УХВАЛА

м. Київ

02.07.2020Справа № 910/9179/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали заяви

за позовом Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та спору на них Солом`янського району м. Києва" (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 16; ідентифікаційний код 31806946)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свіжі сільськогосподарські продукти" (01135, м .Київ, пр-т. Перемоги, буд. 16; ідентифікаційний код 42063969)

про стягнення 58 349, 83 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та спору на них Солом`янського району м. Києва" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свіжі сільськогосподарські продукти", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 20-19 від 02.01.2019 про надання послуг в розмірі 58 349, 83 грн, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем свої зобов`язань в частині здійснення оплати і яка складається із суми основного боргу - 45 073,38 грн, пені - 11 200, 41 грн, інфляційних втрат - 859,04 грн та 3 % річних - 1 217, 00 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Разом з тим, суд вказує, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу з дотриманням вимог статті 172 Господарського процесуального кодексу України є, зокрема, опис вкладення, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об`єкта поштового зв`язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Абзацом 27 ч. 2 Загальної частини Правил надання послуг поштового зв`язку закріплено, що розрахунковий документ - це документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення саме копії позовної заяви та доданих до неї документів учасникам справи може бути, зокрема, бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком про відправлення.

Суд, дослідивши документи, які надані позивачем у якості доказів направлення копії позовної заяви відповідачу, а саме опис вкладення в цінний лист № 640 з відбитком поштового штемпеля, вважає за доцільне зазначити, що позивачем всупереч викладеному вище не надано суду відповідний фіскальний чек, який би підтверджував факт відправлення вказаного вище цінного листа на адресу відповідача та факт реального надання послуг поштового зв`язку.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що наданий позивачем лише опис вкладення в цінний лист № 640 не можe бути прийнятий судом у якості належного та допустимого доказу щодо підтвердження факту направлення копії позовної з доданими документами на адресу відповідача.

Відповідно до частини першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на те, що позивачем не дотримано вимог ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, то суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та спору на них Солом`янського району м. Києва" - залишити без руху.

2. Встановити Комунальному підприємствуа "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та спору на них Солом`янського району м. Києва" п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду доказів направлення (опис вкладення та фіскальний чек) копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Свіжі сільськогосподарські продукти".

3. У разі усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набрала законної сили 02.07.2020 та оскарженню не підлягає.

Суд звертає увагу учасників судового процесу, що відповідно до п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Д.О. Баранов