РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.07.2020Справа № 910/6952/20

Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., при секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» (03680, м. Київ, пр. Червонозоряний (В. Лобановського), буд. 51)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Просат» (03115, м. Київ, пр. Перемоги, 89 А)

про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди та зобов`язання повернути приміщення

Представники сторін:

від позивача - Угленко О.Ю., адвокат;

від відповідача - не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20 травня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» (позивач) надійшла позовна заява № 305/01-06 від 08.05.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Просат» (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Просат» на користь Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» заборгованість за договором № 10/16 від 01.08.2016 року на суму в розмірі 62 401, 23 грн., з яких: 54 022, 11 грн. - сума основного боргу, 441, 10 грн. - сума інфляційних втрат, 782, 38 грн. - сума трьох процентів річних, 5 534, 98 грн. - сума пені, 1 620, 66 грн. - сума штрафу у розмірі 3% від суми заборгованості;

- розірвати договір оренди нерухомого майна № 10/16 від 01.08.2016, укладений між Державним підприємством «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Просат»;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Просат» повернути Державному підприємству «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» за актом приймання-передачі державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 6 м. кв., в тому числі частину даху площею 3 м. кв. для розміщення трьох антен та частини технічного поверху площею 3 м. кв. для розміщення обладнання в Інженерному корпусі будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект В. Лобановського, 51.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.06.2020 року.

В підготовчому засіданні 10.06.2020 року було оголошено перерву на 24.06.2020 року.

24.06.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.07.2020 року.

В підготовче засідання 08.07.2020 року з`явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.05.2020, ухвала про дату, час та місце підготовчого засідання від 10.06.2020 року, ухвала дату, час та місце судового засідання від 24.06.2020 року були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03115, м. Київ, пр. Перемоги, 89 А.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернулися поштові конверти №797, №713, №992 із відміткою про повернення у зв`язку із наявністю обставин, що не дали змоги вручити поштове відправлення.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 27.05.2020, ухвалою від 10.06.2020 року, ухвалою від 24.06.2020 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, чи електронною поштою відтак, беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» (надалі - ДП «НДІБВ», Орендодавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Просат» (надалі - ТОВ «Просат», Орендар, Відповідач) 01.08.2016 року укладено договір оренди державного нерухомого майна №10/16.

Відповідно до п. 1.1 Договору та акту приймання-передавання орендованого майна від 01.08.2016 Позивач передав, а Відповідач прийняв в строкове платне користування майно загальною площею 6 м кв., в тому числі частину даху площею З м. кв. для розміщення трьох антен та частини технічного поверху площею 3 м. кв. для розміщення обладнання в Інженерному корпусі будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект В. Лобановського, 51 та перебуває на балансі ДП «НДІБВ».

Майно передано в оренду з метою розміщення телекомунікаційного обладнання оператора, що надає послуги з доступу до мережі Інтернет.

Відповідно до п. 10.1 Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців і він діє з 01.08.2016 по 31.07.2019 включно.

Позивач стверджує, що згідно з умовами Договору (п. 10.4) у разі відсутності заяв однієї із сторін про припинення Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Оскільки після закінчення строку дії договору жодна зі сторін не повідомила про свій намір припинити його, майно з користування не повернуто, Договір на підставі п. 10.4 та ст. 764 ЦК України був продовжений на той самий строк.

Відповідно до п. 3.1 Договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 16.01.2017, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою постановою КМУ від 04.10.1995 №786 і складає без ПДВ за базовий місяць оренди (грудень 2016 року) 3 903,45 грн.

Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3 Договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 30 % до 70% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу (п. 3.6 Договору).

Пунктом 3.7 Договору за несвоєчасне виконання зобов`язання зі сплати орендної плати встановлено пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з п. 3.8 Договору у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість з неї становить загалом не менше ніж 3 місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Тому позивач здійснив відповідачу відповідні нарахування.

Позивач вказує, що відповідно до п. 10.3 Договору розірвання договору допускається лише за взаємної згоди сторін. Згідно з п. 10.7 Договору сторони погоджуються, що цей Договір буде достроково розірваний на вимогу Орендодавця, якщо Орендар систематично (більше трьох разів) порушує терміни здійснення будь-яких платежів за цим договором, а також, що заборгованість зі сплати орендної плати утворилася з квітня 2019 по березень 2020 року включно. Упродовж вказаного періоду Відповідач не здійснив жодного платежу в рахунок сплати орендної плати, на листи та телефонні дзвінки Позивача не відповідає.

Відповідно до п. 10.9 Договору у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання (п.10.10 Договору).

04.12.2019 на адресу відповідача позивач надіслав претензію вих. №993/01-05 від 04.12.2019 щодо сплати орендних платежів.

Відповідач в свою чергу про розгляд претензії не повідомив, заходів з погашення заборгованості не вжив.

Суд частково погоджується з доводами позивача з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами був укладений Договір оренди державного нерухомого майна №10/16 від 01.08.2016 року.

Відповідно до п. 10.1 Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців і він діє з 01.08.2016 по 31.07.2019 включно.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що вказаний Договір був продовжений на такий самий строк, оскільки п. 10.4 вимагає обов`язкову згоду балансоутримувача на продовження Договору та укладення Додаткового Договору, який є невід`ємною частиною Договору.

Отже, Договір оренди державного нерухомого майна №10/16 від 01.08.2016 року припинив свою дію ще 31.07.2019 року, а тому не може бути розірваним.

Однак, відповідно до п.10.11 за відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно, у разі припинення або розірвання договору за рішенням суду, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

Тому, що стосується нарахувань, зроблених позивачем, суд дійшов до висновку про їх обґрунтованість у зв`язку з тим, що з квітня 2019 по березень 2020 року включно відповідач не сплачував орендну плату, не повертав державне майно та не звертався до позивача з вимогою про розірвання договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 16.01.2017, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою постановою КМУ від 04.10.1995 №786 і складає без ПДВ за базовий місяць оренди (грудень 2016 року) 3 903,45 грн.

Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3 Договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 30 % до 70% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу (п. 3.6 Договору).

Орендар припинив виконувати свій обов`язок зі сплати орендної плати, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість перед ДП «НДІБВ» у розмірі 54 022,11 грн., яка охоплює період квітень 2019 - березень 2020.

Пунктом 3.7 Договору за несвоєчасне виконання зобов`язання зі сплати орендної плати встановлено пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з п. 3.8 Договору у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість з неї становить загалом не менше ніж 3 місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України у разі порушення господарських зобов`язань учасник господарських відносин зобов`язнаий сплатити штрафні санкції.

Оскільки Відповідачем допущено порушення взятих договірних зобов`язань, Позивач використовує своє право на нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат, а також штрафу у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Таким чином, у зв`язку з викладеним, Позивач має правові підстави для стягнення з Відповідача: 54 022, 11 грн. суми основного зобов`язання; 5 534,98 грн. пені; 782,38 грн. 3 % річних; 441,10 грн. інфляційних втрат; 1 620,66 грн. штрафу у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Стосовно повернення орендованого майна суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 10.9 Договору у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання (п.10.10 Договору).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Таким чином, повернення майна з оренди є правовим наслідком припинення договору.

Таке повернення за Договором, укладеним між сторонами, здійснюється за відповідним актом приймання-передачі, підписаним двома сторонами.

Отже, у зв`язку з тим, що договір був припиненим ще 31.07.2019 року, відповідач продовжував користуватись майном до березня 2020 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача орендну оплату та штрафні санкції, а також зобов`язати його повернути державне майно позивачеві.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування, викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» є обґрунтованими, законними, документально доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 651, 785, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 230, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 19, 56, 73, 74, 76, 86, 80, 162, 164, 171, 231, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Просат» (03115, м. Київ, пр. Перемоги, 89 А, ) на користь Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» (03680, м. Київ, пр. Червонозоряний (В. Лобановського), буд. 51, ) заборгованість за договором №10/16 від 01.08.2016 у розмірі 62 401,23 грн., з яких 54 022,11 грн. - сума основного боргу, 441,10 грн. - сума інфляційних втрат, 782,38 грн. - сума трьох процентів річних, 5 534,98 грн. - сума пені, 1 620,66 грн. - сума штрафу у розмірі 3% від суми заборгованості, судовий збір у розмірі 4204, 00 грн.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Просат» (03115, м. Київ, пр. Перемоги, 89 А, ) повернути Державному підприємству «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» (03680, м. Київ, пр. Червонозоряний (В. Лобановського), буд. 51, ) за актом приймання-передачі державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 6 м кв., в тому числі частину даху площею 3 м. кв. для розміщення трьох антен та частини технічного поверху площею 3 м. кв. для розміщення обладнання в Інженерному корпусі будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект В. Лобановського, 51.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.07.2020 р.

Суддя М.В. Данилова