становить 10 044,88 грн.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного, відповідальність за вагову недостачу концентрату вугільного (вугілля кам`яного) слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

У відповідності до статті 129 Статуту залізниць України обставини, засвідчені комерційним актом, є підставою для матеріальної відповідальності залізниці.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку вартості вагової недостачі концентрату вугільного (вугілля кам`яного) судом встановлено, що він виконаний у відповідності до вимог законодавства та фактичних обставин справи.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, не заслуговують на увагу суду, оскільки не спростовують обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн покладаються на відповідача.

Доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, вимогу про розподіл яких викладено в прохальній частині позовної заяви, позивачем на дату ухвалення рішення у справі не надано.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи ґедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4; ідентифікаційний код 00191224) 10 044,88 грн вартості недостачі вантажу та 2102 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням приписів пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06.07.2020.

Суддя В.І. Ярошенко