РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020Справа № 910/4845/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Державного підприємства «Прозорро.Продажі», м. Київ

до Товарної біржі «Універсальна товарно-сировинна біржа», м. Київ

про стягнення 88 071,51 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Прозорро.Продажі» (далі - ДП «Прозорро.Продажі»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товарної біржі «Універсальна товарно-сировинна біржа» (далі - ТБ «УТСБ»/відповідач) про стягнення 88 071,51 грн, у тому числі: 79 317,43 грн - основного боргу, 2 552,53 грн - пені та 6 201,55 грн - штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про використання електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 №50-ЕТС-ЦБД2/2018 від 18.07.2018.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.04.2020 позовну заяву ДП «Прозорро.Продажі» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

30.04.2020 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Зважаючи на викладені в заяві обставини та долучені докази, суд дійшов висновку про усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений строк.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.05.2020 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТБ «УТСБ» частково визнає позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.07.2018 між Державним підприємством «Прозорро.Продажі» (далі - адміністратор) та Товарною біржою «Універсальна товарно-сировинна біржа» (далі - оператор) укладено договір №50-ЕТС-ЦБД2/2018, предметом якого є надання адміністратором доступу оператора до електронної торгової системи «ProZorro.Продажі» ЦБД2 для організації проведення електронних аукціонів у відповідності до Регламенту ЕТС.

Крім того, до цього договору між сторонами підписано додаткові угоди №1 від 28.11.2018, №2 від 19.04.2019, б/н від 25.06.2019, б/н від 01.10.2019 та б/н від 18.10.2019.

Відповідно до п. 6.1. договору з урахуванням додаткової угоди б/н від 19.04.2019, ціна договору складається з плати на розвиток ЕТС, що вираховується з гарантійного внеску переможця електронного аукціону.

Плата на розвиток ЕТС, для електронних аукціонів, що відбудуться у період до 19.04.2019 року (включно), становить 20% винагороди оператора.

Плата на розвиток ЕТС, для електронних аукціонів, що відбудуться після 19.04.2019 року, становить 30% винагороди оператора, але не менше:

- 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць (вказаний розмір набирає чинності з 1 (першого) травня 2019 року);

- 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць (вказаний розмір набирає чинності з 1 (першого) серпня 2019 року);

- 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць (вказаний розмір набирає чинності з 1 (першого) листопада 2019 року).

Згідно п. 6.2. договору з урахуванням додаткової угоди від 19.04.2019, адміністратор протягом п`яти робочих днів з дня опублікування договору купівлі-продажу/оренди об`єкта в ЕТС та присвоєння електронному аукціону статусу завершений, виставляється рахунок оператору для перерахування плати на розвиток ЕТС.

Для оплати різниці між мінімальними сумами плати на розвиток ЕТС, вказаними в п. 6.1.2. договору та фактично отриманою за місяць платою за розвиток ЕТС, адміністратор не пізніше 5 числа наступного місяця виставляє додатковий рахунок оператору для перерахування плати на розвиток ЕТС в повному обсязі.

Рахунок виставляється засобами електронного зв`язку, в тому числі, електронною поштою та підлягає оплаті оператором протягом п`яти робочих днів з дня його виставлення.

Адміністратор протягом 10 робочих днів з дня отримання від оператора плати на розвиток ЕТС, надає оператору акт наданих послуг на розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку. Оператор протягом п`яти робочих днів з моменту його отримання підписує два примірники, скріплює їх своєю печаткою (у разі наявності) та передає ці примірники на підпис адміністратору, а в разі незгоди з ним - направляє адміністратору письмову вмотивовану відмову від підписання та належні документи (в разі наявності). Адміністратор повертає підписаний зі свого боку один примірник акту оператору.

У випадку не надходження на банківський рахунок адміністратора плати на розвиток ЕТС у строки, визначені пунктом 6.2 цього договору, факт надання послуг на розвиток ЕТС фіксується адміністратором датою останнього дня календарного місяця, в якому було опубліковано договір купівлі-продажу/оренди об`єкта в ЕТС. Після цього оператору надається акт наданих послуг на розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку.

Пунктом 7.5. договору встановлено, що за порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, в тому числі передбачених пунктом 4.3.19 цього договору, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день порушення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф в розмірі 10% суми заборгованості або понесених збитків.

У відповідності до п. 9.3. договору з урахуванням додаткової угоди б/н від 25.06.2019, договір може бути припинено за ініціативою однієї із сторін або шляхом одностороннього розірвання адміністратором цього договору. Адміністратор має право у будь-який час припинити та/або розірвати цей договір шляхом направлення оператору письмового повідомлення протягом п`яти днів з дня прийняття відповідного рішення у випадках, зокрема, втрати оператором продуктивного ключа/тестового ключа, або передачі його третій особі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач направив на електрону пошту відповідача рахунки на оплату за розвиток ЕТС, зокрема:

- рахунок № ЦБД2-000281 від 29.11.2019 на суму 20 400,00 грн;

- рахунок № ЦБД2-000349 від 28.12.2019 на суму 18 741,84 грн;

- рахунок № ЦБД2-000013 від 22.01.2020 на суму 2 251,98 грн;

- рахунок № ЦБД2-000037 від 31.01.2020 на суму 18 148,03 грн.

Проте, відповідачем перелічені вище рахунки не оплачені, внаслідок чого у ТБ «УТСБ» виникла заборгованість в розмірі 59 541,85 грн, що не заперечується відповідачем.

07.02.2020 наказом №04 виконуючого обов`язки директора ДП «Прозорро.Продажі» припинено доступ оператора електронного майданчика ТБ «УТСБ» до електронної торгової системи «ProZorro.Продажі ЦБД2» шляхом анулювання наданого продуктивного ключа.

Водночас, позивачем виставлено відповідачу рахунок № ЦБД2-000134 від 28.02.2020 на оплату за розвиток ЕТС за лютий 2020 року на загальну суму 19 775,58 грн, який також відповідачем неоплачений.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором №50-ЕТС-ЦБД2/2018 від 18.07.2018 (з урахуванням підписаних додаткових угод) належним чином на загальну суму 59 541,85 грн, проте відповідач за надані послуги не розрахувався, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість в цій сумі, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Водночас, судом також встановлено, що 07.02.2020 наказом виконуючого обов`язки директора ДП «Прозорро.Продажі» припинено доступ оператора електронного майданчика ТБ «УТСБ» до електронної торгової системи «ProZorro.Продажі ЦБД2» шляхом анулювання наданого продуктивного ключа.

Отже, приймаючи до уваги наказ позивача про припинення доступу оператора електронного майданчика ТБ «УТСБ» до електронної торгової системи «ProZorro.Продажі ЦБД2» шляхом анулювання наданого продуктивного ключа, суд не вбачає підстав для стягнення плати з відповідача за розвиток ЕТС у лютому 2020 року в розмірі 19 775,58 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заборгованість ТБ «УТСБ» перед ДП «Прозорро.Продажі» складає 59 541,85 грн, що має наслідком часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення основної суми боргу.

Водночас, враховуючи невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 552,53 грн, нарахованої по кожному рахунку окремо за період з 13.12.2019 по 16.03.2020 та штраф у сумі 6 201,55 грн.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Так, пунктом 7.5. договору встановлено, що за порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, в тому числі передбачених пунктом 4.3.19 договору, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день порушення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф в розмірі 10% суми заборгованості або понесених збитків.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, передбачених п. 6.2. договору, та встановив, що в ньому допущено арифметичну помилку. Так, за розрахунком суду обґрунтованою є пеня в розмірі 2 473,64 грн та штраф за прострочення оплати понад 30 днів в розмірі 10% від суми заборгованості в розмірі 5 954,19 грн. (59 541,85*10%).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства «Прозорро.Продажі» задовольнити частково.

Стягнути з Товарної біржі «Універсальна товарно-сировинна біржа» (01021, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 11 А, квартира 6; ідентифікаційний код 32069037) на користь Державного підприємства «Прозорро.Продажі» (01601, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 22; ідентифікаційний код 42068925) заборгованість в розмірі 59 541 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок одна) грн 85 коп, пеню в сумі 2 473 (дві тисячі чотириста сімдесят три) грн 64 коп, штраф в розмірі 5 954 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн 19 коп та 1 622 (одну тисячу шістсот двадцять дві) грн 23 коп - судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» та пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук