ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
09.07.2020р. Справа № 905/482/20
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.
при секретарі судового засідання Пузіковій Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
про розподіл витрат на професійну правову допомогу,
про: стягнення 186.097,93 грн., -
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явились;
від відповідача: не з`явились;
В провадженні Господарського суду Донецької області перебувала справа №905/482/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Луганськ про стягнення 186.097,93 грн.
Рішенням господарського суду Донецької області від 02.06.2020 у справі №905/482/20 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Луганськ на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" основного боргу - 135.956,17 грн., пеню 20.428,17 грн., 3% річних 8863,48 грн., інфляційні 20.846,32 грн. та судовий збір у розмірі 2791,41 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

30.06.2020 на адресу суду від Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" надійшло клопотання вих.№09/905/482/20 від 23.06.2020 про долучення доказів по справі (вх.11951/20 від 30.06.20), в якому заявник просить задовольнити позовну вимогу щодо стягнення витрат, понесених позивачем на надання йому правової допомоги.

До вказаного клопотання додано оригінал платіжного доручення № від 19.06.2020 на суму 5644,57 грн. про сплату адвокатських послуг за травень 2020 року за договором № 845 від 30.03.2018.

Цього ж дня, до канцелярії суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" вих.№09/905/482/20 від 23.06.2020 про поновлення пропущеного процесуального строку (вх.№11953/20 від 30.06.2020), в якій останній просить поновити строк для подання доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на введення постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 карантину та роботу підприємств у режимі віддаленого доступу.

Ухвалою від 01.07.2020 призначено судове засідання з розгляду заяви на 09.07.2020; визнано явку представників сторін не обов`язковою; запропоновано відповідачу не пізніше 08.07.2020 письмово висловити свою позицію стосовно клопотання Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про стягнення витрат, понесених позивачем на надання йому правової допомоги, з наданням відповідних доказів на підтвердження аргументів (за наявності).

Про дату, час та місце судового засідання повідомлено Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" та Квартирно-експлуатаційний відділ м.Луганськ відповідними телефонограмами, що містяться в матеріалах справи, а також шляхом направлення відповідної ухвали на адресу місцезнаходження сторін поштою.

06.07.2020 на офіційну електронну адресу суду відповідачем надіслано пояснення від 06.07.2020 № 524/2405 (вх..№04-18/2738).

Згідно довідки відділу аналітичного та інформаційного забезпечення Господарського суду Донецької області від 06.07.2020 № 04-18/2738, пояснення щодо клопотання про долучення доказів по справі № 905/482/20 кваліфікованим електронним підписом не скріплені.

В судове засідання 09.07.2020 позивач та відповідач своїх представників не направили.

Враховуючи, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, сторонами не заявлялось клопотання про відкладення розгляду заяв позивача, тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Щодо пояснення відповідача від 06.07.2020 № 524/2405 (вх..№04-18/2738 від 06.07.2020) суд зазначає наступне.

Зі змісту цього пояснення та доданих документів вбачається відсутність доказів надсилання його суду у паперовій формі та копії таких пояснень іншій стороні.

Вказане пояснення не скріплене електронним цифровим підписом, про що відділом аналітичного та інформаційного забезпечення Господарського суду Донецької області складено довідку.

За вимогами ч.8 ст.42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Статтею 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ст.6 цього ж закону створення електронного документу завершується накладанням електронного підпису.

Отже, електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу (приєднані файли), скріпленого електронним цифровим підписом. Документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису (ЕЦП) не належать до офіційних.

Згідно з ч.2, ч.4 ст.170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, залишає її без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд залишає без розгляду пояснення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ б/н від 06.07.2020 (вх.№04-18/2738 від 06.07.2020) щодо клопотання про долучення доказів від 23.06.2020 вих.№09/905/482/20.

Щодо розподілу витрат на професійну правову допомогу у справі № 905/482/20.

Як вбачається, позивач звернувся із позовом у цій справі, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про відшкодування витрат електроенергії №1626 від 01.08.2017р. у сумі 186.097,93 грн., з яких: 135.956,17 грн. - основного боргу, 8.867,27 грн. - 3% річних, 20.846,32 грн. - інфляційні втрати, 20.428,17 грн. пеня. Водночас до стягнення позивач також заявив 2791,47 грн. судового збору і витрати на послуги адвоката у сумі 5644,57 грн..

Ухвалюючи рішення у справі № 905/482/20, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача основного боргу - 135.956,17 грн., пені 20.428,17 грн., 3% річних 8863,48 грн., інфляційних 20.846,32 грн. та судового збору у розмірі 2791,41 грн.

Водночас суд не вирішив питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 2 ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, оскільки суд не вирішив питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, що віднесено чинним процесуальним законом до судових витрат, тому наявні підстави для ухвалення додаткового судового рішення у справі № 905/482/20.

Суд враховує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст.126 ГПК України).

Матеріали справи свідчать, що разом з позовною заявою Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" подано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які поніс та очікує понести позивач у зв`язку із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5644,57 грн.

До позовної заяви позивачем також було додано договір № 845 про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 30.03.2018 року, укладений між Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", додаткові угоди №4 від 03.12.2018, №26 від 09.12.2019, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Адвокатського об`єднання «Всеукраїнська адвокатська допомога», рішення Адвокатського об`єднання «Всеукраїнська адвокатська допомога» № 2 від 07.03.2018 щодо прийняття до складу адвокатів згідно переліку, довіреність Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" від 02.01.2020 № 6 на ім`я адвоката Щербакової Наталії Владиславівни, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4916 від 29.11.2017 ОСОБА_1 .

Отже, позивачем виконано приписи ч.1 ст. 124 ГПК України, надано суду разом з першою заявою по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

25.05.2020 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання від 01.05.2020 № 09/905/482/20 про долучення доказів (вх.№9462/20), а саме: додаткової угоди № 48 від 12.02.2020 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 845 від 30.03.2018, акт приймання-передачі наданих послуг від 01.05.2020 до додаткової угоди № 48 від 12.02.2020 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 845 від 30.03.2018, розрахунок розміру винагороди від 01.05.2020 на суму 5644,57 грн.

В цьому клопотанні позивач також вказував, що відповідно до ч.9 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ним будуть подані докази саме оплати наданих послуг з правової допомоги (оригінал платіжного доручення).

Як вже зазначалось, згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд враховує, що справа № 905/482/20 розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. Рішення по суті спору прийнято судом 02.06.2020р.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч.8 ст.252 ГПК України).

Отже, позивач мав подати суду докази фактично понесених витрат на послуги з правової допомоги у зв`язку з розглядом цієї справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тобто, до 09.06.2020 включно (06.06.20 - 08.06.20 не робочі дні)

30.06.2020 на адресу суду від Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" надійшло клопотання вих.№09/905/482/20 від 23.06.2020 про долучення доказів по справі (вх.11951/20 від 30.06.20), в якому заявник просить задовольнити позовну вимогу щодо стягнення витрат, понесених позивачем на надання йому правової допомоги. До вказаного клопотання додано оригінал платіжного доручення № від 19.06.2020 на суму 5644,57 грн. про сплату адвокатських послуг за травень 2020 року за договором № 845 від 30.03.2018.

Цього ж дня позивачем подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку (вх.№11953/20 від 30.06.2020), яка мотивована встановленням постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" карантину та отримання позивачем із запізненням у зв`язку з карантином платіжного доручення про фактичні витрати, понесені позивачем на надання правової допомоги, а також роботою підприємств у режимі віддаленого доступу.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків визначений статтею 119 ГПК України. Так, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Згідно Указу Президента України від 13.03.2020 № 87/2020 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 (з подальшими змінами), з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України від 30.03.2020р. N 540-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), що набрав чинності 02.04.2020, доповнено Розділ X ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Господарського процесуального кодексу України пунктом 4 наступного змісту:

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Отже, законодавець встановив, що перебіг процесуальних строків залежить від настання події - скасування карантину в Україні.

Згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 N 291, від 04.05.2020 343 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", якими продовжено карантин на території України до 22 травня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 N 392 дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", продовжено на всій території України з урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 N 500 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", що набрала чинності з 22.06.2020, строк дії карантину, встановленого у постанові Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. N 480, продовжено до 31 липня 2020 року.

Суд виходить з того, що право учасників справи на справедливий суд не може бути обмеженим. Між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд переважає природне право осіб на життя та безпечне довкілля, обов`язок щодо забезпечення якого покладено на державу Україна.

З огляду на зазначене, суд вважає поважними наведені позивачем причини пропуску процесуального строку на подання доказів фактично понесених ним витрат на оплату послуг з професійної правничої допомоги, тому задовольняє заяву Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про поновлення пропущеного процесуального строку вих.№09/905/482/20 від 23.06.2020 (вх.№11953/20 від 30.06.2020) та приймає подане позивачем платіжне доручення № від 19.06.2020 на суму 5644,57 грн. про сплату адвокатських послуг за травень 2020 року за договором № 845 від 30.03.2018.

При цьому суд також враховує, що за змістом п.1 ч.2 ст. 126, ч.8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 цього Кодексу).

Така правова позиція щодо застосування п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст. 129 ГПК України викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 3 жовтня 2019 р. у справі N 922/445/19, і є обов`язковою для застосування судом першої інстанції в силу ч.4 ст.236 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2018 між Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА" (Адвокатське об`єднання) укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 (договір), за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, то виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Зміст, умови та строки виконання покладених клієнтом на адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до цього Договору (п.п.1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до п.5.1. договору загальна вартість послуг по цьому Договору не перевищує 200000,00 (двісті тисяч) гривень. Вартість послуг за виконання покладених клієнтом на адвокатське об`єднання завдань складає 5000,00 гри. без ПДВ на місяць. Сторони мають право, шляхом укладення додаткових угод до цього Договору, узгодити виконання адвокатським об`єднанням додаткових завдань за додаткову оплату, розмір якої узгоджується сторонами в даній додатковій угоді.

Відповідно до п.10.1. договору (в редакції додаткової угоди №26 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 від 30.03.2018), договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2020 року.

12.02.2020 між Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА" (Адвокатське об`єднання) укладено додаткову №48 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 (далі - додаткова угода №48)

Дана Додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг (правової допомоги) у спорі про стягнення з квартирно-зкплуатац1йного відділу (84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, вул. Поштова, будинок 20, ) на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ) заборгованості у розмірі 186097,93 грн. за неналежне виконання умов Договору № 1626 від 01.08.2017 року. Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у суді будь-якої ланки на території України, в тому числі у Верховному Суді.

В пункті 2 цієї додаткової угоди визначено перелік та вартість послуг.

Відповідно до п. 3.1. додаткової угоди № 48 від 12.02.2020, оплата послуг здійснюється протягом п`ятнадцяти календарних днів після підписання сторонами акту надання послуг (акту прийому-передачі наданих послуг) і отримання клієнтом рахунків від адвокатського об`єднання.

Згідно наявного у справі Акту № 1 від 01.05.2020 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди № 48 від 12.02.2020, вартість послуг адвокатського об`єднання становить 5644,57 грн.

У розрахунку розміру винагороди за договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 845 від 30.03.2018, що є невід`ємною частиною Акту № 1 від 01.05.2020 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди № 48 від 12.02.2020, наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За платіжним дорученням № від 19.06.2020 на суму 5644,57 грн. позивачем сплачено адвокатські послуги за травень 2020 року за договором № 845 від 30.03.2018.

З наведеного вбачається, що позивачем надано суду належні докази фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу, надану Адвокатським об`єднанням "ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА".

Суд також зауважує, що судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у статтях 4, 13, 14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, які є джерелом права згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У розумінні положень ч.5 ст.126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести, відповідач має викладати у відзиві на позовну заяву, що подається до закінчення розгляду справи по суті (п. 7 ч. 3 ст. 165 ГПК України).

Також, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.169 ГПК України).

Зі змісту поданого відповідачем відзиву на позовну заяву по справі № 905/482/20 (вх.№9665/20 від 26.05.2020) вбачається, що Квартирно-експлуатаційним відділом м.Луганськ не вказувалось про необхідність зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, у тому числі з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи з обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Відповідачем також не заявлялось окремим документом відповідного клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, як це визначено ч.5 ст.126 ГПК України.

З огляду на матеріали справи та норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що витрати Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у сумі 5644,57 грн. є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору з урахуванням ціни позову, є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що рішенням суду від 02.06.2020 у справі № 905/482/20 позовні вимоги задоволено частково, тому витрати позивача на професійну правничу допомогу, підлягають розподілу між обома сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 5644,45 грн. витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 119, 123, 126, 129, ч.4 ст.170, ст.ст. 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Залишити без розгляду пояснення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ б/н від 06.07.2020 (вх.№04-18/2738 від 06.07.2020) щодо клопотання про долучення доказів від 23.06.2020 вих.№09/905/482/20.

2. Заяву Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" вих.№09/905/482/20 від 23.06.2020 про поновлення пропущеного процесуального строку (вх.№11953/20 від 30.06.2020) задовольнити. Поновити процесуальний строк на подання доказів фактично понесених Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" витрат на оплату послуг з професійної правничої допомоги.

3. Ухвалити додаткове судове рішення у справі № 905/482/20.

4. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Луганськ (, адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Поштова, буд. 20) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (, адреса: 87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1) витрати, пов`язаних із наданням правової допомоги в розмірі 5644,45 грн. (п`ять тисяч шістсот сорок чотири, 45 коп.).

5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

6. Копію додаткового рішення направити сторонам у справі.

7. Додаткове рішення суду набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

8. Додаткове рішення складено та підписано 09.07.2020.

Суддя Н.В. Величко