РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.06.2020Справа № 910/4715/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі

секретаря судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Приватного підприємства «Сорт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дом-Гермес»

про зобов`язання виконати умови договору,

за участі представників:

позивача - Герасименко В.М.,

відповідача - Войтко О.В.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Сорт» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дом-Гермес» про зобов`язання виконати умови договору № 3 від 23.01.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором №3 від 23.01.2018 та не прийняв у власність від позивача соняшникове насіння в кількості 42 220 кг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4715/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 12.05.2020.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 04.05.2020 представник відповідача подав відзив, яким позовні вимоги заперечено повністю.

До Господарського суду міста Києва 08.05.2020 представник позивача подав відповідь на відзив, у якій зазначено, що заперечення відповідача, викладені у відзиві, є необгрунтованими.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 12.05.2020 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 12.05.2020 суд задовольнив клопотання відповідача та відклав розгляд справи у підготовчому засіданні на 02.06.2020.

Представник відповідача 19.05.2020 подав до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що прийняв у позивача товар за договором № 3 від 23.01.2018.

За результатами підготовчого засідання 02.06.2020 судом оголошено ухвалу, не виходячи до нарадчої кімнати, про закриття підготовчого провадження та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні 30.06.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 30.06.2020 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача проти позову заперечував повністю, у зв`язку з його необґрунтованістю.

У судовому засіданні 30.06.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 23.01.2018 укладено договір № 3, за яким позивач зобов`язався виростити та передати у власність відповідачу насіння соняшнику «Меркурій», а відповідач - прийняти та оплатити його вартість.

Пунктом 2.1.6 договору № 3 від 23.01.2018 встановлено, що позивач зобов`язався передати відповідачу всю вирощену сільськогосподарську продукцію в повному обсязі та за цінами, зазначеними в пункті 5.1.2 договору. Позивач за жодних умов не має права реалізовувати сільськогосподарську продукцію третім особам, за винятком, коли відповідач надасть позивачу письмовий дозвіл на реалізацію.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 713 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору.

Згідно пункту 2.2.4 договору № 3 від 23.01.2018 відповідач повністю приймає та оплачує вирощену сільськогосподарську продукцію у позивача за цим договором.

Позивач стверджує, що залишок не прийнятої відповідачем сільськогосподарської продукції (насіння соняшнику «Меркурій») за договором № 3 від 23.01.2018 становить 42 220 кг.

Відповідач проти позову заперечує у зв`язку з тим, що встановлений договором № 3 від 23.01.2018 строк передачі сільськогосподарської продукції сплив.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно пункту 6.5 договору № 3 від 23.01.2018 кінцевий термін оплати і поставки всієї зібраної сільськогосподарської продукції відповідачу має відбутися не пізніше ніж до 01.04.2019, включно, якщо сторони не погодять інший термін оплати та/або поставки зібраної сільськогосподарської продукції.

Позивач стверджує, що відповідач не надав заявок на отримання всієї вирощеної сільськогосподарської продукції за договором № 3 від 23.01.2018, що унеможливило передачу у власність відповідача усього товару у встановлений договором № 3 від 23.01.2018 строк.

Згідно частини другої статті 689 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Поставка сільськогосподарської продукції здійснюється окремими партіями відповідно до поданих відповідачем та погоджених позивачем заявок. Заявки на поставку партії сільськогосподарської продукції складаються відповідачем із зазначенням кількості, вартості та строків поставки (пункт 3.2 договору № 3 від 23.01.2018).

Відповідно до пункту 3.3 договору № 3 від 23.01.2018 заявка на поставку відповідної партії сільськогосподарської продукції подається відповідачем в письмовій або усній формі.

Пунктом 3.12 договору № 3 від 23.01.2018 встановлено, що транспортування вирощеної та зібраної сільськогосподарської продукції від позивача до відповідача здійснюється транспортом та за рахунок відповідача.

Згідно пункту 2.2.4 договору № 3 від 23.01.2018 відповідач повністю приймає та оплачує вирощену сільськогосподарську продукцію у позивача за цим договором.

Таким чином, на відповідача покладений обов`язок здійснити необхідні дії для одержання товару за договором № 3 від 23.01.2018.

Доказів вчинення усіх необхідних дій (надання заявок, організація транспортування) для одержання у позивача усієї вирощеної сільськогосподарської продукції за договором № 3 від 23.01.2018 матеріали справи не містять.

Заперечуючи проти позову, відповідач також стверджує, що сторони узгодили залишити позивачу не передану відповідачу сільськогосподарську продукцію за договором № 3 від 23.01.2018.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують таку домовленість сторін, жодних додаткових угод до договору № 3 від 23.01.2018 стосовно залишку не переданої відповідачу сільськогосподарської продукції укладено не було.

Таким чином, позивач просить суд зобов`язати відповідача вчинити практичні дії з отримання у власність вирощеної за договором № 3 від 23.01.2018 сільськогосподарської продукції (насіння соняшника «Меркурій») у кількості 42 220 кг.

Пунктом 3.9 договору № 3 від 23.01.2018 встановлено, що відмова контрактанта від прийняття сільськогосподарської продукції належної якості не допускається, така відмова вважається порушенням контрактантом своїх зобов`язань відповідно до цього договору.

Доказів отримання відповідачем у власність усієї виготовленої за договором № 3 від 23.01.2018 сільськогосподарської продукції суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дом - Гермес» (03113, місто Київ, вулиця Дегтярівська, 53-А, ідентифікаційний код 39422783) в місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили, виконати в цілому взяті на себе товариством зобов`язання щодо Приватного підприємства «Сорт» (07540, Київська область, місто Березань, вулиця Братів Роговців, будинок 8, ідентифікаційний код 30334689) зазначені в укладеному ними договорі № 3 від 23.01.2018, в частині повного виконання з проведення практичних дій, щодо отримання у власність Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дом - Гермес» від Приватного підприємства «Сорт», вирощену сільськогосподарську продукцію, насіння соняшнику сорту «Меркурій», вирощену на виконання договору № 3 від 23.01.2018, в кількості 42 220 (сорок дві тисячі двісті двадцять) кілограмів відповідно до умов договору № 3 від 23.01.2018.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дом - Гермес» (03113, місто Київ, вулиця Дегтярівська, 53-А, ідентифікаційний код 39422783) на користь Приватного підприємства «Сорт» (07540, Київська область, місто Березань, вулиця Братів Роговців, будинок 8, ідентифікаційний код 30334689 ) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 06.07.2020.

Суддя Т.Ю.Кирилюк