ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2336/19

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Бондаренко О.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТАУКРТРАНС

04080, м. Київ, вул. Межигірська, буд 79-А, каб. № 615,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Мале впроваджувальне підприємство Релос

08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 16,

про стягнення штрафних санкцій

за участі представників сторін:

позивача: Ляпкало А.І., посвідчення № 1078 від 15.03.2019;

відповідача: не з`явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області (вх. № 2430/19 від 20.09.2019) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТАУКРТРАНС до Товариства з обмеженою відповідальністю Мале впроваджувальне підприємство Релос про стягнення штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів № 045 від 12.07.2017.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.10.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 19462/19 від 11.10.2019).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.10.2019 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТАУКРТРАНС до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/2336/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.11.2019.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання (вх. № 21600/19 від 12.11.2019) про зупинення провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що у провадженні суду знаходиться інша справа № 911/2341/19 між тими самими сторонами, предметом якої є стягнення заборгованості за договором поставки № 045 ДП від 12.07.2017, отже, з урахуванням того, що предметом позову у даній справі є стягнення штрафних санкцій за цим же договором поставки, очевидно, що розмір штрафних санкцій повинен розраховуватись безпосередньо із суми основного боргу, стягнення якого розглядається у справі № 911/2341/19.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.11.2019 зупинено провадження у справі № 911/2336/19.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання (вх. № 1055/20 від 16.01.2020) про поновлення провадження у справі, з огляду на те, що рішення у справі № 911/2341/19 набрало законної сили.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.01.2020 поновлено провадження у справі № 911/2336/19 та призначено підготовче засідання на 20.02.2020.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 3750/20 від 17.02.2020).

У судове засідання 20.02.2020 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Жодних документів стосовно підготовчого засідання від відповідача до суду не надходило.

Представник позивача надав усні пояснення у справі та заявив усне клопотання про відкладення розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 3750/20 від 17.02.2020) на іншу дату для усунення наявних недоліків даної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.02.2020 судом відкладено підготовче засідання у справі № 911/2336/19 на 10.03.2020.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом (вх. № 3196/20 від 06.03.2020).

У судове засідання 10.03.2020 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення по справі та щодо заявлених позивачем заяв.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.03.2020 судом заяву позивача (вх. № 3750/20 від 17.02.2020) про зменшення розміру позовних вимог задоволено повністю, закрито підготовче провадження у справі № 911/2336/19 та призначено справу до розгляду по суті на 31.03.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області 31.03.2020 учасників справи повідомлено, що судове засідання не відбудеться, з підстав, вказаних в ухвалі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2020 призначено судове засідання у справі № 911/2336/19 на 12.05.2020.

У судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Жодних документів стосовно розгляду справи від сторін не надходило.

Зважаючи на встановлення карантину на всій території України, суд дійшов висновку про оголошення перерви у судовому засіданні 12.05.2020 до 09.06.2020 о 16:30, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (вх. № 11183/20 від 05.06.2020).

У судовому засіданні 09.06.2020 оголошено перерву до 23.06.2020 відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. № 12439/20 від 22.06.2020).

У судове засідання 23.06.2020 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 6 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.06.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтаукртранс» (далі -позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос» (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № 045 ДП від 12.07.2017 (далі - Договір), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором позивач - постачальник зобов`язується передавати у власність відповідача - покупця нафтопродукти, а покупець зобов`язується приймати ці нафтопродукти (далі - товар) та повністю оплачувати їхню ціну (вартість) (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.2 Договору поставка (передача у власність) товару у рамках і на підставі цього договору здійснюється окремими партіями, відповідно до заявок покупця та/або додатків до цього договору, оформлених на підставі поданих покупцем заявок.

Згідно з пунктом 2.3 Договору умови про кількість, асортимент, ціну (вартість), умови оплати та поставки окремої партії товару узгоджуються сторонами шляхом укладання (підписання) письмових додатків до цього договору або узгодженням постачальником поставки згідно заявки покупця шляхом виставлення рахунків-фактур та надання документів, що підтверджують поставку без підписання додатків.

Відповідно до пункту 3.3. Договору постачальник здійснює поставку товару окремими партіями в строки (терміни), вказані в додатках до цього договору, та за умови наявності заявки покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. В заявці покупця обов`язково вказується найменування та кількість товару, реквізити вантажоотримувачів, а також інші умови поставки відповідної партії товару. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується в заявці, несе покупець.

Згідно з пунктом 4.2 Договору кількість товару, поставку (передачу у власність) якого сторони планують здійснити в рамках та на підставі цього договору, вказується у заявках покупця та/або додатках до цього договору з можливим відхиленням фактичної поставки товару плюс/мінус десять відсотків від кількості товару погодженої до поставки.

Відповідно до пункту 5.1 Договору ціна (вартість) конкретної партії товару узгоджується сторонам у відповідних додатках до цього договору або вказується в рахунках-фактурах та документах що підтверджують поставку без підписання додатків. Ціна на товар, поставка (передача у власність) якого здійснюється відповідно до умов цього договору, встановлюється в національній валюті України гривні. В ціну товару включено податок на додану вартість.

Згідно з пунктом 5.6 Договору оплата товару здійснюється на умовах повної передоплати (авансу) товару (партії товару), якщо інше не встановлено у додатках до цього договору або не погоджено постачальником іншим чином. Строк (термін) оплати товару по кожній окремій партії товару визначається умовами відповідних додатків.

Відповідно до пункту 5.7 Договору оплата товару проводиться покупцем безготівково в національній валюті України гривні, шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника.

Оплата товару проводиться покупцем по кожній окремій партії товару (пункт 5.8 Договору).

Згідно з пунктом 5.10 Договору загальна сума цього договору (тобто загальна вартість (ціна) всього поставленого за цим договором товару) сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару та узгодженої на неї ціни (відповідно до видаткових накладних та/або актів прийому-передачі, які підтверджують факт передачі товару покупцю, його кількість та вартість).

Відповідно до пункту 5.12 Договору сторони по закінченню кожного звітного календарного місяця (надалі звітний місяць) здійснюють звірку розрахунків за поставлений товар. Затверджений (підписаний) покупцем акт звірки взаєморозрахунків передається постачальникові до 10 календарного числа календарного місяця наступного за звітним місяцем.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що у випадку прострочення покупцем строків оплати товару, визначених умовами договору та додатками до нього, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми грошової заборгованості за кожен день прострочення.

Договір набирає чинності з дати його укладання (підписання) сторонами та діє до 31.12.2019 чи до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань за цим договором (абзац 1 пункту 9.1 Договору).

Відповідно до пункту 1 Додатку № 35 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП постачальник зобов`язується здійснити поставку до 20.06.2018 партії товару, а покупець - прийняти та сплатити за товар за цінами та в кількості, зазначеними у таблиці, а саме: 216652,80 грн.

Умови оплати: 100% оплати до 27 червня 2018 року (пункт 3 додатку № 35 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП).

Відповідно до пункту 1 Додатку № 36 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП постачальник зобов`язується здійснити поставку до 20.06.2018 партії товару, а покупець - прийняти та сплатити за товар за цінами та в кількості, зазначеними у таблиці, а саме: 216652,80 грн.

Умови оплати: 100% оплати до 27 червня 2018 року (пункт 3 додатку № 36 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП).

Відповідно до пункту 1 Додатку № 37 від 21.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП постачальник зобов`язується здійснити поставку до 21.06.2018 партії товару, а покупець - прийняти та сплатити за товар за цінами та в кількості, зазначеними у таблиці, а саме: 820116,48 грн.

Умови оплати: 100% оплати до 05 липня 2018 року (пункт 3 додатку № 37 від 21.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП).

Відповідно до пункту 1 Додатку № 38 від 22.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП постачальник зобов`язується здійснити поставку до 22.06.2018 партії товару, а покупець - прийняти та сплатити за товар за цінами та в кількості, зазначеними у таблиці, а саме: 134466,53 грн.

Умови оплати: 100% оплати до 06 липня 2018 року (пункт 3 додатку № 38 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП).

Відповідно до пункту 1 Додатку № 39 від 11.10.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП постачальник зобов`язується здійснити поставку до 11.10.2018 партії товару, а покупець - прийняти та сплатити за товар за цінами та в кількості, зазначеними у таблиці, а саме: 607053,72 грн.

Умови оплати: 100% оплати до 18 жовтня 2018 року (пункт 3 додатку № 39 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП).

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.12.2019 у справі № 911/2341/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаукртранс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос» про стягнення 1909432,72 грн. боргу задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаукртранс» 1909432,72 грн. боргу, 28641,50 грн. витрат по сплаті судового збору та 10800,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів № 045 від 12.07.2017, у зв`язку з чим, позивачем заявляються до стягнення штрафні санції.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТАУКРТРАНС

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар всього на суму 1994942,33 грн. за такими видатковими накладними: від 20.06.2018 № 90-06 на суму 216652,80 грн., від 20.06.2018 № 91-06 на суму 216652,80 грн., від 21.06.2018 № 92-06 на суму 820116,48 грн., від 22.06.2018 № 94-06 на суму 134466,53 грн., від 11.10.2018 № 259-10 на суму 607053,72 грн., які підписані у двосторонньому порядку уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відбитками печаток позивача та відповідача, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач своїх договірних зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, у повному обсязі, не виконав, у зв`язку з чим, у нього, на час розгляду справи, існує борг у розмірі 1909432,72 грн.

Розмір зазначеної заборгованості підтверджується актом звірки розрахунків між сторонами у справі, відповідно до якого сальдо на користь позивача станом на 01.09.2019 складає 1929432,72 грн. Зазначений акт підписаний у двосторонньому порядку уповноваженими представниками обох сторін та скріплений відбитками печаток підприємств, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що у випадку прострочення покупцем строків оплати товару, визначених умовами договору та додатками до нього, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми грошової заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 6.8 Договору кожна із сторін зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення оплати.

Пунктом 4 Додатків визначено, що у разі повної або часткової затримки з оплати, покупець сплачує штраф постачальнику із розрахунку 30% річних на неоплачену суму.

З огляду на те, що відповідач, у визначений договором строк, за товар не розрахувався, позивачем нараховано, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, що прийнято судом, пеню у розмірі 738618,03 грн., 3% річних у розмірі 64905,18 грн., штраф у розмірі 649052,02 грн., інфляційні втрати у розмірі 148258,91 грн.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос»

Відповідач відзиву на позовну заяву, доказів сплати або контр - розрахунку суми заборгованості суду не надав, належне повідомлення судом відповідача про судове засідання підтверджується наявними матеріалами справи про направлення йому ухвали суду на адресу, що встановлена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 16.

За приписом пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Крім того, матеріали справи містять рекомендовані повідомлення ПАТ «Укрпошта» з відміткою про вручення ухвал Господарського суду Київської області відповідачу.

З огляду на вказані положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи щодо нього у господарському суді та його процесуальні права на надання суду заперечень на позов і доказів.

Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до статті 194 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтаукртранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос» укладено договір поставки нафтопродуктів № 045 ДП від 12.07.2017, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором позивач - постачальник зобов`язується передавати у власність відповідача - покупця нафтопродукти, а покупець зобов`язується приймати ці нафтопродукти та повністю оплачувати їхню ціну (пункт 2.1 Договору).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар всього на суму 1994942,33 грн. за такими видатковими накладними: від 20.06.2018 № 90-06 на суму 216652,80 грн., від 20.06.2018 № 91-06 на суму 216652,80 грн., від 21.06.2018 № 92-06 на суму 820116,48 грн., від 22.06.2018 № 94-06 на суму 134466,53 грн., від 11.10.2018 № 259-10 на суму 607053,72 грн., які підписані у двосторонньому порядку уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відбитками печаток позивача та відповідача, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідачем на виконання умов Договору сплачено 27.06.2019 35509,61 грн., 31.07.2019 20000,00 грн., 05.08.2019 10000,00 грн., 02.09.2019 - 20000,00 грн., 15.11.2019 15023,71 грн.

Крім того, на підтвердження розміру заборгованості позивачем долучено акт звірки взаєморозрахунків, згідно з яким, станом на 01.09.2019, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість: основний борг 1929432,72 грн., штраф 608816,13 грн.

Наявність заборгованості за Договором у розмірі 1909432,72 грн. встановлена у рішенні Господарського суду Київської області від 10.12.2019 у справі № 911/2341/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаукртранс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос», яке набрало законної сили 08.01.2020, відповідно до відмітки на його копії, що долучена до матеріалів справи, відтак, не потребує доказування при розгляді даної справи в порядку частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Стан розрахунків відповідача перед позивачем за Договором, у тому числі, у частині оплати штрафних санкцій, підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою банківської установи про надходження грошових коштів від відповідача на рахунки позивача та оборотно-сальдовими відомостями по рахунку позивача про зарахування платежів в оплату конкретних видів заборгованості, з огляду на те, що вказані докази підписані уповноваженими особами та являються належними доказами для вказаних у них відомостей, судом вони прийняті як належні та допустимі докази актуального стану розрахунків між сторонами.

Також позивачем відповідно до клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (вх. № 12439/20 від 22.06.2020) вказано, що при розрахунку позовних вимог ним помилково не враховано платіж, що здійснив відповідач, а саме: 15.11.2020 у розмірі 15023,71 грн., позивачем вказується, що даний платіж ним віднесено в рахунок погашення пені, на підтвердження чого надає бухгалтерські документи: оборотно-сальдову відомість по рахунку 719 за листопад 2019 року та картки рахунку 719 за листопад 2019 року та вказує, що позивач не наполягає на позовній вимозі у цій частині, а відсутність заяви про зменшення розміру позовних вимог пов`язана з тим, що вказане виявлено вже після закриття підготовчого провадження, відтак, позивач втратив відповідне процесуальне право.

Зважаючи на належність та допустимість зазначених доказів, відповідність зарахування цих коштів у рахунок пені за умовами пункту 6.8 Договору і того, що згідно з банківською довідкою вих.№ 47807-92 від 04.06.2020 відповідачем визначено у призначенні вказаного платежу, що він є оплатою штрафної санкції за Договором, судом беруться до уваги вказані обставини.

Предметом позову є стягнення штрафних санкцій за порушення відповідачем строків оплати поставленого товару.

Відповідно до пункту 1 Додатку № 35 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП постачальник зобов`язується здійснити поставку до 20.06.2018 партії товару, а покупець - прийняти та сплатити за товар за цінами та в кількості, зазначеними у таблиці, а саме: 216652,80 грн.

Умови оплати: 100% оплати до 27 червня 2018 року (пункт 3 додатку № 35 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП).

Відповідно до пункту 1 Додатку № 36 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП постачальник зобов`язується здійснити поставку до 20.06.2018 партії товару, а покупець - прийняти та сплатити за товар за цінами та в кількості, зазначеними у таблиці, а саме: 216652,80 грн.

Умови оплати: 100% оплати до 27 червня 2018 року (пункт 3 додатку № 36 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП).

Відповідно до пункту 1 Додатку № 37 від 21.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП постачальник зобов`язується здійснити поставку до 21.06.2018 партії товару, а покупець - прийняти та сплатити за товар за цінами та в кількості, зазначеними у таблиці, а саме: 820116,48 грн.

Умови оплати: 100% оплати до 05 липня 2018 року (пункт 3 додатку № 37 від 21.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП).

Відповідно до пункту 1 Додатку № 38 від 22.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП постачальник зобов`язується здійснити поставку до 22.06.2018 партії товару, а покупець - прийняти та сплатити за товар за цінами та в кількості, зазначеними у таблиці, а саме: 134466,53 грн.

Умови оплати: 100% оплати до 06 липня 2018 року (пункт 3 додатку № 38 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП).

Відповідно до пункту 1 Додатку № 39 від 11.10.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП постачальник зобов`язується здійснити поставку до 11.10.2018 партії товару, а покупець - прийняти та сплатити за товар за цінами та в кількості, зазначеними у таблиці, а саме: 607053,72 грн.

Умови оплати: 100% оплати до 18 жовтня 2018 року (пункт 3 додатку № 39 від 20.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів від 12.07.2017 № 045ДП).

Пунктом 6.2 Договору визначено, що у випадку прострочення покупцем строків оплати товару, визначених умовами договору та додатками до нього, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми грошової заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 6.8 Договору кожна із сторін зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення оплати.

Пунктом 4 Додатків визначено, що у разі повної або часткової затримки з оплати, покупець сплачує штраф постачальнику із розрахунку 30% річних на неоплачену суму.

Отже, з огляду на те, що відповідач у визначений договором строк за поставлений товар не розрахувався (за актом № 35 - до 27.06.2018; за актом № 36 - до 27.06.2018; за актом № 37 - до 05.07.2018; за актом № 38 - до 06.07.2018; за актом № 39 - до 18.10.2018), суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано штрафні санкції.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок зазначає, що він невірний, у зв`язку із неврахуванням вищевказаного обмеження періоду нарахування штрафних санкцій, який, за аналізом судом Розділу 6 Договору, не продовжений сторонами.

Здійснивши вірний арифметичний розрахунок за допомогою системи Ліга Закон, судом встановлено, що стягненню підлягає 548932,59 грн. пені, 64905,18 грн. 3% річних, 649052,02 грн. штрафу, 148258,91 грн. інфляційних втрат.

Відносно заявлених до стягнення з відповідача витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 24300,00 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи долучено: договір про надання правничої допомоги № 12/08-19 від 12.08.2019, ордер серія КС № 612303, рахунок на оплату № 2 від 06.09.2019, виписку з банку за період 10.09.2019, рахунок на оплату № 3 від 05.11.2019, виписку з банку за період 13.11.2019, рахунок на оплату № 1 від 12.08.2019, виписку з банку за період 30.08.2019, рахунок на оплату № 6 від 20.02.2020, рахунок на оплату № 7 від 03.03.2020, виписку з банку за період 01.03.2020 по 05.03.2020, відтак, суд дійшов висновку про підтвердження вказаних судових витрат позивача та судом враховано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У зв`язку з висновками суду про часткове задоволення позову, в порядку пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вказані витрати позивача на оплату правничої допомоги адвоката покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1, 3, 4 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. № 2430/19 від 20.09.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТАУКРТРАНС до Товариства з обмеженою відповідальністю Мале впроваджувальне підприємство Релос про стягнення штрафних санкцій задовольнити частково.

2. Стягунти з Товариства з обмеженою відповідальністю Мале впроваджувальне підприємство Релос (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТАУКРТРАНС (04080, м. Київ, вул. Межигірська, буд 79-А, каб. № 615, ) 548932,59 грн. (п`ятсот сорок вісім тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні п`ятдесят дев`ять копійок) пені, 64905,18 грн. (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ять гривень вісімнадцять копійок) 3% річних, 649052,02 грн. (шістсот сорок дев`ять тисяч п`ятдесят дві гривні дві копійки) штрафу, 148258,91 грн. (сто сорок вісім тисяч двісті п`ятдесят вісім гривень дев`яносто одна копійка) інфляційних втрат, 21169,70 грн. (двадцять одна тисяча сто шістдесят дев`ять гривень сімдесят копійок) судового збору, 19193,02 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто дев`яносто три гривні дві копійки) витрат на правничу допомогу.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.07.2020.

Суддя С.О. Саванчук