ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"08" липня 2020 р. Cправа № 902/285/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, без виклику представників сторін, розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроімпорт ЛТД" (вул. Метрологічна, 42, секція 42/1, м. Київ, 03143)

до: Приватного підприємства "Кургани" (с. Бандишівка, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24054)

про стягнення 431 708,18 грн.

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/285/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроімпорт ЛТД" з вимогою до Приватного підприємства "Кургани" про стягнення заборгованості в розмірі 424 927,92 грн, та пені в розмірі 6780,26 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки товару №АІ-00582 від 27.02.2017 в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою суду від 30.06.2020, за клопотанням позивача, підготовче засідання відкладено на час запровадження карантину.

07.08.2020 до суду надійшла заява б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-48/47/20 від 07.07.2020) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного підприємства "Кургани" в межах суми позовних вимог та понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 438183,81 грн.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що відповідач близько року ухиляється від виконання взятих на себе грошових зобов`язань за Договором поставки № АІ-00582 від 27.02.2017 щодо оплати отриманого товару, на претензію відповіді не надав. Внаслідок протиправної поведінки відповідача позивач зазнав збитків та опинився у скрутному матеріальному становищі.

Також позивач, посилаючись на Інформаційну довідку з Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 209387590 від 19.05.2020. вказує, що за ПП "Кургани" не зареєстровано нерухомого майна, що, на думку позивача, створює реальну загрозу порушенню його прав у вигляді неотримання плати за переданий товар згідно Договору поставки № АІ-005852 від 27.02.2017.

Крім того позивач вказує, що на даний час відповідач вже є боржником та учасником наступних судових проваджень: № 902/93/20, № 902/53/20.

На підставі наведеного позивач стверджує, що відсутність власного майна, наявність судових та виконавчих проваджень по відповідачу, відсутність відповіді на претензію є тими обставинами, які свідчать про відверте небажання боржника здійснити погашення існуючої заборгованості.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України). Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою, а тому обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Разом з тим, суд зазначає, що до обов`язку позивача належить надати докази вчинення відповідачем відповідних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, вчинення яких обумовлюється в часі після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу. Суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися і розпоряджатися власним майном може призвести до негативних та незворотних наслідків.

Предметом даного позову є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроімпорт ЛТД" про стягнення з Приватного підприємства "Кургани" заборгованості в розмірі 424 927,92 грн, та пені в розмірі 6780,26 грн.

В статті 6 Господарського кодексу України визначено принцип свободи підприємницької діяльності. Водночас принцип змагальності, закріплений у ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.

Посилання позивача на наявність судових та виконавчих проваджень, учасником яких є відповідач, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання перед позивачем та про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі.

Відсутність зареєстрованого в установленому законом порядку нерухомого майна за відповідачем також не може бути підставою для вжиття заходів до забезпечення означеного позову, оскільки зі змісту останнього не вбачається наявності спору про майно.

При цьому, заявник не наводить жодних достовірних відомостей щодо наявності чи відсутності у боржника грошових коштів, чи вчинення відповідачем дій, які дають достатні підстави стверджувати про намір боржника ухилятись від виконання рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано суд належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів того, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, а самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, оцінивши обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроімпорт ЛТД" б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-48/47/20 від 07.07.2020) про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроімпорт ЛТД" б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-48/47/20 від 07.07.2020) про забезпечення позову відмовити.

Примірник ухвали направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронні адреси: позивачу @ukr.net, , відповідачу .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий господарський суд.

Ухвала підписана 08.07.2020.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Метрологічна, 42, секція 42/1, м. Київ, 03143)

3 - відповідачу (с. Бандишівка, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24054)