РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.07.2020Справа № 910/3057/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта»

до Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк»

про стягнення 137200 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Акціонерне товариство «Укрпошта» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» із вимогами про стягнення з відповідача гарантійного платежу в розмірі 137200 грн за Гарантією №4009-0819/APG1v від 18.07.2018, посилаючись на безпідставну відмову відповідача у здійсненні такої виплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позов заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що в заявленій бенефіціаром вимозі не було зазначено, які саме вимоги бенефіціара за основним зобов`язанням, яке виникло на підставі Договору поставки №230819-02/200Пс від 23.08.2019, виконання яких забезпечено гарантією мають бути задоволені за рахунок гарантійного платежу. Також вказав, що у вимозі бенефіціара відсутні будь-які розрахунки завданих останньому збитків за договором поставки або нарахованої неустойки.

Крім того відповідач вказав, що в якості додатків до вимоги позивачем додано копії документів, які не засвідчені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим останні не мають юридичної сили, а відтак вимога задоволенню не підлягала.

З огляду на викладене відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач у поданій до суду відповіді на відзив заперечив проти доводів відповідача, зазначивши про їх безпідставність, необґрунтованість та не відповідність вимогам чинного законодавства.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Акціонерним товариством «Укрпошта» (позивач, покупець, бенефіціар) було проведено відкриті торги на закупівлю ДК 021:20-3 Тверде паливо (паливні брикети), ідентифікатор закупівлі: UA-2019-07-02-001034-b (закупівля)

Переможцем торгів по закупівлі стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Прод Груп» (постачальник, принципал), з яким АТ «Укрпошта» уклало договір №230819-03/200Пc від 23.08.2019 із строком дії до 31.12.2019.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 28.12.2019 строк дії Договору продовжено до 31.03.2020 включно.

Відповідно до п.1.1 Договору, постачальник зобов`язався поставити покупцю у власність товар, найменування, код УКТЗЕД, якість та технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно Специфікації, яка є Додатком №1 до Договору (далі - товар), а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його в порядку та на умовах цього договору.

Згідно п.1.1.1 Договору, предмет поставки для цілей, визначених Законом України «Про публічні закупівлі», зазначається у Специфікації, що Додатком №1 до цього договору (надалі - Специфікація).

У п.1.5 Договору зазначено, що обсяги поставки товару можуть бути зменшені покупцем в односторонньому порядку, в залежності від реального фінансування видатків покупця, у порядку передбаченому цим договором, для внесення змін до договору (шляхом направлення покупцем постачальнику відповідного письмового повідомлення. При цьому ціна цього Договору відповідним чином зменшується).

Поставка товару здійснюється за графіком визначеним Специфікацією (п.5.1 Договору).

Умовами п.10.2 Договору визначено, що постачальник зобов`язаний не пізніше дати підписання цього договору надати покупцю оригінал банківської гарантії забезпечення виконання договору на суму, що зазначається у Специфікації. Строк дії банківської гарантії забезпечення виконання договору повинен перевищувати строк дії договору не менше ніж на один місяць. Усі витрати, пов`язані з наданням банківської гарантії, здійснюються за рахунок коштів постачальника.

Відповідно до Специфікації (Додаток№1 до Договору), найменування Товару - «Паливні брикети з деревини твердих порід», кількість одиниць - 958 тон, загальна вартість (з врахуванням положень додаткової угоди №1 від 23.08.2019 про зміну ціни договору в бік зменшення) - 2743999,40 грн.

28.12.2019 сторонами згідно положень ч.5 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» було укладено Додаткову угоду №2 до договору, згідно якої в договір внесені зміни в частині строку дії договору та строк дії Договору продовжено до 31.03.2020 включно; збільшено обсяг поставки товару на 191 тону та збільшено загальну вартість товару до 3291080,70 грн. Строк поставки додаткового обсягу Товару - «не пізніше 60 календарних днів з моменту підписання даної додаткової угоди №2».

З огляду на викладене, враховуючи, що Договір підписано обома Сторонами 23.08.2019, постачальник повинен був поставити покупцю весь обсяг товару, передбачений Договором та додатковою угодою №1 (958 тони на загальну суму 2743999,40 грн) не пізніше 22.10.2019.

Як зазначає позивач, постачальник, в порушення умов договору неналежним чином виконав умов Договору і несвоєчасно та не в повному обсязі поставив АТ «Укрпошта» товар.

Так, в період з 23.10.2019 по 22.01.2020 постачальником поставлено з порушенням строків поставки товар на загальну суму 1476603,95 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних.

Відповідно до листа АТ «Укрпошта» №421-1962 від 16.01.2020, надісланого постачальнику, відповідно до п.1.5 Договору з 23.01.2020 позивачем в односторонньому порядку було зменшено загальний обсяг товару за Договором до 684,48 тон.

На виконання вимог тендерної документації та положень п.10.2 Договору, з метою забезпечення належного виконання договору постачальник надав покупцю банківську гарантію №4010-0819/APG1v від 23.08.2019 (далі - Гарантія), яка видана Приватним акціонерним товариством «Айбокс Банк» (далі - Гарант) зі строком дії з 23.08.2019 по 01.02.2020 включно.

Згідно вказаної Гарантії, гарант безвідклично та безумовно зобов`язався виплатити на користь бенефіціара суму, що становить 137200 грн після одержання письмової вимоги бенефіціара, що містить твердження про те, що принципал не виконав або неналежно виконав свої зобов`язання за договором. Гарант зобов`язаний розглянути письмову вимогу бенефіціара та сплатити суму банківської гарантії у строк, що не перевищує 5 (п`яти) банківських днів з моменту одержання письмової вимоги бенефіціара.

Розмір грошової суми, що підлягає сплаті гарантом бенефіціару не залежить від розміру заборгованості принципала за договором або розміру невиконаного чи неналежно виконаного принципалом зобов`язання за договором.

Ця гарантія набуває чинності з дати підписання та діє до 01.02.2020 включно, і будь-яка письмова вимога бенефіціара на оплату має бути отримана гарантом за адресою: Україна, 03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 9А, не пізніше цієї дати.

Зобов`язання гаранта перед бенефіціаром припиняється у разі: сплати гарантом суми, на яку видано цю гарантію; або закінчення строку дії цієї гарантії; або відмови бенефіціара від своїх прав за цією гарантією. шляхом: (1) повернення бенефіціаром гаранту оригіналу цієї гарантії; або (2) подання гаранту письмової заяви про звільнення гаранта від обов`язків за цією гарантією.

Ця гарантія є безвідкличною та безумовною, вона не може бути змінена чи відкликана гарантом, самостійно або за заявою принципала, без письмової згоди бенефіціара. Максимальна сума гарантії зменшується на кожну суму, сплачену гарантом за цією гарантією.

Як вбачається із матеріалів справи АТ «Укрпошта» зверталося до гаранта з вимогою №421-1965 від 17.01.2020 про стягнення на користь бенефіціара гарантійного платежу за вищевказаною гарантією

У відповідь на вказану вимогу, відповідачем, Листом №309/12-б/б-01 від 23.01.2020 в задоволенні вказаної вимоги було відмовлено. Відмова відповідача у здійснені виплати за Гарантією мотивована наступним:

1. В заявленій вимозі не зазначено, які саме вимоги за основним зобов`язанням, яке виникло на підставі договору поставки №230819-03/200ПС від 23.08.2019, виконання яких забезпечено Гарантією, мають бути задоволені за рахунок гарантійного платежу.

2. В матеріалах вимоги надано накази на призначення керівником ПАТ «Укрпошта», однак вимогу підписано генеральним директором АТ «Укрпошта».

3. Бенефіціар завірив вірність копій документів, не виданих самим Бенефіціаром.

4. На копіях документів відсутнє слово «Копія».

В подальшому, 29.01.2020 бенефіціаром повторно надіслано вимогу № 421-1971 від 29.01.2020 про стягнення на користь бенефіціара гарантійного платежу в розмірі 137200 грн, в якій гаранту зазначено про підстави необґрунтованості його відмови в задоволенні первинної вимоги №421-1965 від 17.01.2020. Окрім того, до повторної вимоги (крім інших документів, які додавалися до первинної вимоги) додатково додано копію статуту АТ «Укрпошта» та копію наказу Міністерства інфраструктури України №611 від 14.12.2018, якими підтверджувалась, зокрема, зміна типу бенефіціара з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство.

Відповідач, Листом №460/12-б/б-01 від 06.02.2020 в задоволенні повторної вимоги АТ «Укрпошта» №421-1971 від 29.01.2020 відмовлено з підстави не зазначення, які саме вимоги бенефіціара мають бути задоволені за рахунок гарантійного платежу та відсутності будь-яких розрахунків завданих бенефіціару збитків за договором поставки або нарахованої неустойки. Окрім того, іншими підставами для відмови у виплаті гарантійного платежу за повторною вимогою АТ «Укрпошта» №421-1971 від 29.01.2020 є відсутність в наданих бенефіціаром документах інформації про строк, на який обрано генерального директора, а також не зазначення бенефіціаром у своїй вимозі подвійної нумерації виданої гарантом Гарантії.

З огляду на викладене, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми гарантії в розмірі 137200 грн.

Статтями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями ст.ст.546, 560, 561, 566 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією. За гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. Однак у разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

Право гаранта на відмову в задоволенні вимоги кредитора встановлено ст.565 Цивільного кодексу України, згідно з ч. 1 якої гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про виплату гарантії, відповідач посилався на незазначення, які саме вимоги бенефіціара мають бути задоволені за рахунок гарантійного платежу та відсутності будь-яких розрахунків завданих бенефіціару збитків за договором поставки або нарахованої неустойки. Окрім того, іншими підставами для відмови у виплаті гарантійного платежу зазначено відсутність в наданих бенефіціаром документах інформації про строк, на який обрано генерального директора, а також незазначення бенефіціаром у своїй вимозі подвійної нумерації виданої гарантом Гарантії, відсутність розрахунків завданих бенефіціару збитків.

Відповідно до ст.562 Цивільного кодексу України, зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема й тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Відтак, будь-які твердження відповідача про те, що для виконання ним своїх зобов`язань по гарантії необхідні які-небудь розрахунки зобов`язань принципала перед бенефіціаром по основних зобов`язаннях (наприклад, неустойки за неналежне виконання умов договору) суперечить вимогам чинного законодавства.

Окрім того, відсутність зв`язку між розміром гарантійного платежу по Гарантії та розміром зобов`язань принципала перед бенефіціаром за основним зобов`язанням підтверджується положеннями п.10.7 Договору, відповідно до якого, кошти, що надійшли покупцю, як забезпечення виконання договору (у разі коли вони не повертаються постачальнику), не є виконанням постачальником зобов`язань за цим договором, не заліковуються в рахунок інших зобов`язань постачальника за цим договором та не звільняють постачальника від сплати повної суми штрафних санкцій (відповідальності) та збитків за договором.

Статтею 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Разом з цим, як зазначено судом нормою статті 563 Цивільного кодексу України, щодо форми вимоги по гарантії, законом встановлено тільки обов`язок про пред`явлення вимоги у письмовій формі. Щодо змісту вимоги та змісту доданих до неї документів, законодавством встановлено, що обов`язковим є зазначення або у вимозі або у доданих до неї документах - у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Також законодавством встановлено, що кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Проте, щодо обов`язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, то закон такого переліку не містить, натомість вказує, що до вимоги додаються документи, вказані в гарантії, тобто законодавство залишає на вирішення особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією.

Згідно з п.1 гл.2 р.III Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 639, у разі настання гарантійного випадку і для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, бенефіціар може подати безпосередньо до банку-гаранта або до банку-резидента (залежно від того, як це визначено умовами гарантії) вимогу для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, а також усі документи, передбачені умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено).

Відповідно до п.2 р.І Положення, безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Тобто, вказане положення також не визначає обов`язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, і також залишає на вирішення особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією.

Так судом встановлено, що банківською гарантією №4010-0819/APG1v від 23.08.2019 не було передбачено обов`язку ПАТ «Укрпошта» зазначення, які саме вимоги бенефіціара за основним зобов`язанням, яке виникло на підставі договору, чи за зобов`язанням, яке виникло внаслідок невиконання та/або неналежного виконання основного зобов`язання, мають бути задоволені за рахунок гарантійного платежу, також не передбачено надання гаранту будь-яких розрахунків, та зазначення подвійної нумерації виданої гарантом Гарантії.

Також, умовами Гарантії не передбачено надання позивачем будь-яких доказів на підтвердження повноважень підписанта вимоги та розрахунків завданих бенефіціару збитків.

Натомість, умовами гарантії передбачено, що вимога бенефіціара має містити лише твердження про те, що принципал не виконав або неналежно виконав свої зобов`язання за договором.

Вказане свідчить про те, що за відсутності інших доказів, вимога №421-1965 від 17.01.2020 є достатньою підставою для виплати банківської гарантії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач необґрунтовано відмовив бенефіціару у задоволенні вимоги №421-1965 від 17.01.2020 та повторної вимоги № 421-1971 від 29.01.2020, оскільки пред`явлені позивачем вимоги відповідали умовам гарантії, є доведеним неналежне виконання принципалом умов Договору поставки №230819-03/200Пc від 23.08.2019, а вимоги позивача по виплаті не перевищували передбачену гарантією суму.

Відтак, вимоги ПАТ «Укрпошта» про стягнення суми за гарантією, що становить 137200 грн, визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, судом враховано, що зобов`язання, які банк взяв на себе за гарантією, є безумовними та безвідкличними.

Разом з тим, інші доводи та заперечення сторін, судом також розглянуті, проте до уваги не беруться та відхиляються як такі, що не вливають на результат вирішення спору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 9-А; ідентифікаційний код 21570492) на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22; ідентифікаційний код 21560045) 137200 (сто тридцять сім тисяч двісті) грн заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 41 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 09.07.2020.

Суддя Я.В. Маринченко