ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2020 р. Справа№ 910/6891/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі - Стародуб М.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Релігійної організації "Управління Хмельницької єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)" на рішення Господарського суду міста Києва (суддя Приходько І.В.) від 03.02.2020 (повний текст складено 17.02.2020) у справі №910/6891/19

за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви"

до Хмельницької обласної державної адміністрації

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

1. Релігійна організація "Управління Хмельницької єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)",

2. Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації

та третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:

3. Релігійна організація "Управління Хмельницької єпархії Української Православної Церкви"

про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації,

за участі представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Релігійна організація "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 264/2019-р від 12.04.2019 "Про реєстрацію статуту Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" у новій редакції".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.04.2019 розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 264/2019-р було зареєстровано статут Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" у новій редакції. Підставою для винесення розпорядження стала заява від 11.03.2019 подана від імені релігійної громади, та рішення загальних (парафіяльних) зборів членів Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" від 16.02.2019, оформлене протоколом № 1.

Наполягаючи на тому, що відповідач безпідставно зареєстрував статут у новій редакції, який був затверджений не уповноваженою особою, не виконав покладений на нього обов`язок щодо перевірки правомірності поданого протоколу № 1 та його відповідності чинному статуту, позивач зазначає про те, що розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 264/2019-р є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнято з перевищенням наданих повноважень, порушенням встановленого порядку та приписів законодавства, у зв`язку з чим сторона просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 заяву Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" про забезпечення позову задоволено. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі: заборонено Хмельницькій обласній державній адміністрації (29005, Хмельницька обл., м. Хмельницький, Майдан Незалежності, Будинок Рад, ідентифікаційний код: 22985083) вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо внесення змін та реєстрації статуту у новій редакції Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/6891/19 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 264/2019-р від 12.04.2019 "Про реєстрацію статуту Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" у новій редакції.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Релігійна організація "Управління Хмельницької єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/6891/19 та ухвалити нове рішення, яким відмови в задоволенні позовних вимог. Крім того, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини, які не були доведені оскільки, скасовуючи розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 264/2019-р, суд виходив з незаконності рішень загальних зборів членів релігійної громади від 16.02.2019, оформлених протоколом № 1, в той час як означені рішення в установленому законом порядку недійсними не визнавались. Крім того, апелянт зазначив про недоведеність факту порушення прав позивача та те, що для реєстрації статуту в новій редакції були надані всі документи, що вимагались чинним законодавством.

07.04.2020 матеріали справи з апеляційною скаргою надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Смірнова Л.Г., Кропивна Л.В.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2020, у зв`язку з перебуванням судді Кропивної Л.В. у відпустці та звільненням судді Смірнової Л.Г. у відставку, сформовано новий склад колегії суддів: Поляк О.І. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 апеляційну скаргу Релігійної організації "Управління Хмельницької єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/6891/19 прийнято до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 задоволено клопотання апелянта та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення, зупинено дію останнього, відкрито апеляційне провадження у справі.

04.05.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він заперечував проти її задоволення та наголошував на тому, що матеріали справи не містять доказів того, що парафіяльні збори, на яких приймалися рішення, оформлені протоколом № 1 від 16.02.2019, скликалися відповідно до положень п.п. 18, 21 Статуту, так само як і відсутні докази підтвердження чинності таких зборів у розумінні п.п. 19, 21 Статуту. Протокол № 1 від 16.02.2019 не містить необхідних реквізитів, зокрема, підписів настоятеля та голови парафіяльної ради. Відповідачем не були враховані вищезазначені недоліки під час перевірки наданої документації, внаслідок чого прийнято оспорюване розпорядження № 264/2019-р від 12.04.2019.

07.05.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив третьої особи-3 на апеляційну скаргу, він заперечив проти задоволення останньої та наголосив, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права на підстав всебічно і повно досліджених обставин та доказів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 розгляд скарги призначено на 04.06.2020.

В судовому засіданні 04.06.2020 оголошено перерву на 23.06.2020.

22.06.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення третьої особи-3 по суті спору, в яких він наголошував, що спірні рішення прийняті не двома третинами громади, як того вимагає закон. На момент затвердження нової редакції статуту релігійної громади 16.02.2019 ОСОБА_1 не був єпархіальним архієреєм, як то зазначено на статуті, а отже, він затверджений неуповноваженою особою.

В судовому засіданні 23.06.2020 суд заслухав пояснення представників позивача, третьої особи-1 та третьої особи-3, інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, заслухавши представників учасників справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви» була створена у 1991 році відповідно до ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» з ініціативи десяти громадян - жителів села Ставниця. Розпорядженням голови Хмельницької ОДА №193 від 20.11.1991 був зареєстрований її статут.

Як зазначає позивач, з моменту створення релігійна організація належала до Української православної церкви і її статут був затверджений керуючим Хмельницькою єпархією УПЦ Митрополитом Антонієм.

Пунктами 1, 3 статуту, зареєстрованого розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації №28.08.2017 №673/2017-р (редакція якого діяла на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) визначено, що Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви» (надалі - парафія) є неприбутковою організацією, первинним канонічним підрозділом Української Православної Церкви та знаходиться в організаційному підпорядкуванні Хмельницької єпархії УПЦ. Парафія об`єднує громадян православного віросповідання для сумісного здійснення права на свободу сповідання та поширення православної віри, а також для піклування про релігійно-моральне виховання.

В матеріалах справи наявна копія протоколу парафіяльних зборів Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" від 19.01.2019 за головуванням настоятеля парафії Ясіновського В.В. про визначення юрисдикції/підпорядкованості релігійної громади.

Так, у питанні 2 вказаного протоколу парафіяльних зборів вирішено: «підтвердити, що Релігійна організація "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" входить до складу та підзвітна Хмельницькій Єпархії Української православної церкви, та релігійна громада підтверджує свою духовну і канонічну єдність з Українською православною церквою.».

Зазначений протокол підписано головою парафіяльних зборів (настоятелем) Ясіновським В.В, секретарем парафіяльних зборів Т.І. Дєєвою , затверджено керуючим Хмельницькою єпархією Української Православної Церкви Митрополитом Хмельницьким і Старокостянтинівським Антонієм, а також скріплено печаткою Управління Хмельницької єпархії Української Православної Церкви. В протоколі зазначено, що у зборах взяли участь 345 осіб.

При цьому, позивач звертався з заявою (вх. дата 28.03.2019) до відповідача та третьої особи-2, в якій зазначив про факт проведення парафіяльних зборів 19.01.2019 року, довів до відома зміст прийнятих на зазначених зборах рішень та повідомив про те, що оригінали установчих та інших документів, а також печатка Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" знаходяться у настоятеля Ясіновського В.В.

Листом від 01.04.2019 № 04-778 Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації повідомило позивача про те, що інформація, яка викладена у заяві від 28.03.2019, прийнята до уваги.

В подальшому, 16.02.2019 згідно протоколу № 1 загальних (парафіяльних) зборів членів релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" вирішено змінити підлеглість у канонічних та організаційних питаннях та перейти під канонічне підпорядкування Управління Хмельницької єпархії Православної церкви України; внести зміни до статуту релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви"; уповноважити Лічман О.В. на підписання статуту у новій редакції, уповноважити Лічман О.В. подати статут і заяву до Хмельницької обласної державної адміністрації, а також провести реєстраційні дії у державного реєстратора та вчинити дії щодо державної реєстрації юридичної особи з правом подання заяв та інших документів, отримання виписок, витягів, тощо з правом підпису про їх отримання. В протоколі зазначено, що у зборах взяли участь 213 осіб.

12.04.2019 розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 264/2019-р було зареєстровано статут Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" у новій редакції. Підставою для винесення розпорядження стала заява від 11.03.2019 подана від імені релігійної громади, та рішення загальних (парафіяльних) зборів членів Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" від 16.02.2019, оформлене протоколом № 1.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, спірне Розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнято з перевищенням наданих повноважень та з грубим порушенням чинного законодавства. При цьому позивач зазначає, що настоятелем Ясіновським В.В. не скликалися та не проводилися (в порядку визначеному п. 18 Статуту), парафіяльні збори 16.02.2019, а також не виносилося на вирішення зборів жодного питання, стосовно яких були прийняті рішення, оформлені протоколом № 1, в тому числі питання щодо зміни канонічного підпорядкування.

Суд першої інстанції дійшов висновку про нездійснення відповідачем повної перевірки на відповідність поданих документів положенням чинної редакції Статуту, а, отже, недотримання процедури реєстрації статуту відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», у зв`язку з чим визнав обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу про скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 264/2019-р.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду та наголошує, що в рамках розгляду даної справи в контексті заявленої позовної вимоги, предметом дослідження є саме наявність або відсутність порушень вимог чинного законодавства в діях відповідача при реєстрації статуту релігійної організації у новій редакції.

Так, судом враховано, що Верховний Суд, аналізуючи питання юрисдикції у подібних правовідносинах щодо оскарження розпорядження голови обласної державної адміністрації про реєстрацію статуту релігійної організації у новій редакції, у постанові від 19 грудня 2018 року у справі №806/3462/14 дійшов висновку про непідвідомчість такого спору адміністративному суду та зазначив про помилковість висновку судів попередніх інстанцій про його публічно-правовий характер, оскільки спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача, а тому спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Отже, спір вирішується за правилами господарського судочинства, виходячи з принципу змагальності сторін та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, згідно із ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. Церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, а школа - від церкви. Жодна релігія не може бути визнана державою як обов`язкова. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 3 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання. Ніхто не може встановлювати обов`язкових переконань і світогляду. Не допускається будь-яке примушування при визначенні громадянином свого ставлення до релігії, до сповідання або відмови від сповідання релігії, до участі або неучасті в богослужіннях, релігійних обрядах і церемоніях, навчання релігії.

Згідно частини 1, 2 ст. 9 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійні управління і центри діють на підставі своїх статутів (положень), що реєструються у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Релігійні організації, керівні центри яких знаходяться за межами України, можуть керуватись у своїй діяльності настановами цих центрів, якщо при цьому не порушується законодавство України.

Не регламентовані законом відносини держави з релігійними управліннями і центрами, в тому числі й тими, що знаходяться за межами України, регулюються відповідно до домовленостей між ними і державними органами.

Відповідно до частини 1, 2, 5 ст. 12 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджується та учасниками справи не заперечується, що на той момент, коли Хмельницькою обласною державною адміністрацією було видано спірне розпорядження, діяла редакція статуту Релігійної організації «Релігійна громада Свято- Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви», зареєстрованого розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації №28.08.2017 №673/2017-р (далі - Статут).

Згідно з пунктами 15, 16 Статуту вищим органом парафіяльного управління є парафіяльні збори, які за посадою очолює настоятель. До складу парафіяльних зборів належать священнослужителі, церковнослужителі, а також миряни члени парафіяльних зборів, які досягли 18-річного віку, визнають обов`язковість Статуту про управління УПЦ, регулярно беруть участь у богослужінні, сповідуються та причащаються, перебувають у канонічному послухові до настоятеля і не перебувають під забороною чи церковним судом, що забороняє повноцінну участь у богослужбовому житті.

Парафію очолює настоятель, якого призначає та звільняє єпархіальний архієрей (п. 12 Статуту).

Пунктом 18 Статуту парафіяльні збори скликаються настоятелем спільно з Парафіяльною радою або, за благословенням єпархіального архієрея благочинним або іншим представником єпархіального архієрея, у міру по треби, але не рідше ніж один раз на рік.

Парафіяльні збори вважаються чинними за умови присутності на них не менше 2/3 від числа членів Парафіяльних зборів (п.19 Статуту).

Згідно з п. 21 Статуту Парафіяльні збори на яких розглядається питання про зміну підлеглості (юрисдикції) релігійної громади вважаються чинними за умови присутності усіх членів Парафіяльних зборів.

Рішення Парафіяльних зборів про зміну підлеглості (юрисдикції) релігійної громади приймається шляхом консенсусу за згодою всіх членів Парафіяльних зборів (п. 22 Статуту).

Протокол Парафіяльних зборів підписується настоятелем (головуючим) і секретарем (п. 25 Статуту).

Як зазначено в п. 31 Статуту усі документи парафії підписуються настоятелем та головою Парафіяльної ради.

Зміни і доповнення до Статуту вносяться на розгляд Парафіяльних зборів уповноваженими представниками парафії і набирають чинності лише після їх затвердження керуючим Хмельницькою єпархією УПЦ і реєструються в тому ж порядку що і Статут (п. 58 Статуту).

Згідно ст. 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються:

1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади;

2) статут (положення) релігійної громади у новій редакції.

До статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються:

1) належним чином засвідчена копія протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів;

2) оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося).

У разі подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, а також обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим неповного переліку документів, визначеного у цій статті, та/або оформлення їх без дотримання встановлених вимог, відсутності у статуті (положенні) релігійної організації відомостей, встановлених частиною третьою статті 12 цього Закону, релігійній організації пропонується у межах строків, встановлених цим Законом, усунути виявлені недоліки.

Отже, на реєстрацій орган покладений суто формальний обов`язок з перевірки повного та належного оформлення документів. Так, останній може запропонувати усунути недоліки поданих документів лише за наявності неповного переліку документів та/або оформлення їх без дотримання встановлених вимог.

З матеріалів справи вбачається, що до відповідача з метою реєстрації нової редакції статуту релігійної громади разом із заявою від 11.03.2019, були подані наступні документи:

1. Протокол № 1 від 16.02.2019 з додатками;

2. Статут в 3 примірниках, затверджений керуючим Хмельницькою єпархією Православної церкви України, Митрополитом Хмельницьким і Кам`янець-Подільським;

3. Копія чинної редакції статуту релігійної громади;

4. Копія розпорядження голови Хмельницької ОДА від 28.08.2017 № 673/2017-р.;

5. Список членів релігійної громади присутніх на зборах;

6. Список членів релігійної громади, які підтримали рішення про зміну конфесійної приналежності.

Згідно ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем в ході розгляду заяви та доданих до неї документів встановлено, що подані документи відповідають встановленим вимогам, тож не було виявлено підстав для відмови в реєстрації нової редакції статуту Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької Єпархії Української Православної церкви».

Відповідно до частини 1, 2, 5 ст. 12 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Статут (положення) релігійної організації приймається на загальних зборах віруючих громадян або на релігійних з`їздах, конференціях.

Статут (положення) релігійної організації не повинен суперечити чинному законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" зазначено, що у реєстрації статуту (положення) релігійної організації може бути відмовлено, якщо її статут (положення) або діяльність суперечать чинному законодавству.

Рішення про відмову в реєстрації статуту (положення) релігійної організації із зазначенням підстав відмови повідомляється заявникам письмово в десятиденний термін. Це рішення може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України.

Водночас, у відповідності до положень статті 30 цього ж Закону, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, забезпечує проведення державної політики щодо релігій і церкви шляхом:

- здійснення реєстрації статутів (положень) релігійних організацій, зазначених у частині другій статті 14 цього Закону, а також змін і доповнень до них;

- офіційного погодження можливості зайняття проповідницькою чи іншою канонічною діяльністю, виконання релігійних обрядів священнослужителями, релігійними проповідниками, наставниками, іншими представниками зарубіжних релігійних організацій, які є іноземними громадянами і тимчасово перебувають в Україні;

- контактів і координаційних зв`язків із відповідними органами інших держав;

- забезпечення релігієзнавчої експертизи за участю представників релігійних організацій та відповідних спеціалістів;

- сприяння зміцненню взаєморозуміння і терпимості між релігійними організаціями різних віросповідань;

- сприяння участі релігійних організацій у міжнародних релігійних рухах, форумах, ділових контактах із міжнародними релігійними центрами та зарубіжними релігійними організаціями.

Право релігійної громади на зміну канонічної належності прямо передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації". Так, держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 14 червня 2007 року у справі "Свято-Михайлівська Парафія проти України" зазначив, що в той час, як свобода віросповідання - це, перш за все, особиста справа кожного, вона також зазначає, серед іншого, свободу "сповідувати релігію" самому або в об`єднанні з іншими, публічно та в колі тих, хто поділяє цю віру. Оскільки релігійні громади традиційно існують у вигляді організованих структур, стаття 9 має тлумачитися в світлі статті 11 Конвенції, яка захищає об`єднання від невиправданого втручання з боку держави.

З цієї точки зору право віруючих на свободу віросповідання, яке включає право кожного сповідувати релігію разом з іншими, передбачає очікування, що віруючі матимуть змогу вільно об`єднуватися без жодного свавільного втручання з боку держави. Будь-які повноваження держави оцінювати легітимність релігійних поглядів є несумісними з її обов`язком, визначеним у практиці Суду, бути нейтральною та безсторонньою (див. Metropolitan Church of Bessarabia, above, paragraphs 118 and 123; Hasan and Chaush v. Bulgaria [GC], no. 30985/96, 62, ECHR 2000-XI).

Аналізуючи дії відповідача в контексті означених положень, колегія суддів зазначає, що спірне розпорядження було прийняте з дотриманням процедури та законодавства, яке регулює порядок прийняття та реєстрацію статуту релігійної громади, за наявності всіх необхідних документів.

Таким чином, враховуючи належним чином оформлене рішення членів релігійної організації про зміну конфесійної належності та подання усіх необхідних документів для реєстрації нової редакції статуту, у відповідача були відсутні підстави для відмови зареєструвати статут чи зміни до нього, і відмова у такому випадку могла бути розцінена саме як протиправне втручання держави у справи релігійної організації.

Твердження позивача про те, що на момент затвердження нової редакції статуту релігійної громади 16.02.2019 ОСОБА_1 не був єпархіальним архієреєм, як то зазначено на статуті, колегією суддів відхиляються, оскільки достатнім є факт затвердження останнього керуючим єпархією, а доказів зворонього суду не надано.

Твердження позивача про відсутність доказів того, що парафіяльні збори, на яких приймалися рішення, оформлені протоколом № 1 від 16.02.2019, скликалися відповідно до положень п.п. 18, 21 Статуту, відсутність доказів підтвердження чинності таких зборів у розумінні п.п. 19, 21 Статуту, так само як і відсутність необхідних реквізитів в протоколі № 1 від 16.02.2019, зокрема, підписів настоятеля та голови парафіяльної ради, колегією суддів відхиляються. Так, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що згадане рішення парафіяльних зборів оскаржено або визнане судом недійним. В свою чергу, Верховний Суд у Постанові від 27.01.2020 у справі № 598/157/15-ц підтвердив висновок, викладений у Постанові Верховного Суду від 10.06.2019 у справі № 697/1158/16-ц, про те, що позовні вимоги про визнання недійсним рішення за протоколом парафіяльних зборів підлягають розгляду в суді. Таким чином, в рамках заявленої позовної вимоги належить перевірити чи відповідали дій відповідача з винесення оскаржуваного розпорядження вимогам чинного законодавства, тоді як дослідження питання дотримання порядку скликання, правомочності зборів може бути предметом розгляду вимоги про визнання недійним рішень, оформлених протоколом № 1 від 16.02.2019. А відтак, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про немотивоване врахування судом при вирішенні даного спору не підписання протоколу зборів настоятелем Ясіновським В.В.

Отже, колегією суддів встановлено, що відповідачем, за умови подання для реєстрації усіх передбачених законом документів, було обґрунтованого винесено розпорядження про реєстрацію статуту Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" у новій редакції.

Відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи в викладеного, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації помилковим, а вимогу позивача такою, що не підлягає задоволенню, тож рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а апеляційна скарга задоволенню.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача.

Крім того, як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 заяву позивача про забезпечення позову задоволено. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі заборонено Хмельницькій обласній державній адміністрації (29005, Хмельницька обл., м. Хмельницький, Майдан Незалежності, Будинок Рад, ідентифікаційний код: 22985083) вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо внесення змін та реєстрації статуту у новій редакції Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви".

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З огляду на ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд даною постановою скасовує заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2019.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Релігійної організації "Управління Хмельницької єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)" задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/6891/19 - скасувати.

2. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

3. Стягнути з Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Дмитрівського храму с. Ставниця Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" (31530, Хмельницька обл., Летичівський район, с. Ставниця, вул. Центральна, буд. 12/1, ) на користь Релігійної організації "Управління Хмельницької єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)" ( 29025, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вул. Козача, буд. 69, ) 2881,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.07.2020.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко