ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р. Справа №914/49/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді: Бонк Т.Б.,

суддів: Матущак О.І.

Якімець Г.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авто-Лайн, м. Сокаль, Львівська область, вх. №01-05/1357/20 від 07.04.2020

на рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2020, (головуючий суддя: Манюк П.Т. м. Львів, повний текст рішення складено 06.03.2020)

у справі № 914/49/20

за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, місто Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авто-Лайн, м. Сокаль, Львівська область

про стягнення 68 000, 00 грн.

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позову та рішення суду першої інстанції:

09.01.2020 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн» про стягнення 68000,00 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. ст. 17, 25 Закону України «Про Антимонопольним комітет України», ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Вказує, що згідно рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.12.2017 №62 р/к за вчинене порушення (збільшення вартості (ціни) на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування саме на 10 відсотків та встановивши мінімальну вартість проїзду 5 грн. в одному і тому ж періоді часу на ринку пасажирських перевезень автомобільним транспортом на міжміському внутрішньообласному маршруті сполучення №550 «Львів АС-2 Сокаль АМ») накладено на ТОВ «Авто-Лайн» штраф у розмірі 68 000,00 грн. Листом від 19.12.2017 №13/03-2447 дане рішення було направлено на адресу відповідача та отримано останнім 28.12.2017. В подальшому, оскільки відповідач протягом встановленого ч.3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двохмісячного строку (з 29.12.2017 по 28.02.2018) не виконав рішення від 07.12.2017 №62 р/к то згідно ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 1,5% за кожен день прострочення сплати зазначеного штрафу в сумі 68000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.03.2020 у справі №914/49/20 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ТОВ «Авто-Лайн» в дохід Державного бюджету України пеню у розмірі 68 000,00 грн. Стягувач: Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України. Також стягнуто з ТОВ «Авто-Лайн» на користь Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 1921,00 грн. судового збору.

Дане рішення мотивовано обґрунтованістю позовних вимог з посиланням на ч.7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн» не погодившись з винесеним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не надано об`єктивної оцінки наявним у справі доказам та фактичним обставинам справи, що мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, невірно застосовано норми матеріального права, яким урегульовано спірні правовідносини, порушено процесуальні норми, а тому вважає, що дане рішення є незаконним.

Скаржник вказує на те, що судом не враховано того, що нарахування пені здійснено за період судового оскарження рішення Антимонопольного комітету України, що суперечить положенням ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Також, скаржник, категорично не погоджується із здійсненим розрахунком позивача, щодо нарахуванням пені, вважає, що така є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ч.ч.1-2 ст. 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складового елементу загального конституційного принципу верховенства права.

На думку скаржника, не враховано, того, що позивачем не визначено співвідношення між розміром пені та стягненим штрафом, так як не визначено співвідношення між розміром пені та фактичними обставинами справи, а саме не враховано істотних пом`якшуючих обставин, зокрема відсутність умислу в діях ТОВ «Авто-Лайн» у простроченні строків виконання вимоги виключно через реалізацію конституційного права на оскарження рішення Антимонопольного комітету України.

Крім цього, відповідач зауважує про те, що позивач звернувся з даним позовом з порушенням строку позовної давності, що вважає додатковою підставою для відмови в позові.

Відтак, просить, рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким в позові - відмовити.

Позивач Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у відзиві від 24.04.2020 №63-02/1723 заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що встановлені ст. 223 Господарського кодексу України строки реалізації господарсько-правової відповідальності не поширюються на правовідносини щодо стягнення штрафів і пені згідно з Законом України «Про захист економічної конкуренції» у тому числі, не застосовуються у визначеному ст. 223 Господарського кодексу України порядку загальний та скорочені строки позовної давності, що передбачені Цивільним кодексом України. При цьому, також вказує, що ним враховано періоди оскарження рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.12.2017 №62 р/к та з врахуванням ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розраховано пеню в сумі 68 000,00 грн. Відповідно до цього, просить, рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2020 склад колегії по розгляду справи №909/40/20 визначено: головуючий суддя Бонк Т.Б., судді Якімець Г.Г., Бойко С.М.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авто-Лайн, м. Сокаль, Львівська область, вх. №01-05/1357/20 від 07.04.2020 на рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2020 у справі №914/49/20 та призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Сплату судового збору за подання апеляційної скарги відстрочено до прийняття постанови Західним апеляційним господарським судом з посиланням на ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 встановлено, що з метою запобігання коронавірусної хвороби (COVID-19) з 22 травня до 22 червня на всій території України продовжено дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211. В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України №500 від 17.06 2020 адаптивний карантин продовжено до 31.07.2020

У відповідності до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, - розділ Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 такого змісту: « 4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з огляду на наступне.

Згідно встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

Адміністративна колегія Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України розглянувши справу №1-01-18/2017 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції прийняла рішення від 07.12.2017 №62 р/к, яким в п.1 резолютивної частини рішення визнала, що ТОВ «Львівське АТП-14631» і ТОВ «Авто-Лайн» збільшивши вартість (ціну) на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування саме на 10 відсотків та встановивши мінімальну вартість проїзду 5 гривень в одному і тому ж періоді часу на ринку пасажирських перевезень автомобільним транспортом на міжміському внутрішньообласному маршруті сполучення №550 «Львів АС-2 Сокаль АС», вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене ч.3 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення схожих дій на ринку, які можуть призвести до обмеження конкуренції, оскільки, аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій. Згідно п.2 резолютивної частини даного рішення зазначено, що за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане вище, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівське АТП 14631 (ідентифікаційний код юридичної особи 03114767) штраф у розмірі 17 000 грн. У п.3 встановлено, що за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане в пункті 1 резолютивної частини рішення, накладено на ТОВ «Авто-Лайн» (ідентифікаційний код юридичної особи 32475011) штраф у розмірі 68 000 грн. Також, в резолютивній частині роз`яснено сторонам, що згідно з: ч.3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» штраф сплачується у двомісячний строк з дня одержання рішення; ч.8 ст. 56 даного закону встановлено, що протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до територіального відділення Антимонопольного комітету України документ, що підтверджує сплату штрафу; ч.1 ст. 60 даного закону відповідач може оскаржити рішення повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення (а.с.4-12).

На виконання вимог ч.1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» позивач листом від 19.12.2017 №13/03-2447 направив на адресу відповідача рішення (а.с.13), яке отримано відповідачем 28.12.2017, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.14).

У відповідності до вимог ч. ч. 2-3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно умов ч.1 ст. 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення в порядку визначеному законом.

Як вбачається з обставин справи, ТОВ «Авто-Лайн» оскаржило рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції від 07.12.2017 №62 р/к в судовому порядку. Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.06.2018 у справі №914/232/18 в задоволенні позовних вимог ТОВ «Авто-Лайн» до Львівського обласного територіального відділення АМК України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення АМК України №62 р/к у справі №1-01-18/2017 відмовлено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 та постановою касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №914/232/18 рішення Господарського суду Львівської області від 13.06.2018 залишено без змін (а.с.17-26).

Обставинами справи встановлено, що 05.04.2019 ТОВ «Авто-Лайн» сплачено адміністративний штраф по рішенню адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення АМК України №62 р/к від 07.12.2017 у справі №1-01-18/2017, що підтверджується платіжним дорученням №1299 від 05.04.2019 (а.с.27).

Згідно з ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вбачається, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відтак, враховуючи наведене, за прострочення сплати штрафу позивачем нараховано до стягнення з відповідача 68 000, 00 грн. пені за періоди: з 14.06.2018 по 06.08.2018 54 дні; з 28.09.2018 до 10.10.2018 13 днів. Всього 67 днів прострочення. Даний розрахунок відображено в позовній заяві (а.с.1-3).

Скаржник як в суді першої так і апеляційної інстанції зазначає про те, що оскарження ним рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в судовому порядку призвело не тільки до зупинення його виконання, а й до зупинення нарахування пені та зупинення (переривання) строку для її оплати відповідачем, однак дане спростовується наступним:

Частинами 3-5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Відтак вбачається висновок, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд і в цей період не включається час знаходження матеріалів в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Відтак, враховуючи матеріали та обставини справи, судова колегія апеляційного суду встановила, що нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного п.3 рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №62 р/к від 07.12.2017 у справі №1-01-18/2017 було зупинено на періоди: з 21.02.2018 до 13.06.2018 розгляд Господарським судом Львівської області справи №914/232/18 та з 07.08.2018 до 27.09.2018 розгляд справи №914/232/18 Львівським апеляційним господарським судом.

З аналізу ч.1 та ч.4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду має відбуватися у двомісячний строк з дня одержання такого рішення, який (строк) не може бути відновлено, тоді як порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним такого рішення, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє лише примусове виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду. Зазначений двомісячний строк є присічним, його перебіг не переривається і не зупиняється (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.11.2018 у справі №910/4081/18).

Відтак враховуючи наведене, місцевим господарським судом обґрунтовано зроблено висновок про безпідставність доводів про те, що в разі оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу обов`язковому зупиненню підлягає не тільки нарахування пені, але й виконання самого рішення.

Щодо доводів скаржника про сплив строку позовної давності для стягнення пені з посиланням на ст. 223 Господарського кодексу України, то судова колегія зазначає наступне.

Закон України «Про захист економічної конкуренції» визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Даний закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності. Названий закон не регулює цивільно-правові відносини.

Стаття 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлює строки притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України, а не судом у вирішенні спору про стягнення у судовому порядку накладеного за рішенням органу АМК штрафу та нарахованої за його несплату пені. Крім того, зазначена стаття встановлює строки притягнення саме до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, тоді як даний закон відносить до заходів відповідальності штраф і не визначає пеню як міру (захід) відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відносячи її сплату до порядку виконання рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України (розділ ІХ Закону).

Чинне законодавство не містить такої підстави для відмови в позові органів АМК, як сплив строку давності на момент прийняття судом рішення зі справи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №911/9/19.

Щодо вимог, скаржник, про невірність здійсненого позивачем розрахунку пені, посилаючись на те, що розмір такої є явно завищеною та не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ч.ч.1-2 ст. 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, судова колегія зазначає наступне.

Проаналізувавши розрахунок пені позивача, який викладено в позовній заяві та у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що такий є обґрунтованим та проведений з врахуванням положень ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а відтак правомірними є позовні вимоги.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2020 у справі №914/49/20 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, та були спростовані судами в ході розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати за результатами розгляду апеляційної скарги.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником. При цьому, судова колегія зауважує, що згідно ухвали суду від 13.04.2020 ТОВ «Авто-Лайн» відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття постанови Західним апеляційним господарським судом. Станом на 22.06.2020 доказів сплати судового збору за розгляд справи №914/49/20 в суді апеляційної інстанції від ТОВ «Авто-Лайн» не поступало.

Відтак, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн» (80000, Львівська область, м. Сокаль, вул. Чайковського, з, ) в дохід державного бюджету (отримувач: УКуЛичак.р мЛьв./Личаківський/22030101, ЄДРПОУ - 38007620, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача UA2013006, код класифікації доходів бюджету 22030101) - 2102,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авто-Лайн, м. Сокаль, Львівська область, вх. №01-05/1357/20 від 07.04.2020 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2020 у справі №914/49/20 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн» (80000, Львівська область, м. Сокаль, вул. Чайковського, 3, ) в дохід державного бюджету (отримувач: УКуЛичак.р мЛьв./Личаківський/22030101, ЄДРПОУ - 38007620, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача UA2013006, код класифікації доходів бюджету 22030101) - 2102,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

4. Судовий збір за подання апеляційної скарги - покласти на скаржника.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді О.І.Матущак

Г.Г. Якімець