РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2020Справа №910/5512/20

За позовомКомунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
доТовариства з додатковою відповідальністю "Київресурсбуд"
простягнення 331 469,76 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Баринова О.І.
Представники сторін:
від позивача:Качкурова С.В.
від відповідача:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2020 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Київресурсбуд" про стягнення 331 469,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором №720390 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 31.10.2016 з оплати спожитої відповідачем у березні 2017 року теплової енергії у гарячій воді, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 300 674,42 грн., право вимоги отримання якої набуто позивачем на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) №601-18 від 11.10.2018, укладеного з Публічним акціонерним товариством "Київенерго".

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 18 784,84 грн. та 3% річних у розмірі 10 010,50 грн., нараховані за період прострочення з листопада 2018 року по лютий 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 відкрито провадження у справі №910/5512/20; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки на подання заяв по суті справи.

20.05.2020 засобами електронного зв`язку, без накладення електронного цифрового підпису, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Крім того, відповідач зазначає, що кошти по житловому тарифу за березень 2017 року були перераховані на рахунки позивача.

22.05.2020 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" надійшов аналогічний за змістом відзив на позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 призначено у справі №910/5512/20 судове засідання на 09.06.2020.

29.05.2020 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що строк позовної давності за вимогами до відповідача почав свій перебіг з дати укладення Договору відступлення права вимоги (цесії) з Публічним акціонерним товариством "Київенерго", тобто з 12.10.2018. Також позивач вказує, що твердження Товариства з додатковою відповідальністю "Київресурсбуд" про те, що житловий будинок підключено до опалення по комерційному тарифу не відповідають дійсності. Крім того, позивач звертає увагу, що відповідач у своєму відзиві визнав, що залишок заборгованості свідомо не оплатив.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 відкладено судове засідання у справі на 25.06.2020 для надання можливості відповідачу подати заперечення на відповідь на відзив у встановлений судом строк.

25.06.2020 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшли додаткові пояснення по справі.

В судове засідання 25.06.2020 представник позивача з`явилась, надала пояснення по суті спору, за змістом яких позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання, призначене на 25.06.2020 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується тим, що за інформацією з пошукової системи Акціонерного товариства "Укрпошта" в мережі Інтернет поштове відправлення №974, з яким відповідачу було надіслано ухвалу суду про повідомлення місця, дати та часу судового засідання від 10.06.2020, було вручене Товариству з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" 15.06.2020.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідача про причини неявки його представника в судове засідання 25.06.2020, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд".

В судовому засіданні 25.06.2020 завершено розгляд справи №910/5512/20 по суті, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2016 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (енергопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" (абонент) укладено Тимчасовий Договір №720390 на постачання теплової енергії у гарячій воді (надалі - Договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, для проведення пусконалагоджувальних робіт, на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.2.1 Договору енергопостачальна компанія зобов`язалась постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з Додатком №1 до цього Договору, а згідно п. 2.3.2 Договору абонент зобов`язався виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і у терміни, які передбачені в Додатку №7 по Договору.

Облік споживання абонентом теплової енергії проводиться розрахунковим способом (за приладами обліку; розрахунковим способом - необхідне внести) (п. 5.1 Договору).

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що абонент, який має прилади обліку, щомісячно надає енергопостачальній організації звіт по фактичному споживанню теплової енергії в терміни, передбачені у Додатку №1 до Договору.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.04.2017 (п. 8 Договору).

У Додатку №3 до Договору сторонами погоджено тарифи на теплову енергію.

Пунктом 2 Додатку №4 до Договору "Порядок розрахунків за теплову енергію" передбачено, що абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

Відповідно до п. 3 Додатку №4 до Договору в разі якщо абонент розраховується за показниками приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, ця кількість перевищення самостійно сплачується абонентом не пізніше 28 числа поточного місяця;

- у випадку, якщо фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, сальдо розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

У пункті 4 Додатку №4 до Договору сторонами погоджено, що абонентам, що не мають приладів обліку кількість фактично спожитої теплової енергії визначається згідно договірних навантажень з урахування середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації, та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання абонента в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою абонентом тепловою енергією сплачується ним самостійно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 5 Додатку №4 до Договору встановлено, що абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у ЦОП ПАТ "Київенерго" за адресою: вул. Мельникова, 31:

- облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період:

- акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в РТМ);

- акт виконаних робіт.

Відповідно до облікових картки за березень 2017 року відповідачем спожито теплову енергію у березні 2017 року на загальну суму 619 451,03 грн.

11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", як первісним кредитором, та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 (надалі - Договір цесії), в порядку та на умовах якого, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 497 554 936,91 грн. станом на 01.08.2018 із урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього Договору та коригувань платежів.

Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в додатку № 1до цього договору. Всі права переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами додатку № 1 до цього договору (п. 1.2 Договору цесії).

Відповідно до п. 1.3 Договору цесії з укладенням цього договору кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отримання боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії за договорами та споживачами, які зазначені у додатку № 1 до цього договору.

Відступлення права вимоги за додатковими грошовими зобов`язаннями (неустойки (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) до основних грошових зобов`язань, які вже є предметом судового розгляду або вже підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню із споживача (споживачів), визначаються окремим договором.

Згідно з витягом з Додатку №1 до Договору цесії первісний кредитор відступив новому кредитору, зокрема, право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" в розмірі 300 674,44 грн за договором №720390.

Листом №1/5-720390 від 08.04.2019 позивач звернувся до відповідача із повідомленням про відступлення права вимоги.

Також Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" зверталось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" із вимогою щодо сплати спірної заборгованості вих. №30/вих-720390 від 02.03.2020, яка була отримана відповідачем 06.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №780.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 300 674,42 грн. за Договором, право вимоги якої перейшло до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" за Договором цесії, а також стягнення інфляційних втрат у розмірі 18 784,84 грн. та 3% річних у розмірі 10 010,50 грн., нарахованих за період прострочення з листопада 2018 року по лютий 2020 року.

За приписами ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів (ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" у період з 31.10.2016 по 01.10.2017 споживалась поставлена Публічним акціонерним товариством "Київенерго" теплова енергія, однак належним чином оплачена не була, у зв`язку з чим у виникла заборгованість з оплати спожитої у березні 2017 року теплової енергії у розмірі 300 674,42 грн.

Наявність даної заборгованості у відповідача станом на 01.05.2018 підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стан розрахунків за спожиту теплову енергію; розрахунком Публічного акціонерного товариства "Київенерго" основного боргу за спожиту теплову енергію; обліковою карткаою за березень 2017 року.

В свою чергу, відповідач не заперечує обсяг спожитої теплової енергії, а лише вказує на те, що при розрахунку вартості спожитих обсягів був застосований комерційний тариф, в той час як підлягав застосуванню житловий тариф, оскільки теплова енергія постачається для житлового будинку. Відповідач стверджує, що вартість спожитої у березні 2017 року теплової енергії, розрахованої по житловому тарифу, була ним сплачена в повному обсязі, натомість заявлена позивачем до стягнення сума є різницею між житловим та комерційним тарифом.

При цьому, жодних доказів на підтвердження викладених доводів Товариством з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" до свого відзиву долучено не було. Зокрема, позивачем не наведено чим підтверджуються його доводи, що при розрахунку вартості теплової енергії було застосовано саме комерційний тариф, не надано суду власного розрахунку вартості спожитої теплової енергії, не зазначено розмірів тарифу. Фактично викладені у відзиві доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" є абстрактними та непідтвердженими жодними доказами, не містять будь-яких конкретних даних чи вказівок на певні докази чи відомості, які можуть бути перевірені судом.

Водночас, судом враховано, що відповідач споживав поставлену Публічним акціонерним товариством "Київенерго" теплову енергію з 31.10.2016 по 01.10.2017, а заборгованість у нього наявна лише за спожиту у березні 2017 року теплову енергію. Тобто, відповідачем споживалась теплова енергія протягом 5 місяців та до березня 2017 року у Товариства з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" не виникало будь-яких заперечень щодо тарифу, який застосується при розрахунку вартості спожитої теплової енергії.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується, а відповідачем документально не спростовано, наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" заборгованості з оплати спожитої у березні 2017 року теплової енергії у розмірі 300 674,42 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості за отриману у березні 2017 року теплову енергію за Договором у розмірі 300 674,42 грн. матеріали справи не містять.

Як встановлено судом 11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", як первісним кредитором, та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", як новим кредитором, укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) №601-18, у відповідності до умов якого позивач набув право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київресурсбуд" в розмірі 300 674,42 грн. за Договором №720390, а також права на нарахування відповідачу за неналежне виконання ним свої грошових зобов`язань пені, 3% річних, інфляційних втрат.

У відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується перехід від Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київтеплоенерго" (ідентифікаційний код 34487783) у розмірі 300 674,42 грн. (основний борг), а також права на нарахування відповідачу за неналежне виконання ним свої грошових зобов`язань пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що обставини порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Київтеплоенерго" своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати заборгованості за Договором не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 300 674,42 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 18 784,84 грн. та 3% річних у розмірі 10 010,50 грн., нараховані за період прострочення з листопада 2018 року по лютий 2020 року.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Керуючись наведеним та перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, з врахуванням відсутності будь-яких зауважень відповідача щодо правильності здійснення позивачем таких розрахунків, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київтеплоенерго" про стягнення інфляційних втрат у розмірі 18 784,84 грн. та 3% річних у розмірі 10 010,50 грн.

В той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київтеплоенерго" у змісті свого відзиву на позов було викладено заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється Цивільним кодексом України.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України).

Відповідач зазначає, що позивачами було пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення основної суми боргу, оскільки заборгованість виникла у відповідача 01.04.2017, а відтак позивач повинен був звернутись із даним позовом до 01.04.2020, проте звернувся лише 17.04.2020.

Проте, суд не погоджується із такими доводами відповідача, оскільки ним не враховано, що пунктом 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в силу пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину.

Водночас, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено на всій території України карантин до 31.07.2020.

Таким чином, Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" було подано даний позов з дотриманням строку позовної давності.

За таких обставин позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 231, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Київресурсбуд" (03062, м. Київ, вул. Нивська, буд. 4-Г, офіс 13; ідентифікаційний код 34487783) на Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 40538421) суму основного боргу у розмірі 300 674 (триста тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 42 коп., інфляційні втрати у розмірі 18 784 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 84 коп., 3% річних у розмірі 10 010 (десять тисяч десять) грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 4 972 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят два) грн. 05 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 08.07.2020.

Суддя Р.В. Бойко