ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/976/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Редько А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д)
до 1. Приватної фірми "Еліна" (61007, м. Харків, вул. Другої П`ятирічки, буд 1, корп. Г, кв. 20), 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 188418,39 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача 1 - не з`явився,

відповідача 2 - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до господарського суду Харківської області подано позов Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до відповідачів: 1. Приватної фірми "Еліна" та 2. ОСОБА_1 , згідно вимог якого з відповідачів заявлено до солідарного стягнення заборгованість за кредитним договором № HAI5LON06810 від 30.03.2016 в розмірі 188418,39 грн., що складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 76000,00 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 112418,39 грн.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається із суми сплаченого судового збору у розмірі 2826,28 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.04.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін та розгляд справи по суті призначено на 18.05.2020 о 12:50.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 18.05.2020 відкладено розгляд справи по суті на 02.06.2020 на 12:45.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 02.06.2020 відкладено розгляд справи по суті на 24.06.2020 на 10:50.

Позивач явку свого уповноваженого представника у судове засідання 24.06.2020 не забезпечив, натомість 23.06.2020 через загальний відділ діловодства суду подав заяву про розгляд справи без його участі (вх.№ 2219).

Відповідачі 1, 2 явку своїх уповноважених представників у судове засідання 24.06.2020 не забезпечили, своїм правом на захист не скористались, відзив на позов не надали. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 16.04.2020, ухвала суду від 18.05.2020, ухвала суду від 02.06.2020, були направлені на адресу відповідачів 1,2, проте повернулась до суду з відміткою пошти "інші причини" та "адресат відсутній".

При цьому, необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Всі ухвали суду у даній справі були оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/, а тому відповідачі мали можливість ознайомитися із текстом вказаних ухвал суду.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Сам лише факт неотримання відповідачами ухвал, які суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною для багаторазового відкладення розгляду даної справи, яке в подальшому може призвести до порушення процесуальних строків для розгляду апеляційної скарги, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторін щодо отримання кореспонденції, яка надходила на їх адресу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №910/23064/17.

При цьому, суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постановах від 07.06.2018 у справі №910/17797/17, від 11.07.2018 у справі №916/2525/13.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

З урахуванням наведеного, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

30.03.2016 між АТ КБ "Приватбанк" (банк) та Приватною фірмою "Еліна" (позичальник) укладено кредитний договір № НАІ5LON06810, відповідно до умов якого відповідачу 1 надано кредит у розмірі 278131, 40 грн. в обмін на зобов`язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків, винагороди, в обумовлені договором терміни (а.с. 17-20).

Відповідно до п. А.6. Договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 32 % річних.

Згідно з п. А.7. Договору у випадку порушення позичальником будь якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,178 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.

Відповідно до п. А.8. Договору дата сплати процентів зазначена у графіку зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до цього Договору), починаючи з дати підписання цього Договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього Договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 2.3.2. цього Договору).

З матеріалів справи вбачається, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу 1 кредит у розмірі 278131, 43 грн.

Разом з тим, позивач у позові вказує, що в порушення умов Договору та приписів законодавства відповідач 1 не повернув кредитні кошти у передбачений строк, не сплатив відсотки та винагороду.

За розрахунком позивача, загальна заборгованість відповідача 1 за кредитним договором № НАІ5LON06810 від 30.03.2016 станом на 24.02.2020 становить 188418, 39 грн. та складається із:

- 76000,00 грн. заборгованість за кредитом;

- 112418,39 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Вказане підтверджується випискою по рахунку відповідача 1 та розрахунком заборгованості за договором, наданими до матеріалів справи (а.с. 21-27).

Крім того, 30.03.2016 між АТ КБ "Приватбанк" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач 2) укладено договір поруки № HAI5LON06810/DP1, предметом якого є надання поруки відповідачем 2 за виконання зобов`язань відповідача 1, за кредитним договором № НАІ5LON06810 від 30.03.2016, згідно якому кредитор надав боржнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 278131, 43 грн. (т. І а.с. 28).

Відповідно до п. 1.5 Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за Кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Враховуючи невиконання відповідачем 1 своїх зобов`язань за Договором, та з урахуванням вищевказаних умов Договору поруки, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № HAI5LON06810 від 30.03.2016 в розмірі 188418,39 грн., що складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 76000,00 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 112418,39 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач 1 згідно умов Договору користувався кредитними коштами, проте у встановлені Договором строки отриманий кредит не повернув.

Заборгованість відповідача 1 згідно умов Договору станом на станом на 24.02.2020 становить 188418,39 грн. та складається з: 76000,00 грн. заборгованість за кредитом; 112418,39 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем 1 не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази своєчасного та повного повернення кредиту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги до відповідача 1 законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як свідчать матеріали справи, відповідач 2 поручився за належне виконання відповідачем 1 зобов`язань за Договором.

Отже, відповідач 2 несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями, які виникли на підставі Договору разом з відповідачем 1.

Відповідно до ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів 188418,39 грн., з яких: 76000,00 грн. заборгованість за кредитом; 112418,39 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки відповідачі не надали суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові відомості, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують обґрунтованість правомірність вимог позивача, тому позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи висновки суду про повне задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору в розмірі 2826, 28 грн. на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Приватної фірми "Еліна" (61007, м. Харків, вул. Другої П`ятирічки, буд 1, корп. Г, кв. 20, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ) заборгованість за кредитним договором №HAI5LON06810 від 30.03.2016 в розмірі 188418,39 грн., що складається із: суми заборгованості за кредитом у розмірі 76000,00 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 112418,39 грн.

3. Стягнути з Приватної фірми "Еліна" (61007, м. Харків, вул. Другої П`ятирічки, буд 1, корп. Г, кв. 20, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ) - 1413,14 грн. судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ) - 1413,14 грн. судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "01" липня 2020 р.

Суддя Г.І. Сальнікова