РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2020Справа № 910/4171/20
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз"

до акціонерного товариства «Укргазвидобування»

про стягнення 1 379 209,43 грн.

При секретарі судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Вознюк Є.В. - представник за довіреністю №Д/л-12-0120 від 08.01.2020;

від відповідача: Слюсар С.В. - представник за довіреністю № 2-628д від 22.01.2020.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення 1 379 209,43 грн., з яких: 1 358 747,39 грн. додаткова компенсація за недотримання параметрів якості природного газу, 13 272,23 грн. - 3% річних, 7 189,91 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 27.04.2020 року.

17.04.2020 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

23.04.2020 року електронною поштою від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 27.04.2020 року представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Судом задоволено клопотання відповідача та протокольною ухвалою відкладено підготовче засідання на 26.05.2020 року.

29.04.2020 року до канцелярії суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (призначеного на 27.04.2020 року).

04.05.2020 року до канцелярії суду від позивача надійшов відзив на відповідь на позовну заяву.

05.05.2020 року до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

19.05.2020 року до канцелярії суду від позивача надійшли письмові пояснення.

В судовому засіданні 26.05.2020 року судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.06.2020 року.

В судовому засіданні 23.06.2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" є оператором газорозподільних мереж (далі - оператор ГРМ), який здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №201 від 16.02.2017.

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" є суміжним газодобувним підприємством, яке подає газ у газорозподільну систему позивача.

27.09.2013 року між публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" (сторона 1) та публічним акціонерним товариства «Харківгаз» (сторона 2) укладено технічну угоду про умови приймання-передачі природного газу №4.

Відповідно до п.1.1 технічної угоди, ця технічна угода визначає порядок приймання-передачі природного газу (далі - газ) стороною 1 до газопроводів сторони 2. Перелік пунктів приймання-передачі газу ГВС, ПВВГ, ГРС (далі - ПППГ), згідно з якими сторона 1 передає газ стороні 2, наведено в додатку «Перелік пунктів приймання-передачі природного газу», який є невід`ємною частиною цієї технічної угоди.

Фізико-хімічні показники (далі - ФХТ) газу, що подається до газових мереж, та періодичність їх визначення повинні відповідати вимогам, установленим державним стандартами, технічними умовами, іншими нормативними документами (п.2.1 технічної угоди).

Згідно п. 6 технічної угоди сторони у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань по цій технічній угоді несуть відповідальність за законодавством.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Згідно з п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Як встановлено ч. 1 ст. 37 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Частиною 2 ст. 38 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний:

1) розробляти, щороку до 31 липня подавати на затвердження Регулятору, розміщувати на своєму веб-сайті та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років;

2) вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи;

3) розробити і впроваджувати програму відповідності згідно із статтею 39 цього Закону;

4) вживати заходів для підвищення раціонального використання енергоресурсів та охорони довкілля під час здійснення своєї господарської діяльності;

5) надавати інформацію, обов`язковість надання якої встановлена законодавством;

6) забезпечувати конфіденційність інформації, одержаної під час здійснення господарської діяльності, а також розміщувати на своєму веб-сайті у недискримінаційний спосіб інформацію, яка стимулюватиме розвиток ринку природного газу;

7) вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 р. № 2494, відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» затверджено Кодекс газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Пунктом 5 постанови НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року передбачено, що газодобувні підприємства, виробники біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, які здійснюють передачу природного газу в газорозподільну систему, зобов`язані забезпечити в пунктах приймання-передачі газу до газорозподільної системи (на газорозподільних станціях) організацію та облаштування місць контрольного відбору проб природного газу протягом року з дати набрання чинності цією постановою.

Пунктом 7 глави 3 розділу I Кодексу газорозподільних систем визначено, що якість природного газу, що надходить до ГРМ, та якість природного газу, що передається Оператором ГРМ у пунктах призначення, має відповідати вимогам цього Кодексу. Оператор ГРМ відповідає за якість природного газу з моменту його надходження в ГРМ до моменту його передачі в пунктах призначення.

Як встановлено пунктом 1 глави 1 розділу VІІІ Кодексу газорозподільних систем порядок взаємовідносин Оператора ГРМ з газодобувним підприємством та виробником біогазу або іншого виду газу з альтернативних джерел, що в установленому законодавством порядку підключений до ГРМ, а також із суміжним Оператором ГРМ щодо якості природного газу, який подається до ГРМ, регулюється цією главою та технічною угодою.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VІІІ Кодексу газорозподільних систем чисельні значення фізико-хімічних показників природного газу, що подається до газорозподільної системи від ГДП чи ВБГ (суміжного Оператора ГРМ), повинні відповідати параметрам та принципам, визначеним в Кодексі ГТС, як для точок виходу з ГТС, за виключенням вимог вмісту меркаптанової сірки. Якщо природний газ, що не відповідає зазначеним вимогам, був завантажений в газорозподільну систему з причин, що не залежать від Оператора ГРМ, він має право на компенсацію, яка розраховується відповідно до глави 3 цього розділу.

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу VІІІ Кодексу газорозподільних систем визначення ФХП природного газу, чисельні значення яких використовуються при розрахунку об`єму природного газу, який надійшов до ГРМ, проводиться уповноваженими відповідно до законодавства хіміко - аналітичними лабораторіями (далі - хімлабораторії) ГДП, ВБГ чи незалежними хімлабораторіями, для чого ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ) з періодичністю та в точках відбору проб газу, узгоджених з Оператором ГРМ, здійснює відповідний відбір проб газу у порядку, встановленому ДСТУ ISO 10715:2009 "Природний газ. Настанови щодо відбирання проб", затвердженим наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 30 грудня 2009 року № 485 (далі - ДСТУ ISO 10715:2009).

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу VІІІ Кодексу газорозподільних систем ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ, який передає газ) щодня до 12.00 години факсимільним зв`язком (або іншими засобами електронного зв`язку) надає Оператору ГРМ оперативні дані ФХП природного газу за всіма узгодженими з Оператором ГРМ точками його відбору, які мають містити такі чисельні значення: густину газу; вміст азоту; вміст вуглекислого газу; точку роси; число Воббе; теплотворність.

На підставі доведених до Оператора ГРМ оперативних даних ФХП природного газу ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ) щодня з 14.00 години (з урахуванням одночасних дій Оператора ГРМ) забезпечує введення чисельних значень ФХП до баз даних обчислювачів або коректорів об`єму газу, що є складовими комерційних вузлів обліку на ГРС (в пунктах приймання-передачі газу до ГРМ). До 02 числа календарного місяця (включно), наступного за звітним, ГДП та ВБГ (суміжний Оператор ГРМ) надає Оператору ГРМ в електронному та паперовому вигляді розгорнутий паспорт ФХП природного газу за всіма узгодженими з Оператором ГРМ точками відбору газу за звітній місяць (місячний паспорт ФХП), який має бути погоджений Оператором ГРМ.

Глава 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем визначає додаткову компенсацію за недотримання параметрів якості природного газу.

При цьому, відповідно до абз. 3 п. 2 глави VIII Кодексу газорозподільних систем, якщо природний газ, що не відповідає зазначеним вимогам, був завантажений в газорозподільну систему з причин, що не залежать від Оператора ГРМ, він має право на компенсацію, яка розраховується відповідно до глави 3 цього розділу.

Пунктом 4 глави 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем у разі подачі в точках надходження в ГРМ або на межі балансової належності об`єкта споживача природного газу, який не відповідає параметрам температури точки роси за вологою, визначеним главами 1 та 2 цього розділу, сторона, яка передає газ, зобов`язана сплатити стороні, яка приймає газ, додаткову компенсацію, яка розраховується за формулою

ВТроси.в = Qi Ч К Ч БЦГ Ч (Tроси.в - Троси.в.max)/(Троси.в.max),

деBТроси.в-компенсація за недотримання параметру температури точки роси за вологою, гривень;
Qi-обсяг природного газу з недотриманим значенням параметру температури точки роси за вологою, тисяч м-3;
К=0,01 - до 31 грудня 2016 року;
К=0,03 - з 01 січня 2017 року до 31 грудня 2017 року;
К=0,05 - з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року;
К=0,1 - з 01 січня 2019 року;
БЦГ-базова ціна природного газу, визначена відповідно до Кодексу ГТС, гривень за одну тисячу м-3;
Троси.в-дійсне значення температури точки роси за вологою природного газу, поданого в точці надходження в ГРМ або на межі балансової належності об`єкта споживача, К;
Троси.в.max-максимально припустиме значення параметру температури точки роси за вологою, К.
Відповідно до пункту 5 глави 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем у разі подачі в точках надходження в ГРМ або на межі балансової належності об`єкта споживача природного газу, який не відповідає параметрам температури точки роси за вуглеводнями, визначеним главами 1 та 2 цього розділу, сторона, яка передає газ, зобов`язана сплатити стороні, яка приймає газ, додаткову компенсацію, яка розраховується за формулою

ВТроси.вв = Qi Ч К Ч БЦГ Ч (Tроси.вв - Троси.вв.max)/(Троси.вв.max),

деBТроси.вв-компенсація за недотримання параметру температури точки роси за вуглеводнями, гривень;
Qi-обсяг природного газу з недотриманим значенням параметру температури точки роси за вуглеводнями, тисяч м-3;
К=0,01 - до 31 грудня 2016 року;
К=0,03 - з 01 січня 2017 року до 31 грудня 2017 року;
К=0,05 - з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року;
К=0,1 - з 01 січня 2019 року;
БЦГ-базова ціна природного газу, визначена відповідно до Кодексу ГТС, гривень за одну тисячу м-3;
Троси.вв-дійсне значення температури точки роси за вуглеводнями природного газу, поданого в точці надходження в ГРМ або на межі балансової належності об`єкта споживача, К;
Троси.вв.max-максимально припустиме значення параметру температури точки роси за вуглеводнями, К.
Відповідно до п. 6 глави 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем оплата додаткової компенсації проводиться щомісяця, у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, окремо по кожному параметру якості щодо природного газу. Обсяг природного газу з недотриманим значенням параметру якості Qi визначається:

щодо ГДП, ВБГ (суміжного Оператора ГРМ) - починаючи з дати останнього погодженого з Оператором ГРМ місячного паспорта ФХП до моменту усунення невідповідності параметрам якості природного газу;

щодо споживача - з моменту зареєстрованої Оператором ГРМ заяви споживача щодо невідповідності ФХП газу параметрам, визначеним цим Кодексом, до моменту усунення невідповідності параметрам якості природного газу.

Як зазначено позивачем протягом 2019 року мало місце виявлення недотримання параметрів якості природного газу, який був переданий до газорозподільної системи AT «Харківгаз» від AT «Укргазвидобування». Проте, в порядку пункт 6 глави 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем (у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, окремо по кожному параметру якості щодо природного газу) не було перераховано позивачу суму додаткової компенсації.

Так, з метою врегулювання даного питання, керуючись положеннями глави 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем та на підставі паспортів фізико-хімічних показників переданого/прийнятого природного газу, позивачем розрахована додаткова компенсація за недотримання параметрів якості природного газу, який був переданий до газорозподільної системи AT «Харківгаз» від AT «Укргазвидобування» протягом наступних періодів:

- лютий 2019 р. невідповідність параметрам температури точки роси за вологою - розрахунки на загальну суму 286 377,83 грн., 02-19/1050/ТРВОЛ від 11.03.2019, 02-19/1052/ТРВОЛ від 11.03.2019.

Вказані розрахунки додаткової плати разом із рахунком на оплату направлені на адресу відповідача листом № 61002.4-СЛ-6919-0319 від 11.03.2019;

- березень 2019 р.невідповідність параметрам температури точки роси за вологою - розрахунки на загальну суму 234 817,52 грн.: 03-19/1050/ТРВОЛ від 11.04.2019, 03-19/1052/ТРВОЛ від 11.04.2019.

Вказані розрахунки разом із рахунком на оплату направлені на адресу відповідача листом № 61002.4-Сл-10568-0419 від 11.04.2019 р., повторно листом № 61002.4-Сл-3042-0220 від 21.02.2020;

- травень 2019 р. невідповідність параметрам температури точки роси за вологою - розрахунки на загальну суму 36 122,96 грн.: 05-19/1050/ТРВОЛ від 11.06.2019, 05-19/1052/ТРВОЛ від 11.06.2019

невідповідність параметрам температури точки роси за вуглеводнями - розрахунки на загальну суму 1172,27 грн.: 05-19/1050/ТРВУГ від 11.06.2019, 05-19/1052/ТРВУГ від 11.06.2019

Вказані розрахунки разом із рахунком на оплату направлені на адресу відповідача листом № 61002.4-Сл-14270-0619 від 11.06.2019;

- червень 2019 р. невідповідність параметрам температури точки роси за вологою - розрахунки на загальну суму 21 540,70 грн.: 06-19/1052/ТРВОЛ від 11.07.2019

невідповідність параметрам температури точки роси за вуглеводнями -розрахунки на загальну суму 1442,81 грн.: 06-19/1050/ТРВУГ від 11.07.2019.

Вказані розрахунки разом із рахунком на оплату направлені на адресу відповідача листом № 61002.4-Сл-16391-0719 від 11.07.2019, повторно листом № 61002.4-СЛ-3044-0220 від 21.02.2020;

- липень 2019 р. невідповідність параметрам температури точки роси за вологою - розрахунки на загальну суму 23 334,29 грн.: 07-19/1052/ТРВОЛ від 09.08.2019

невідповідність параметрам температури точки роси за вуглеводнями-розрахунки на загальну суму 372,97 грн.: 07-19/1050/ТРВУГ від 09.08.2019, 07-19/1052/ТРВУГ від 09.08.2019.

Вказані розрахунки разом із рахунком на оплату направлені на адресу відповідача листом № 61002.4-Сл-18347-0819 від 09.08.2019;

- серпень 2019 р. невідповідність параметрам температури точки роси за вологою - розрахунки на загальну суму 27 449,50грн.: 08-19/1050/ТРВОЛ від 11.09.2019, 08-19/1052/ТРВОЛ від 11.09.2019

невідповідність параметрам температури точки роси за вуглеводнями - розрахунки на загальну суму 133,22 грн.: 08-19/1050/ТРВУГ від 11.09.2019.

Вказані розрахунки разом із рахунком на оплату направлені на адресу відповідача листом № 61002.4-СЛ-20293-0919 від 11.09.2019 ;

- вересень 2019 р. невідповідність параметрам температури точки роси за вологою - розрахунки на загальну суму 36 807,72 грн.: 09-19/1052/ТРВОЛ від 11.10.2019

невідповідність параметрам температури точки роси завуглеводнями -розрахунки на загальну суму 146,68 грн.: 09-19/1050/ТРВУГ від 11.10.2019.

Вказані розрахунки разом із рахунком на оплату направлені на адресу відповідача листом № 61002.4-СЛ-22316-1019 від 11.10.2019 р.;

- жовтень 2019 р.невідповідність параметрам температури точки роси за вологою - розрахунки на загальну суму 88 923,30 грн.: 10-19/1050ЯРВОЛ від 11.11.2019, 10-19/1052/ТРВОЛ від 11.11.2019

невідповідність параметрам температури точки роси завуглеводнями -розрахунки на загальну суму 11 779,54 грн.: 10-19/1050/ТРВУГ від 11.11.2019.

Вказані розрахунки разом із рахунком на оплату направлені на адресу відповідача листом № 61002.4-Сл-23732-1119 від 11.11.2019 р.;

- листопад 2019 р. невідповідність параметрам температури точки роси за вологою - розрахунки на загальну суму 263 168,58 грн.: 11-19/1052/ТРВОЛ від 11.12.2019, 11-19/1052/ТРВОЛ від 11.12.2019.

Вказані розрахунки разом із рахунком на оплату направлені на адресу Відповідача листом № 61002.4-Сл-25623-1219 від 04.12.2019 ;

- грудень 2019 р. невідповідність параметрам температури точки роси за вологою - розрахунки на загальну суму 336 780,42 грн.: 12-19/1050/ТРВОЛ від 11.01.2020, 12-19/1052/ТРВОЛ від 11.01.2020.

Вказані розрахунки разом із рахунком на оплату направлені на адресу відповідача листом № 61002.4-Сл-485-0120 від 11.01.2020 р.

Однак, вищевказані вимоги позивача щодо необхідності сплати додаткової компенсації на загальну суму 1 358 747,39 грн., залишені відповідачем без відповіді та виконання, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача додаткову компенсацію на загальну суму 1 358 747,39 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що:

- позивач неправомірно посилається на норми Кодексу газорозподільних систем при визначенні та застосуванні розміру компенсації за недотримання відповідачем параметрів якості газу, а технічна угода № 4 від 27.09.2013р. не визнає вимоги щодо права на будь-які компенсації,

- глава 1 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем суперечить нормам цивільного законодавства;

- постанова НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р. прийнята всупереч ч.2 ст.19 Конституції України.

Порядок взаємовідносин Оператора ГРМ з газодобувним підприємством та виробником біогазу або іншого виду газу з альтернативних джерел, що в установленому законодавством порядку підключений до ГРМ, а також із суміжним Оператором ГРМ щодо якості природного газу, який подається до ГРМ, регулюється, зокрема, розділом VIII Кодексу газорозподільних систем «Якість газу в газорозподільних системах».

Згідно з абз. 2 п. 1 гл. 1 Розділу VIII Кодексу газорозподільних систем порядок взаємовідносин Оператора ГРМ з газодобувним підприємством (також по тексту - ГДП) та виробником біогазу або іншого виду газу з альтернативних джерел (також по тексту - ВБГ), що в установленому законодавством порядку підключений до ГРМ, а також із суміжним Оператором ГРМ щодо якості природного газу, який подається до ГРМ, регулюється цією главою та технічною угодою.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем чисельні значення фізико-хімічних показників природного газу, що подається до газорозподільної системи від ГДП чи ВБГ (суміжного Оператора ГРМ), повинні відповідати параметрам та принципам, визначеним в Кодексі ГТС, як для точок виходу з ГТС, за виключенням вимог вмісту меркаптанової сірки. Якщо природний газ. що не відповідає зазначеним вимогам, був завантажений в газорозподільну систему з причин, що не залежать від Оператора ГРМ, він має право на компенсацію, яка розраховується відповідно до глави 3 цього розділу.

Глава 3 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем визначає додаткову компенсацію за недотримання параметрів якості газу природного газу. Відтак, Відповідач, як сторона, що передає природний зобов`язаний сплатити Позивачу, як стороні, яка приймає газ, додаткову компенсацію за недотримання параметрів якості газу, порядок розрахунку та пред`явлення до сплати якої визначено виключно в рамках Кодексу газорозподільних систем.

Отже, враховуючи вишевикладене. відповідач як газовидобувне підприємство, яке подало до газорозподільної системи позивача природний газ, відповідальне за якість цього газу відповідно до норм Кодексу газорозподільних систем.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що укладена між сторонами технічна угода №4 від 27.09.2013 року є технічною і покликана регулювати виключно технічні питання взаємовідносин сторін, які виникають при передачі природного газу, а не фінансові.

Так, предмет даної технічної угоди визначає порядок приймання-передачі природного газу стороною 1 (відповідачем) до газопроводів сторони 2 (позивача).

Перелік пунктів приймання-передачі газу визначено цією угодою (п. 1.1.).

Розділ 2 технічної угоди № 4 від 27.09.2013 р. регулює питання «Якості газу», зокрема: п. 2.1 фізико-хімічні показники газу, що подається до газових мереж, та періодичність їх визначення повинні відповідати вимогам, установленим державними стандартами, технічними умовами, іншими нормативними документами.

Розділ 6 технічної угоди № 4 від 27.09.2013 р. передбачає відповідальність сторін: сторони у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань по цій технічній угоді несуть відповідальність відповідно до законодавства.

З вищенаведеного вбачається, що п. 2.1. та розділ 6 технічної угоди № 4 від 27.09.2013 р. для визначення параметрів якості газу та відповідальності за їх недотримання відсилають до нормативних актів, які встановлюють вимоги щодо якості газу та, відповідно, застосування відповідальності за їх недотримання.

Щодо тверджень відповідача, стосовно того, що глава 1 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем суперечить Закону України "Про захист прав споживачів", cт. 678 ЦK України, cт. 268 ГК України, суд зазначає наступне.

Кодекс газорозподільних систем виданий на виконання та відповідно до вимог Законів України «Про ринок природного газу», «Про природні монополії», Положення про Національну комісію, що здійснює регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - НКРЕКП) є спеціальним нормативно-правовим актом в системі законодавства про ринок природного.

Згідно ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Закон України «Про НКРЕКП» визначає правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення.

Ст. 1 Закону України «Про НКРЕКП» визначає, що НКРЕКП є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки постачання природного газу;

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про НКРЕКП» регулятор здійснює державне регулювання шляхом, зокрема, нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані регулятору законом.

Відповідно до ст. 17 цього Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг регулятор серед іншого, розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема, кодекси газорозподільних систем.

Таким чином, затверджений НКРЕКП Кодекс газорозподільних систем є нормативно- правовим актом, який регулює відносини між оператором ГРМ (АТ «Харківгаз») та газовидобувним підприємством (АТ «Укргазвидобування») в силу прямої вказівки Закону України «Про НКРЕКП».

Отже, твердження відповідача про те, що позивач не є ні покупцем, ні споживачем, не можуть братися до уваги, з огляду на п. 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, який регулює взаємовідносини, зокрема, між операторами ГРМ і газовидобувними підприємствами, які підключені (приєднуються) до газорозподільної системи.

Порядок взаємовідносин оператора ГРМ з газовидобувним підприємством щодо якості природного газу, який подається до ГРМ та визначення додаткової компенсації за недотримання параметрів якості природного газу регулюється, зокрема, розділом VIII Кодексу газорозподільних систем.

Відтак, при розгляді даної справи сторони слід розуміти як: оператор ГРМ (АТ «Харківгаз») - сторона яка приймає газ у розумінні гл. 3 р. 8 Кодексу газорозподільних систем, та газовидобувне підприємство (АТ «Укргазвидобування») - сторона, яка передає газ у розумінні гл. 3 р. 8. Кодексу газорозподільних систем, а не покупця чи продавця.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що постанова НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р. прийнята всупереч ч.2 ст. 19 Конституції України, суд зазначає наступне.

Зокрема, Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - «Про НКРЕКП») визначає правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення, я, функції, повноваження та порядок їх здійснення.

Ст. 1 Закону України «Про НКРЕКП» визначає, що НКРЕКП є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу;

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про НКРЕКП» регулятор здійснює державне регулювання шляхом, зокрема, нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані регулятору законом.

Відповідно до ст. 17 цього Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор серед іншого, розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема, кодекси газорозподільних систем.

Більш того, законом України «Про ринок природного газу» до компетенції регулятора на ринку природного газу належать, в тому числі, затвердження кодексів газотранспортних систем, кодексу газорозподільних систем, кодексів газосховищ та кодексу установки LNG.

Таким чином, затверджений НКРЕКП Кодекс газорозподільних систем є нормативно- правовим актом, який регулює відносини між Оператором ГРМ (АТ «Харківгаз») та газовидобувним підприємством (АТ «Укргазвидобування») в силу прямої вказівки Законів України «Про НКРЕКП» та «Про ринок природного газу».

Також, суд зазначає, що посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 5-р/2019 є безпідставним, оскільки ч. 1 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 4, ч. 1, абз. 1, 2 ч. 2 ст. 5, абз. 2, 3, 4, 39, 40 ч. 3, ч. 6 ст. 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016р. № 1540VІІІ, визнані неконституційними, втрачають чинність з 31.12.2019 р., в той час як спірні відносини стосуються періоду з січня - грудня 2019 рр. (тобто, до 31.12.2019 р.).

Згідно розрахунку позивача, проведеними відповідно та вимог чинного законодавства, розмір додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу переданого за період з лютого 2019 року по грудень 2019 року включно становить 1 358 747,39 грн.

Доказів невідповідності проведеного розрахунку та визначеного на його підставі розміру додаткової плати відповідачем не надано.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу переданого за період з лютого 2019 року по грудень 2019 року включно в розмірі 1 358 747,39 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 13 272,23 грн. та інфляційні втрати в розмірі 7 189,91 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду, розглянувши справу, дійшла висновку щодо можливості застосування положень статті 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Таким чином, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 13 272,23 грн. та інфляційних втрат в розмірі 7 189,91 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, будинок 26/28, ) на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1; ) додаткової компенсації за недотримання параметрів якості природного газу в розмірі 1 358 747 (один мільйон триста п`ятдесят вісім тисяч сімсот сорок сім) грн. 39 коп., 3% річних в розмірі 13 272 (тринадцять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 23 коп., інфляційні втрати в розмірі 7 189 (сім тисяч сто вісімдесят дев`ять) грн. 91 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 20 688 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 14 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 07.07.2020 року.

Суддя С.М. Мудрий