РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.06.2020Справа № 910/3208/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця "

про стягнення 2 023 952, 68 грн.

Представники учасників справи:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Комісарова А.В.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" (далі - відповідач) про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вагонів у загальному розмірі 2 023 952, 68 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 06.04.2020 року.

27.03.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

Представники учасників справи у підготовче засідання 06.04.2020 не з`явились, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 550, № 647.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 відкладено підготовче засідання у справі № 910/3208/20 на 20.05.2020.

07.04.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

15.04.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який містить заяву про зменшення штрафних санкцій.

19.05.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив та заяву про зменшення розміру штрафу.

Представники учасників справи у підготовче засідання 20.05.2020 не з`явились, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 188, № 170.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/3208/20 до розгляду по суті на 15.06.2020.

15.06.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

У судовому засіданні 15.06.2020 представник відповідача надав додаткові письмові пояснення до заяви про зменшення штрафних санкцій.

Представник відповідача просив суд зменшити розмір штрафних санкцій.

Представник позивача у судове засідання 15.06.2020 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 15.06.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Протягом грудня 2019 року АТ «Укрзалізниця» (далі - відповідач) здійснила на адресу Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - позивач) доставку вантажів (сировини для металургійного виробництва) по наступним залізничним накладним: №№ 32610669, 32610974, 32650731, 32650806, 32664849, 32716276, 32722514, 32727877, 32728388, осн.32741134 дос.32814519, осн.32768657 дос.32827362, 32774622, 32776759, 32776767, 32780637, 32800823, 32805566, 32809287, 32809303, осн.32809840 дос.32821084, 32809840, 32809857, 32809899, 32810582, 32814600, осн.32814600 дос.52828944, 32814626, 32815367, 32815375, 32815417, 32817215, 32832396, 32838971, 32851271, 32853954, осн.32866568 дос.32927550, 32879199, 32895054, 32895096, 32899551, 32924169, 32925885, 32927675, 32928988, 32942047, 32951634, 32976318, 32978082, 32978124, 32978173, 32978256, 32978348, 32978645, 32981730, 32982803, 32982811, 32983025, 33000969, 33018565, 33030719, 33032483, осн.33032483 дос.53055364, 33032517, 33037854, 33042011, 33042029, 33043159, 33052234, 33064577, 33068974, 33069162, 33071986, 33072018, 33080615, 33088790, 33094483, 33095688, 33095720, 33096025, 33096256, 33097593,33097734, 33097759, 33098609, 33099854, 33100199, 33101791, 33102070, 33102088, 33114208, 33114232, 33123597, 33124942, 33133240, 33136060, 33136375, осн.33136375 дос.33174624, 33139965, 33140625, 33140955, 33150814, 33151846, 33161423, 33167354, 33171364, 33179318, 33181264, 33187642, 33190489, 33195074, 34770552, 36817021, 36828697, 36834034, 36845956, осн.36854594 дос.32927899, 36931350, 36932036, 37057049, 37057320, 37108446, 37140985, 40007510, 40007528, 40007536, 40034399, осн.40069742 дос.46896601, 40155780, 40155814, 41282641, 41726316, 41726514, 42434456,осн.42462036 дос.52770187", 42588137, 42891408, осн.42891408, дос.47055348дос.53087995, 42891457, 42891465, 42891473, осн.42891473 дос.52942703, 42891481, 42891499, осн.42891499 дос.42972794, 42891507, 42911537, сн.42917138 дос.52906625, осн.42938431 дос.53016440, осн.42938449, дос.52993466, 42942516, осн.42942524 дос.40073686, осн.42942524 дос.40073678, осн.42942524 дос.40073660, осн.42942524 дос.40073694, 42942532, осн.42954578 дос.46715371, 42954727, 44657476, осн.44658847, дос.46568382, осн.44658854 дос.46568259, осн.44658862 дос.46567764, осн.44661692 дос.44665131 дос.52834694, 44689230, 44704666, 44716686, 44730646, 44741106, 44755767, осн.44757102 дос.52978475, 44771921, осн.45835709 дос.45869856, осн.45908472 дос.45920725, осн.45974029 дос.45993664, осн.46144820, дос.46167409, осн.46144820, дос.46167375, 46191227, осн.46202347 дос.46228615, осн.46213690 дос.46312625 дос.46358479, 46262242, 46268371, 46301776, осн.46317772 дос.46324489, осн.46317772 дос.46324505, 46320339, 46320669, 46320719, 46324380, осн.46324380 дос.52838133, 46356556, осн.46376638 дос.46396826, 46376703, 46403622, осн.46407961 дос.46571808, осн.46410486 дос.46418968, 46483533, осн.46498689 дос.46526935, 46504098, осн.46507059 дос.46567640, осн.46507059 дос.46191771, осн.46529939 дос.46191805, осн.46529947 дос.46191797, 46529970, 46529988, осн.46530820 дос.46630323, осн.46530820, дос.46853313, осн.46530994 дос.46582060, осн.46582052 дос.46531067, 46532305, 46552865, осн.46558466 дос.46629291 дос.46608387, осн.46558466 дос.46629291, осн.46559563, дос.46855888, 46562450, осн.46562450 дос.46660015 дос.46718011, осн.46562476, дос.46191813, осн.46562492, дос.46191821 дос.52939980,осн.46562492 дос.46191821, 46563482, 46564225, 46567848, осн.46567848 дос.52962370, осн.46577599 дос.52962313, 46577599, 46581955, осн.46593752 дос.46601563, осн.46594248 дос.46607610,осн.46594248, дос.46607602, осн.46594248, дос.46615514, осн.46594248, дос.46607578, осн.46594248 дос.46607594, осн.46595880 дос.46630208, 46604781, 46606315, 46620696, 46620712, осн.46652657 дос.46657771, 46658472, 46668638, осн.46675690 дос.46712923, осн.46675690 дос.46712923 дос.46941225, 46685996, 46698262, 46704029, 46704060, осн.46704987 дос.46821260, осн.46705042 дос.46766234, 46705422, осн.46707451 дос.46849899, осн.46708558 дос.46751145, 46709226, 46709739, 46722021, 46730073, 46730081, 46730099, 46730107, 46730115, 46730123, 46730149, 46730578, осн.46736120 дос.46839478, осн.46736138 дос.46838199, 46736229, 46738738, 46739207, 46739348, 46752911, 46753026, 46753034, 46759833, 46759882, осн.46759890 дос.46893657, осн.46759890 дос.46893657 дос.53039566, 46759890, осн.46759908 дос.53051751, 46759908, осн.46761383 дос.46701843, осн.46761425 дос.46701850, 46765525, 46765566, 46765590, 46767265, 46783684, 46784195, 46786927, 46799003, 46799011, 46799029, 46799037, 46799045, 46799078, 46799086, осн.46803128 дос.46906509, осн.46803128 дос.46897427, осн.46805818 дос.46900312, 46806196, осн.46806196 дос.46897393, осн.46806196 дос.46900353, 46810701, 46820668, осн.46839080 дос.46882064 дос.46896734, 46839213,46840641, 46853925, 46881090, осн.46894036 дос.53029948, осн.46894416 дос.46923751, 46894424, осн.46894762 дос.46899704, осн.46894762 дос.46899696, 46921326, 46929279, 46941613, осн.46941712 дос.46923710, 46942389, 46942447, осн.46945432 дос.47068937, осн.46945432 дос.47068937 дос.53088704, 46947651, 46952776, осн.46973970

дос.47051628 дос.47079082, осн.46974341 дос.46980199, осн.47009063 дос.47134846 дос.47148713, осн.47009071 дос.47134879 дос.47148721, 47065024, 587862, 52592375, 52594157, 52600673, 52610268, 52619814, осн.52719606, дос.46387023, ' 52736402, 52762721, 52763711, 52778271, 52779568, 52810199, 52819158, осн.52834108 дос.46572988, 52843034, 52928843, 52929858, 52930096, 52945235, осн.52948064 дос.46823209, 52996097, 53060711, 53065215, 53075990, 53100947, 53104469, 53105391, 53105409, 53105417, 53108973.

У позовній заяві позивач вказує на те, що відповідачем всупереч встановленим Правилам обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 було допущено прострочення термінів доставки, визначених статтями 41, 116 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, що підтверджується календарними штемпелями та електронними цифровими підписами одержувача в графі 53 зазначених вище залізничних накладних, а також відомостями у графах 51 "прибуття вантажу" і 52 "видача вантажу" зазначених накладних на 2, 3, 4 та більше діб, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф за несвоєчасну доставку вантажу залізницею на загальну суму 2 023 952, 68 грн (10%, 20% та 30% від провізної плати).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Приписами ст.307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частиною 1 ст. 919 Цивільного кодексу України закріплено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст.313 Господарського кодексу України).

Згідно приписів ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Так, постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 п.23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п.41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (п. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п.2.1. Правил).

Згідно з п.2.4 наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п.2.9 Правил).

Пунктом 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно п.8 Правил видачі вантажів, зареєстрованих наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083 оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Судом встановлено, що відповідно до вище перелічених залізничних накладних відповідачем протягом грудня 2019 було прийнято до перевезення вагони, які були доставлені одержувачу з порушенням строку доставки, визначеного, підпунктом 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів.

Як встановлено судом, відповідно до наявних в матеріалах справи документів залізницею було прострочено доставку вантажу за вказаними накладними на 2, 3,4 та більше діб.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти позовних вимог з підстав того, що у залізничних накладних платником залізничного тарифу є Лемтранс, а отже, за доводами відповідача, позивач не здійснював будь - яких платежів за перевезення вантажу, а тому жодних збитків не поніс.

Крім того, відповідач до відзиву на позовну заяву долучив заяву про зменшення штрафних санкцій, в якій просив зменшити штраф за несвоєчасну доставку вантажу до 10 %, а саме - 202 395, 27 грн.

В обґрунтування заяви про зменшення штрафу відповідач посилається на провадження господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції; єдиним залізничним сполученням з м. Маріуполь є ділянка між станцією Волноваха та станцією Камиш Зоря, яка обслуговує разом з позивачем ще декілька підприємств, що розташовані між станціями Маріуполь та Южнодонбаська, та на адресу яких надходять вантажі залізницею, що в свою чергу зумовило згущений підхід вантажів та несвоєчасне їх забирання на під`їзні колії вантажоодержувачами. Крім того, проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця".

Указом президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (АТО) на території Донецької та Луганської області.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Лиман, м. Маріуполь та інші.

На підтвердження обставин, які зазначені в заяві про зменшення розміру штрафу, щодо ускладнення доставки вантажу до м. Маріуполя, відповідачем надано відповідну схему. Частина залізничної мережі регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця" знаходиться на непідконтрольній території України, що значно ускладнює транспортне сполучення у межах регіональної філії "Донецька залізниця", зокрема в напрямку м. Маріуполя.

Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ч.1 ст.230 Господарського кодексу України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а є його правом і виключно у виняткових випадках.

Враховуючи, що відповідачем в обґрунтування своїх вимог та заперечень не надано суду належних доказів щодо поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, а також не надано доказів намагання уникнути або мінімізувати випадки порушення термінів доставки вантажу, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафу.

Судом перевірено розрахунок штрафу, який наведений позивачем у позовній заяві, та встановлено, що останній є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що відповідає приписам ст.116 Статуту залізниць України.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем контррозрахунку суми позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

Врахувавши вищевикладене, здійснивши аналіз наявних у матеріалах справи доказів, а також перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу за прострочення доставки вантажу, суд дійшов висновку, що вантаж за наявними у матеріалах справи залізничними накладними було доставлено позивачу з порушенням терміну, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів, а тому з відповідача на користь позивача за прострочення доставки вантажу підлягає стягненню штраф у розмірі 2 023 952, 68 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26 545, 52 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2018 між Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" укладено договір про надання юридичних послуг № 845, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з питань, що виникають у процесу господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Також, позивачем надано Довідку від 24.10.2019, якою Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" підтверджує те, що адвокат Івченко С.П. (свідоцтво ПТ № 3035, видане Радою адвокатів Полтавської області 08.10.2019) прийнято до складу учасників Адвокатського об`єднання.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання правової допомоги №845 від 30.03.2018, копію довіреності № 7 від 02.01.2020, Акт № 160 від 29.01.2020 виконання робіт (надання послуг), розрахунок розміру винагороди від 25.02.2020, платіжне доручення № від 31.03.2020 про оплату послуг на суму 70 309, 81 грн, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 3055 від 08.10.2019.

У відповідності до змісту акту виконаних робіт (надання послуг) № 160 від 29.02.2020, адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв юридичні послуги у розмірі 26 545,52 грн.

Для визначення суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Також судом враховано, що ціна спору у даній справі перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та розгляд справи здійснюється в порядку загального провадження.

З огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги обсяг наданих послуг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи, що розгляд справи № 910/3208/20 проводиться за правилами загального позовного провадження, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, за таких обставин суд дійшов висновку про задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 23 545, 52 грн.

З огляду на викладене вище, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 26 545, 52 грн пов`язані з розглядом справи та відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця " (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1; ) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 2 023 952 (два мільйони двадцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 68 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 545 (двадцять шість тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 52 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 30 539 (тридцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 30 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 08.07.2020.

Суддя М.Є.Літвінова