ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
01.07.2020р. Справа № 905/1144/20
Господарський суд Донецької області у складі судді Макарової Ю.В., розглянувши заяву №540/06-01 від 18.06.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв, м.Черкаси, про видачу судового наказу про стягнення з Донецького апеляційного суду, м.Маріуполь Донецької області, заборгованості за спожитий у січні 2020 природний газ у розмірі 7 479,03грн,
Товариство з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв м.Черкаси звернулось до господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Донецького апеляційного суду м.Маріуполь заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 7 479,03грн.
В обґрунтування вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником умов договору про постачання природного газу №С/568-19 від 04.10.2019 з Додатковими угодами до нього щодо оплати в повному обсязі поставленого у січні 2020 природного газу відповідно до Акту приймання-передачі природного газу №РН-0000427 від 31.01.2020.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу виходячи з наступного:
Частиною 1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
За приписами п.7 ч.1 статті 155 ГПК України суд під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Водночас, за приписами п.3 ч.1 ст.152 ГПК України підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, звернення з вимогою, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права та наявності заборгованості саме за договором.
Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст.15 ГПК України).
Також суд, вважає за необхідне зазначити, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (акти, листування, рух коштів, виписки банку), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.
Відтак, безспірні вимоги мають бути заявлені виходячи з невиконання договірних зобов`язань та підтверджені відповідним доказом.
В силу приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до умов договору про постачання природного газу №С/568-19 від 04.10.2019 постачальник (Товариство з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв) зобов`язався поставити споживачу (Донецькому апеляційному суду) природний газ в обсягах і порядку, передбачених даним договором (п.1 договору).
Постачальник зобов`язався передати споживачу газ в обсягах 25,0тис.куб.м. з 15 жовтня 2019 по 31 грудня 2019 (п.1.5. договору про постачання природного газу №С/568-19 від 04.10.2019).
Відповідно до п.6 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.
Шляхом підписання Додаткової угоди №3 до договору про постачання природного газу №С/568-19 від 04.10.2019 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору на період достатній для проведення зукупівлі на початку 2020.
Додатковою угодою №4 пункт 1.5. договору про постачання природного газу №С/568-19 від 04.10.2019 доповнено наступним абзацом: «Постачальник передає споживачу природний газ у січні 2020 року в обсягах 4,209тис.куб.м.».
Пунктом 2 Додатковою угодою №4 також встановлено, що ціна газу, що передається по цій додатковій угоді за 1000,0 кубічних метрів газу без ПДВ складає 5940,00грн., крім того податок на додану вартість - 1188,00грн. Всього до сплати за 1000куб.м. природного газу - 7128,00грн.
Матеріали заяви про видачу судового наказу містять відповідь №3.10-10/71/2020 від 21.05.2020 на вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв №168/082-19 від 13.05.2020 про сплату заборгованості, у якій Донецький апеляційний суд, посилаючись на перевищення суми за спожитий газ в січні 2020 на 20 відсотків від суми за договором про постачання природного газу №С/568-19 від 04.10.2019, тобто на суму 7479,03грн, заявляє про неможливість оплатити заявлені вимоги. Також Донецький апеляційний суд у своєму листі вказує на те, що питання фінансових зобов`язань на заявлену до стягнення суму заборгованості у розмірі 7479,03грн виходять за межі договору та повинні вирішуватись в судовому порядку.
Враховуючи викладене, за висновками суду між сторонами існує спір відносно того, що заявлена до стягнення сума заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 7 479,03грн виникла саме за договором №С/568-19 від 04.10.2019, на що посилається заявник в обґрунтування поданої заяви про видачу судового наказу.
З огляду на обставини постачання у спірному місяці природного газу в більшому розмірі ніж передбачено договором №С/568-19 від 04.10.2019, враховуючи регулювання правовідносин між сторонами також приписами Закону України «Про публічні закупівлі», заявлені вимоги заявника не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження з огляду на приписи ч.1 ст.148 ГПК України, оскільки при розгляді вимог заявника суду необхідно встановити та надати оцінку на якій саме правовій підставі виникла заявлена заборгованість, що є неможливим при розгляді заяв у наказному провадженні через обмеження повноважень суду в межах даного провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.148 ПК України, у зв`язку з чим відмовляє у видачі судового наказу на підставі п.3 ч.1 ст.152 ГПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.148, п.3 ч.1 ст.152, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв м.Черкаси, у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Донецького апеляційного суду м.Маріуполь заборгованість за спожитий у січні 2020 природний газ у розмірі 7 479,03грн.
Роз`яснити заявнику, що відповідно до положень ч.2 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч.1ст.152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Ухвала набирає законної сили 01.07.2020 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили, з урахуванням приписів п. 4 розділу Х Прикінцевих положень цього кодексу, що внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30.03.2020.

Суддя Ю.В. Макарова