ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року Справа № 926/1311/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Креатор

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Євроінтербуд

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю КРЕАТОР КОМПАНІ

про стягнення заборгованості за договором підряду у сумі 204 369,82 грн

Суддя О.Г. Проскурняк

Секретар судового засідання В.О. Нікітович

Представники сторін:

від позивача не з`явився.

від відповідача не з`явився.

від третьої особи не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Креатор" звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінтербуд" про стягнення заборгованості за договором підряду у сумі 204 369,82 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного 02 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Євроінтербуд та Товариством з обмеженою відповідальністю Креатор компані договору субпідряду № 02-07/2018, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 161 500,68 грн, на які нараховано 27 627,68 грн. пені, 6 504,27 грн. 3% річних, 8 737, 19 грн. інфляційних втрат.

Далі позивач вказує, що 09 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Креатор компані та Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Креатор укладено договір про відсутуплення права вимоги від первісного кредитора до позивача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2020 року, судову справу № 926/1311/20 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19 червня 2020 року прийнято справу № 926/1311/20 до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 03 липня 2020 року.

Сторони явку належних представників до Господарського суду Чернівецької області в судове засідання 03 серпня 2020 року не забезпечили. Позивач та третя особа звернулись до суду із письмовими клопотаннями про розгляд справи без участі представників.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

При цьому, третя особа надіслала письмові пояснення, в яких просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Нез`явлення сторін та третьої особи у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до статті 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши матеріали справи, вживши всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, на яких ґрунтуються позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 174 Господарського кодексу України (далі-ГК України) унормовано, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно частини 1 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог статті 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Так, 02 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Євроінтербуд та Товариством з обмеженою відповідальністю Креатор компані укладено договір субпідряду № 02-07/2018.

Предметом договору визначено, що субпідрядник зобов`язується за завданням підрядника власними або залученими силами і засобами виконати роботи на об`єкті, відповідно до затвердженої проектної документації і передати їх результати підряднику у встановлений цим договором строк, а підрядник зобов`язується субпідряднику фронт робіт, затверджену проектну документацію, здійснювати приймання виконаних субпідрядником робіт і проводити оплату робіт відповідно до умов цього Договору.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строки виконання робіт, об`єми і вартість, що виконуються субпідрядником згідно з умовами цього Договору, вказуються в додатках до цього Договору, які є невід`ємними частинами цього Договору. Вказані додатки підписуються уповноваженими представниками сторін і вступають в дію з моменту їх підписання і скріплення печатками.

Відповідно до пункту 14.1. Договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення печаткою Сторін та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань по ньому.

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Доказів визнання недійсним або встановлення факту нікчемності чи не укладення вищевказаного договору суду не надано.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором субпідряду.

Згідно частини 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 1 статті 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно положень частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4, 6 статті 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Умовами пункту 3.3 Договору врегульовано питання щодо задачі-приймання Робіт.

Так, приймання виконаних субпідрядником робіт проводиться щомісячно підрядником (уповноваженим представником) відповідно до умов цього Договору з урахуванням фактичного об`єму виконання робіт на об`єкті будівництва шляхом підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт і довідки форма №КБ-3, які є основою для розрахунків за фактично виконані роботи (пункт 3.3.1. Договору).

Згідно пункту 3.3.2. Договору, субпідрядник не пізніше 25 числа кожного звітного місяця готує акт приймання виконаних будівельних робіт і довідку форма № КБ-3 із зазначенням в них об`єму і вартості виконаних робіт, підписує їх і надає підряднику. Разом з актом приймання виконаних будівельних робіт і довідкою форма № КБ-3 субпідрядник надає підряднику виконавчу документацію згідно чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 3.3.3 Договору, підрядник протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання від субпідрядника акту приймання виконаних будівельних робіт, довідки форма №КБ-3 та виконавчої документації зобов`язаний: прийняти виконані належним чином роботи, підписати акти приймання виконаних будівельних робіт і довідки форма №КБ-3 і повернути субпідряднику примірник підписаного акту приймання виконаних робіт і довідки форма № КБ-3 або надати субпідряднику обґрунтовану письмову відмову у прийнятті робіт і підписанні актів приймання виконаних будівельних робіт і довідки форма № КБ-3.

Як вбачається із Акту №1 від 31.01.2019 року на суму 113 867,47 грн.; Акту №2 від 31.01.2019 року на суму 205 654,58 грн.; Акту №3 від 31.01.2019 року на суму 191 978,63 грн. та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 31.01.2019 року (Форма №КБ-3), субпідрядником виконані роботи на загальну суму 511 500,68 грн. Означені акти та довідка підписані та скріплені печатками сторін без заперечень та зауважень.

Згідно пункту 5.1. Договору встановлено, що розрахунки між Сторонами здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування безготівкових сум грошових коштів на поточні рахунки Сторін.

Підрядник оплачує належним чином виконані роботи на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт і довідки форма № КБ-3 протягом 10 (десяти) банківських днів моменту підписання відповідного акту приймання виконаних будівельних робіт і довідки форма № КБ-3 (пункт 5.2 Договору).

Згідно пункту 5.3. Договору, у випадку отримання авансу, субпідрядник зобов`язується використовувати отриманий аванс виключно за цільовим призначенням на придання і постачання необхідних для виконання робіт в рамках даного Договору матеріалів/обладнання/устаткування, конструкцій, виробів тощо.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме виписок банку від за 17 вересня 2018 року та 08 жовтня 2018 року, на виконання умов Договору підрядник сплатив субпідряднику аванс у розмірі 200 000,00 грн. та 150 000,00 грн. відповідно. (Разом 350 000,00 грн.).

Всупереч положенням пункту 5.2 та пункту 7.1.6 Договору, підрядник свої зобов`язання щодо остаточного розрахунку за виконані будівельні роботи не виконав, заборгувавши субпідряднику 161 500,68 грн. (511 500,68 грн. - 350 000,00 грн.)

Станом на день подання позову заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Євроінтербуд перед Товариством з обмеженою відповідальністю Креатор компані згідно Договору субпідряду від 02 липня 2018 року № 02-07/2018 складає 161 500,68 грн.

Щодо відступлення права вимоги.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України унормовано, що Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Так, 09 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Креатор компані та Товариством з обмеженою відповідальністю Креатор укладено договір про відсутуплення права вимоги.

Згідно пункту 1.1. Договору, первісний кредитор (Товариство з обмеженою відповідальністю Креатор компані) відступає, а новий кредитор (Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Креатор) набуває право вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Євроінтербуд заборгованості в розмірі 161 500,68 грн., що виникла в результаті невиконання останнім зобов`язань за Договором підряду № 02-07/2018 від 02 липня 2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 513 та статті 514 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 1.2. Договору, за цим Договором, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному у пункті 1.1. цього Договору.

Статтею 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Пунктом 4.2. Договору унормовано, що первісний кредитор не пізніше п`яти календарних днів з моменту підписання даного Договору зобов`язаний шляхом направлення листа повідомити боржника про відступлення права вимоги за цим Договором новому кредитору.

Як вбачається із матеріалів справи, первісний кредитор 10 квітня 2020 року надіслав на адресу Боржника повідомлення про відступлення права вимоги новому кредитору, які отримані боржником та залишені без заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що до нового кредитора належним чином перейшло права первісного кредитора у зобов`язанні щодо стягнення з ТзОВ Євроінтербуд заборгованості у розмірі 161 500,68 грн. за Договором субпідряду № 02-07/2018 від 02 липня 2018 року.

Щодо стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 2 статті 193 Господарського Кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважаться таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Частиною 2 статті 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно положень Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті Урядовий кур`єр. Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України Про інформацію є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Виходячи із даних законодавчих положень, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 6 статті 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з приписами статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 11.1. та пунктом 11.2. Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків згідно до умов цього Договору, сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.

У разі необґрунтованості порушення підрядником строків оплати виконаних робіт, передбачених цим Договором, підрядник на вимогу субпідрядника зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення зобов`язань.

Судом встановлено, що відповідачем не виконано належним чином умови укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Євроінтербуд та Товариством з обмеженою відповідальністю Креатор компані договору субпідряду № 02-07/2018.

Так, перевіривши наданий розрахунок інфляційних втрат, 3 % річних та пені, суд погоджується з останнім та вважає його таким, що підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи означені обставини, суд дійшов висновку позов задовольнити.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір у розмірі 3 065,55 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Євроінтербуд (58023, м. Чернівці, вул. Руська, буд. 259, кв. 55, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Креатор (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, 16, ) - 161 500,68 грн. сума основної заборгованості, 27 627,68 грн. пені, 6 504,27 грн. 3% річних, 8 737, 19 грн. інфляційних втрат та 3 065,55 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 03 липня 2020 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк