ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09.07.2020м. Дніпро№ 904/3647/20

Господарський суд Дніпропетровської області (склад суду - суддя Золотарьова Я.С., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Корнієнко Ірини Анатоліївни( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смс Еко" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 5, офіс 13/1 ідентифікаційний код 39948203) про видача судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 100 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

08.07.2020 заявник - Фізична особа-підприємець Корнієнко Ірина Анатоліївна звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Смс Еко" заборгованості у розмірі 100 000,00 грн, вказуючи на порушення боржником умов договору № 09/11 від 09.11.2018 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Розглянувши подану заяву з доданими до неї документами, господарський суд дійшов висновку про відмову Фізичній особі-підприємцю Корнієнко Ірині Анатоліївні у задоволенні заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Пунктом 5 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування своєї заяви Фізична особа-підприємець Корнієнко Ірина Анатоліївна посилається на наявну заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Смс Еко" по оплаті наданих послуг у розмірі 100 000,00 грн. Заявником до заяви надано копії таких документів: договір № 09/11 від 09.11.2018, платіжне доручення про сплату передоплати у розмірі 230 000,00 грн, супровідний лист № 220-019 від 15.02.2020, претензія № 3 від 04.05.2020.

Суд вважає, що заявник не виконав вимоги пункту 5 частини 2, та пункту 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до пункту 3.1 договору, по закінченню робіт виконавець та замовник складають двосторонній акт приймання-передачі наданих послуг.

Також, документами, які підтверджують виконання позивачем договору № 09/11 від 09.11.2018 є документи, перелічені у пунктах 4.1.3, 4.1.5 договору.

Доказів на підтвердження виконання умов договору № 09/11 від 09.11.2018 заявник не надав.

З доданих до заяви документів не вбачається чи взагалі виконувалися умови договору зі сторони заявника та чи отримував боржник послуги.

Відповідно до пунктів 1 та 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява Фізичної особи-підприємця Корнієнко Ірини Анатоліївни про видачу судового наказу не підлягає задоволенню

Частиною 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

До того ж, слід зауважити, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України)

Керуючись статтями 147-148, 150, 152 - 154, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Корнієнко Ірині Анатоліївні у задоволенні заяви про видачу судового наказу. .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.07.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова