Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/314/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства "Івано - Франківське лісове господарство" до відповідача Малого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Олісма" про стягнення заборгованості в сумі 230 052 грн. 15 коп.

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Державне підприємство "Івано - Франківське лісове господарство" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Малого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Олісма" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 230 052 грн. 15 коп., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу лісопродукції №404 від 01.07.2019 року та договором по наданню послуг транспортування лісопродукції №286 від 11.04.2019 року.

Ухвалою суду від 08 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву; позивачу - відповідь на відзив.

Представник відповідача відзиву на позовну заяву не надав. Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення поштового зв`язку, які знаходяться в матеріалах справи.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі - відповідна ухвала суду двічі надсилалися на адресу зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 35313, Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Оржів, вул. Заводська, 10.

Органом поштового зв`язку двічі повернуто ухвалу суду від 08.04.2020 року з відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення", що підтверджується повідомленнями поштового зв`язку, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідними відмітками є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі і причини неподання відповідачем відзиву на позовну заяву не визнаються поважними.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали справи в сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

01 липня 2019 року між Державним підприємством "Івано-Франківське лісове господарство" як продавцем та Малим підприємством - Товариством з обмеженою відповідальністю "Олісма" як покупцем було укладено договір купівлі-продажу лісопродукції №404 (а.с.10-11) та 11 квітня 2019 року договір по наданню послуг транспортування лісопродукції № 286 (а.с. 14).

Згідно п. 1.1. договору купівлі-продажу лісопродукції №404 від 01.07.2019 року продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити товар.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що покупець проводить 100% передоплату вартості продукції.

На виконання умов договору купівлі-продажу лісопродукції № 404 від 01.07.2019 року Державним підприємством "Івано-Франківське лісове господарство" за період 17.07.2019 року по 24.07.2019 року відпущено лісопродукції МП ТОВ "Олісма" на загальну суму 153 158,73грн., що підтверджується товаро-транспортними накладними, а саме: ІФА № 792519 від 17.07.2019р. на суму 39 654,17 грн.; ІФА № 792526 від 18.07.2019р. на суму 37 012,10 грн.; ІФА № 792530 від 22.07.2019р. на суму 38 056,40 грн.; ІФА № 792533 від 24.07.2019р. на суму 38 436,06 грн. (а.с.12-13, 52-53)

Однак, в порушення договірних зобов`язань відповідач за отриману лісопродукцію в повному розмірі не розрахувався.

Таким чином, заборгованість відповідача за отриману від ДП "Івано-Франківське лісове господарство" лісопродукцію по договору купівлі-продажу лісопродукції № 404 від 01.07.2019 року становить 127 451,54грн.

Крім того, відповідно до п.1.1. договору по наданню послуг транспортування лісопродукції № 286 від 11.04.2019 року замовник доручає, а виконавець зобов`язується здійснити доставку лісопродукйції з верхнього складу до промскладу.

Замовник проводить оплату за надану послугу в сумі 170 грн. (в тому числі ПДВ) за доставлений 1 куб.м лісопродукції (промсклад). Замовник здійснює 100% передоплату вартості послуг згідно рахунку виконавця (п. 2.1. - 2.2. договору по наданню послуг транспортування лісопродукції №286 від 11.04.2019 року).

Відповідно до п. 3.5. договору по наданню послуг транспортування лісопродукції №286 від 11.04.2019 року сторони щомісяця підписують Акт наданих послуг.

На виконання у мов договору по наданню послуг транспортування лісопродукції №286 від 11.04.2019 року ДП "Івано-Франківський лісгосп" було доставлено лісопродукцію з верхнього до проміжного складу про що на підставі п.3.5. договору по наданню послуг транспортування лісопродукції № 286 від 11.04.2019 року між ДП "Івано-Франківський лісгосп" та МП ТОВ "Олісма" було складено акти наданих послуг від 26.04.2019 року, 31.05.2019 року, 27.06.2019 року та 31.07.2019 року на загальну суму 102 600,61 грн.

Однак, проплату за надані послуги відповідачем не здійснено, в результаті чого у відповідача перед ДП "Івано-Франківський лісгосп" виникла заборгованість за надані послуги згідно договору по наданню послуг транспортування лісопродукції № 286 від 11.04.2019 року в розмірі 102 600,61 грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві, що внаслідок невиконання зобов`язань по договору купівлі-продажу лісопродукції № 404 від 01.07.2019 року та договору по транспортуванню лісопродукції № 286 від 11.04.2019 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 230 052,15 грн., що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, складеним між ДП "Івано-Франківський лісгосп" та МП ТОВ "Олісма" 21.12.2019 року та банківською випискою по рахунку ДП "Івано-Франківський лісгосп" від 26.03.2020 року (а.с.19-21).

Відповідачу було надіслано претензії вихідний №10-232 від 04.07.2019р., №10-388 від 31.10.2019р. та №10-18 від 16.01.2020р. з вимогою сплатити заборгованість в добровільному порядку (а.с.22-24).

Однак, дані вимоги відповідачем не виконані в повному обсязі, а заборгованість по договору купівлі-продажу лісопродукції №4 04 від 01.07.2019 року та договору по транспортуванню лісопродукції №286 від 11.04.2019 року на загальну суму 230 052,15 грн. не сплачена.

Доказів погашення заборгованості в розмірі 230 052,15 грн. відповідачем не подано.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду та дослідженими судом матеріалами справи.

Розглядаючи спір по суті, дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані позивачем докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав заявлених вимог, дотримуючись принципів об`єктивної істини, добросовісності, розумності та справедливості - суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з неналежним виконанням умов договору по договору купівлі-продажу лісопродукції № 404 від 01.07.2019 року та договору по транспортуванню лісопродукції №286 від 11.04.2019 року в частині своєчасної оплати поставленого товару, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо. Таке врегулювання створює в цих відносинах правовий порядок, який вимагає від їх суб`єктів певної правової поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" право об`єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості згідно договору купівлі-продажу лісопродукції №404 від 01.07.2019 року та договору по транспортуванню лісопродукції №286 від 11.04.2019 року. Вищезазначена заборгованість по вищезазначених договорах, зокрема, підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, складеним між ДП "Івано-Франківський лісгосп" та МП ТОВ "Олісма" 21.12.2019 року та банківською випискою по рахунку ДП "Івано-Франківський лісгосп" від 26.03.2020 року, у зв`язку з чим в даній позовній заяві об`єднано позовні вимоги по двох вищенаведених договорах, оскільки такі вимоги пов`язані між собою підставою виникнення (купівля та поставка лісопродукції) та поданими доказами (актом звірки взаємних розрахунків, складеним між ДП "Івано-Франківський лісгосп" та МП ТОВ "Олісма" 21.12.2019 року та банківською випискою по рахунку ДП "Івано-Франківський лісгосп" від 26.03.2020 року, а тому об`єднання вказаних вимог є можливим, так як вимоги пред`явлені до одного відповідача, є однорідними і підтверджені тотожними доказами.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії та ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Статтею 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

За умовами статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ч. 4, ст. 538 ЦК України передбачено, якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Пунктом 2.2. договору купівлі-продажу лісопродукції №404 від 01.07.2019 року передбачено, що покупець проводить 100% передоплату вартості продукції.

Згідно пункту 2.2. договору по наданню послуг транспортування лісопродукції №286 від 11.04.2019 року замовник здійснює 100% передоплату вартості послуг згідно рахунку виконавця.

Таким чином, оскільки товар відповідачу було продано та поставлено не дивлячись на невиконання ним обов`язку щодо здійснення передоплати, та зважаючи на положення ст.ст. 538 та 692 ЦК України, крайнім строком для оплати товару згідно наведених в даній позовній заяві Договорів є дата складання відповідних ТТН (дата поставки товару) та відповідних актів про доставку лісопродукції до призначення.

Матеріалами справи не підтверджено, що після відкриття провадження у даній справі відповідач здійснив оплату основного боргу у сумі 230 052,15 грн.

Таким чином, станом на 01.07.2020 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 230 052,15 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення 230 052,15 грн. підлягає до задоволення повністю.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, враховуючи усе викладене у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Івано - Франківське лісове господарство" до Малого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Олісма" підлягають до задоволення в розмірі 230 052,15 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за позовом покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Малого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Олісма" (35313, Рівненська обл., Рівненський район, смт. Оржів, вул. Заводська, буд. 10, ) на користь Державного підприємства "Івано - Франківське лісове господарство" (76019, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 48, ) 230 052 (двісті тридцять тисяч п`ятдесят дві) грн. 15 коп. - основного боргу та 3 450 (три тисячі чотириста п`ятдесят) грн. 79 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Усі процесуальні строки обраховуються з урахуванням змін, внесених до розділу Х "Прикінцевих положень " ГПК України, згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.uа

Повний текст рішення складено та підписано 02 липня 2020 року.

Суддя Романюк Ю.Г.