ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 липня 2020 року Справа № 903/278/20

за позовом Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», м.Київ

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальності «Буг», с. Коритниця, Волинська область

про стягнення 41 682 грн. 36 коп.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Кобись Є.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

встановив:

Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в позовній заяві від 02.04.2020 №130-2-19/127 просить суд стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальності «Буг» 41 682 грн. 36 коп. в т. ч. 36 319 грн. 80 коп. основного боргу, 4 671 грн. 91 коп. пені, 180 грн. 83 коп. втрат від інфляції, 509 грн. 82 коп. 3% річних та судові витрати у справі.

Позовна заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе згідно з договором складського зберігання зерна №21-ЗБ/2018 від 19.07.2018 зобов`язань в частині своєчасної оплати наданих послуг. Ухвалою суду від 24.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та право подати відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь позивача, заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 24.04.2020 року направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичні адреси сторін.

На виконання вимог ухвали суду від 24.04.2020р. Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» листом від 12.05.2020р. Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надала суду належним чином завірену копію акту здачі-приймання робіт №227 від 31.10.2018р. на суму 3 764,76 грн

Відповідач листом від 18.05.2020р. на адресу суду подав заяву про врегулювання спору, а саме укладення мирової угоди між сторонами у справі №903/278/20 .

Позивач листом від 28.05.2020р. звернувся до суду з заявою, якою АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» заперучує щодо укладення мирової угоди у справі №903/278/20.

Водночас, відповідач відзиву, заперечень щодо заявлених позовних вимог суду станом на 06.07.2020р. не надав.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що 19.07.2018р. між позивачем та відповідачем укладений договір складського зберігання зерна №21 - ЗБ/2018 .

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору складського зберігання зерна №21 - ЗБ/2018 від 19.07.2018р.

Згідно п.п. 1.1, договору Сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальності «Буг» (Відповідачє. Поклажодавець) зобов`язалося передати зерно, а Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі філії АТ "ДПЗКУ" "Володимир - Волинський КХП" (Зерновий склад, Позивач ) зобовязалося прийняти його на зберігання на умовах, визначених цим Договором.

Докази про припинення дії чи зміну умов Договору в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 3.1. Договору Зерновий склад приймає від Поклажодавця зерно, забезпечує його кількісне і якісне зберігання, та здійснює відвантаження (видачу) зерна Поклажодавцю.

Згідно з п. 4.4. Договору Зерновий склад приймає зерно за фізичною вагою та визначає його якість.

На виконання умов Договору, Відповідач передав на зберігання на Зерновий склад 57,630 тон ріпаку 1-го класу урожаю 2018 року; 56,690 тон кукурудзи 3-го класу (кормові потреби 2018 року); 100,610 тон кукурудзи 3-го класу (кормові потреби 2018 року) (підтверджується складськими квитанціями на зерно). Додатково Відповідачем було відвантажено 99,4 тони кукурудзи 3-го класу (кормові потреби 2018 року) .

Відповідно п. 1 ст. 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Згідно з п. 3.3. Договору Поклажодавець зобов`язаний своєчасно розраховуватися за надані йому послуги з приймання, оформлення, доробки, зберігання, відвантаження зерна та надання додаткових послуг пов`язаних із зберіганням зерна.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» (далі - ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні») за договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні» плата за зберігання зерна, строки її внесення встановлюються договором складського зберігання зерна.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктами 9.3, 9.4. Договору передбачено, що тарифи на послуги Зернового складу дозоляться у Додатку № 1 до цього Договору і є складовою та невід`ємною частиною цього Договору. Поклажодавець сплачує вартість послуг Зернового складу, пов`язаних з прийманням, очищеннямзнезараженням та сушінням зерна при передачі такого зерна на зберігання з сзченту видачі складського документу на таке зерно, а також сплачує вартість послуг Зернового складу по зберіганню зерна щомісячно, до 10 (десятого) числа місяця, жиступного за місяцем, в якому були надані послуги.

Пунктом 9.6. Договору сторони передбачили, що Зерновий склад може виставляти рахунки на оплату наданих послуг.

Згідно з п.9.8. Договору встановлено, що Сторони укладають і підписують Акт приймання-передачі наданих послуг до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем в якому були надані послуги. У випадку не підписання Поклажодавцем Акту приймання- передачі наданих послуг та ненадання мотивованої відмови від його підписання протягом 5 робочих днів з моменту його отримання, Акт приймання-передачі наданих Послуг вважається підписаним, а Послуги зазначені в Акті - прийнятими без зауважень Поклажодавець.

На виконання умов Договору Зерновим складом підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 76 319,80 грн. та надано їх Відповідачу.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач на виконання умов Договору здійснив оплату за надані послуги у сумі 40 000,00 грн.

Відповідні обставини сторонами не заперечуються.

Оплата відповідачем суми основного боргу в сумі 40 000,00 грн. підтверджується випискою по рахунках від 20.12.2019 р. на суму 20 000,00 грн. та випискою по рахунках від 11.03.2020 р. на суму 20 000.00грн.

Щодо стягнення з відповідача 4 671,91 грн. пені за період з 01.10.2019 по 19.03.2020р. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. (зі змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 9.5 Договору передбачено, що у випадку прострочення строків оплати послуг, Зерновий склад має право нарахувати пеню Поклажодавцю в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Отже, сума пені є договірним зобов`язанням відповідача.

Нарахована Позивачем пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 4 671,91 грн. є підставна і підлягає до стягнення з відповідача згідно з п. 9.5 Договору.

Щодо стягнення з відповідача 509,82 грн. 3% річних та 180,83 грн. інфляційних втрат за період з 01.10.2019 по 19.03.2020р. суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Нараховані Позивачем 509,82 грн. 3% річних та 180,83 грн. інфляційних втрат за період з 01.10.2019 по 19.03.2020р. підставні та підлягають до стягнення з Відповідача в повному обсязі.

При цьому судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на нього.

Керуючись ст. ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

у х в а л и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальності «Буг» (44711, Волинська обл., Володимир - Волинський район, с. Коритниця, вул. Зелена, 24 ) на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1 , Укргазбанк МФО 320478 UA7196178) 41 682, 36 грн, з яких:. 36 319 грн. 80 коп. основного боргу, 4 671 грн. 91 коп. пені, 180 грн. 83 коп. втрат від інфляції, 509 грн. 82 коп. 3% річних та 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено

06.07.2020

Суддя М. С. Шум