номер провадження справи 12/109/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.06.2020 Справа № 908/1592/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши заяву Комунального підприємства «Міськспецексплуатація» Бердянської міської ради про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Васильченко Олега Вікторовича коштів в загальній сумі 7036,48 грн.

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємство «Міськспецексплуатація» Бердянської міської ради (далі заявник) звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою за вих. № 157 від 17.06.2020 про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Васильченко Олега Вікторовича грошової заборгованості по орендній платі (основного боргу) в сумі 7036,48 грн. за договором оренди комунального майна № 15 від 13.09.2017. Разом з тим також заявник просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Васильченко Олега Вікторовича суму судового збору в розмірі 210,20 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020 вищевказану заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що між Комунальним підприємством «Міськспецексплуатація» Бердянської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Васильченко Олегом Вікторовичем (далі боржник) був укладений договір оренди комунального майна № 15 від 13.09.2017, відповідно до якого на підставі акту здачі-приймання нежитлового приміщення від 13.09.2017 боржник отримав в оренду нежитлові вбудовані приміщення №№ 117-121, частина № 122, № 123, № 124, № 126, № 128, № 129, загальною площею 130,85 м2, першого поверху триповерхової нежитлової будівлі (літера А), які розташовані за адресою: м. Бердянськ, вул. Приазовська, 124. Вказує, що пунктом 10.1. договору встановлено, що договір діє з 13.09.2017 по 12.08.2020 строком на 2 роки та 11 місяців. Заявник посилається на п. 3.1. (п.п. 3.1.1.), за змістом якого орендна плата визначена в розмірі 1701,05 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 283,51 грн. за перший місяць оренди з щомісячною індексацією, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Також вказує, що боржник повинен щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця сплачувати орендну плату. Заявник вказує, що укладаючи договір кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак боржник покладений на нього обов`язок щодо оплати орендних платежів, у встановлений строк не виконав. Зазначає, що боржник систематично порушує терміни внесення орендної плати, у зв`язку з чим за період з 01.11.2017 по 31.05.2020 у останнього виникла заборгованість в сумі 7036,48 грн. Заявник в заяві зазначив про те, що за період з 01.11.2017 по 31.05.2020 боржнику були виставлені на оплату відповідні рахунки, а також посилався на акти здачі-приймання робіт та здійснені боржником часткові оплати. Разом з тим зазначив, що ним приймалися дії щодо досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу боржника претензії з вимогою сплати заборгованості та про застосування штрафних санкцій, а саме за вих. № 220 від 11.12.2017 та вих. № 84 від 23.04.2020, проте вказані претензії залишилися без розгляду та задоволення.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

За змістом статей 148, 154 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 232 ГПК України судовий наказ є судовим рішенням.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви документами.

Згідно із вимогами ч. 2 (пункти 4, 5), ч. 3 (пункти 3, 4) ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

На підтвердження вказаних обставин щодо наявності боргу у боржника за договором оренди комунального майна № 15 від 13.09.2017 в сумі 7036,48 грн. за період з 01.11.2017 по 31.05.2020 заявник надав до матеріалів заяви розрахунок заборгованості станом на 01.06.2020, рахунки та акти здачі-приймання робіт за спірний період, а також платіжні документи про часткові оплати заборгованості.

При цьому рахунки та акти здачі-приймання робіт, які додані заявником до поданої заяви, не містять будь-яких посилань на договір оренди комунального майна № 15 від 13.09.2017.

Разом з тим, акти здачі - приймання робіт № 141 від 11.03.2020, № 194 від 13.04.2020 та № 239 від 12.05.2020 не містять підписів боржника - Фізичної особи-підприємця Васильченко Олега Вікторовича. Натомість всі інші акти здачі - приймання робіт, додані до заяви, містять підписи і заявника і боржника.

Дослідивши додані до заяви платіжні документи про часткові оплати, виявлено, що заявник на підтвердження здійснення 12.03.2018 боржником - Фізичною особою-підприємцем Васильченко Олегом Вікторовичем часткової оплати надав копію меморіального ордеру № @2PL390645 від 12.03.2018 на суму 3000,00 грн. в призначенні платежу якого вказано^ « оплата за аренду, ОСОБА_1 ».

При цьому в тексті поданої заяви та розрахунку заборгованості заявник зазначив, що 12.03.2018 боржник здійснив часткову оплату в сумі 2823,15 грн.

Таким чином, до заяви про видачу судового наказу не додані документи, які підтверджують обставини здійснення 12.03.2018 саме боржником часткової оплати на суму 2823,15 грн.

При цьому, в тексті поданої заяви та розрахунку заборгованості заявник вказує суми часткових оплат боржником боргу, які не співпадають із сумами, вказаними в платіжних документах.

Поряд з цим, до заяви про видачу судового наказу заявник не надав звіт про оцінку майна та копію договору страхування орендованого майна, які згідно із розділом 12 договору оренди комунального майна № 15 від 13.09.2017 додаються до нього.

З огляду на наведене вбачається, що заява Комунального підприємства «Міськспецексплуатація» Бердянської міської ради вих. № 157 від 17.06.2020 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 7036,48 грн. за договором оренди комунального майна № 15 від 13.09.2017 подана з порушенням вимог п. 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Враховуючи ненадання заявником до поданої заяви вищевказаних доказів суд дійшов висновку про те, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги (саме в розмірі 7036,48 грн.), за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно із п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Міськспецексплуатація» Бердянської міської ради вих. № 157 від 17.06.2020 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Васильченко Олега Вікторовича грошової заборгованості по орендній платі в сумі 7036,48 грн. за договором оренди комунального майна № 15 від 13.09.2017 - на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Крім того, зі змісту доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається, що частина з цих документів засвідчена від імені Комунального підприємства «Міськспецексплуатація» Бердянської міської ради юрисконсультом Грибовою О.В., однак докази на підтвердження повноважень вказаної особи засвідчувати копії документів від імені Комунального підприємства «Міськспецексплуатація» Бердянської міської ради до заяви не надані.

Поряд з цим під час перевірки додатків до поданої заявником заяви про видачу судового наказу не виявлено зазначеного в пункті 9 додатків копії рахунку № 389 від 11.07.2018, фактично до заяви додана копія рахунку № 389 від 10.07.2018, про що працівниками канцелярії суду складений відповідний акт від 23.06.2020.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 147, 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

1. У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Міськспецексплуатація» Бердянської міської ради вих. № 157 від 17.06.2020 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Васильченко Олега Вікторовича грошової заборгованості по орендній платі в сумі 7036,48 грн. за договором оренди комунального майна № 15 від 13.09.2017 - відмовити.

2. Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua. Електронна адреса Господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 30.06.2020 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смірнов