ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06.07.2020 Справа № 905/1229/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви Заступника військового прокурора Донецького гарнізону, м. Бахмут, Донецька область, в інтересах держави в особі позивача, Міністерства оборони України, м.Київ

до Виконавчого комітету Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт», м. Краматорськ, Донецька область

про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу будівель, обладнання та майна ліквідуємого державного комунального підприємства «Аеропорт-Краматорськ» за адресою: м. Краматорськ, Донецької області, вул. Паркова, 150, від 30.12.1999; визнання недійсними п.1, пп.3.1 п.3, п.4 рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.09.2000 №437 «Про затвердження матеріалів інвентаризації, припинення та підтвердження права користування землею»; визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії II-ДН №002924 від 03.10.2000; зобов`язання повернути за актом прийому-передачі на користь держави земельну ділянку площею 2,3га,

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Донецького гарнізону, м. Бахмут, Донецька область, в інтересах держави в особі позивача, Міністерства оборони України, м. Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Виконавчого комітету Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт», м. Краматорськ, Донецька область, про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу будівель, обладнання та майна ліквідуємого державного комунального підприємства «Аеропорт-Краматорськ» за адресою: м. Краматорськ, Донецької області, вул. Паркова, 150, від 30.12.1999; визнання недійсними п.1, пп.3.1 п.3, п.4 рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.09.2000 №437 «Про затвердження матеріалів інвентаризації, припинення та підтвердження права користування землею»; визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії II-ДН №002924 від 03.10.2000; зобов`язання повернути за актом прийому-передачі на користь держави земельну ділянку площею 2,3га.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та правові засади справляння судового збору, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Частиною 1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 №22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем в якості доказів сплати судового збору надано незасвідчену копію платіжного доручення №469 від 25.06.2020 на суму 8408,00грн, яку суд не приймає як належний доказ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання позовної заяви.

З врахуванням того, що матеріали позову не містять документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Такі приписи процесуального закону мають на меті забезпечення засад змагальності сторін при здійсненні правосуддя, визначених ст.129 Конституції України та аналогічними приписами ст.13 Господарського процесуального кодексу України.

На стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, господарський суд має бути впевнений у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Як встановлено судом, до позовної заяви додано не всі документи, які перелічені в додатках до позовної заяви, з приводу чого відділом документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Донецької області складено відповідний акт від 01.07.2020, в якому зазначено про не виявлення вказаних у додатку до позовної заяви документів, а саме: архівного витягу з Директиви Міністерства оборони України від 30.06.2005 №Д-322/1/014; листа Галузевого державного архіву МО України від 18.05.2020 №179/1/6005; рішення Міністерства оборони України від 10.03.2001.

За таких обставин з огляду на те, що прокурором не виконані зобов`язання щодо надання до позовної заяви всіх наявних у нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позовна заява визнається судом такою, що подана без додержання вимог викладених у ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального права України.

Недодержання при поданні позовної заяви вимог п.1 ч.1 ст.164, ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення наведених недоліків позовної заяви.

Керуючись чч.1,2 ст.174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Заступника військового прокурора Донецького гарнізону, м. Бахмут, Донецька область, в інтересах держави в особі позивача, Міністерства оборони України, м.Київ, до Виконавчого комітету Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт», м. Краматорськ, Донецька область, про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу будівель, обладнання та майна ліквідуємого державного комунального підприємства «Аеропорт-Краматорськ» за адресою: м. Краматорськ, Донецької області, вул. Паркова, 150, від 30.12.1999; визнання недійсними п.1, пп.3.1 п.3, п.4 рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.09.2000 №437 «Про затвердження матеріалів інвентаризації, припинення та підтвердження права користування землею»; визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії II-ДН №002924 від 03.10.2000; зобов`язання повернути за актом прийому-передачі на користь держави земельну ділянку площею 2,3га, залишити без руху.

Надати прокурору строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення її без руху (з урахуванням приписів п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України) шляхом надання суду належних документів, які підтверджують сплату судового збору; всіх наявних у позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя К.І. Аксьонова