ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 Справа № 904/6131/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Березкіна О.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 у справі №904/6131/19 (суддя Манько Г.В.; рішення ухвалене о 11:58 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 20.02.2020)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 591591,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (позивач) звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (відповідач) про стягнення плати за користування вагонами в сумі 584871,24 грн., збору за зберігання вантажу 6720,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч від 14.12.2017 "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця". Так, в червні 2019 року за накладними №№42997148, 42997130, 42997080, 42771923, 42771766, 42771527, 42771493, 42771501, 42771535, 40071169, 40071144, 40071151, 40071177, 40071185, 40071284 залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача ПрАТ "Північний ГЗК" порожні власні вагони. На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами дані вагони було затримано на підставі наказів №1340 від 18.06.2019, №1361 від 23.06.2019, №1373 від 25.06.2019, №1380 від 25.06.2019, №1386 від 27.06.2019, №1387 від 27.06.2019, №1390 від 27.06.2019 через зайнятість колії станції призначення Рядова, у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем - ПрАТ "Північний ГЗК" на свою під`їзну колію. За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами в сумі 584871,24 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 6720,48 грн., що підлягають стягненню з Комбіната.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 у справі №904/6131/19 (суддя Манько Г.В.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плати за користування вагонами в сумі 584871 грн. 24 коп., збору за зберігання вантажу 6720 грн. 48 коп., 8873 грн. 88 коп. судовий збір.

Суд першої інстанції виходив із того, що наявні у справі докази повністю доводять вину відповідача в затримці вагонів, правомірність нарахування плати за користування, збору за зберігання, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 по справі №904/6131/19 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ "Українська залізниця" відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що на його думку, призвело до помилкового рішення судом, яке ґрунтується на висновках, зроблених після неповного та необ`єктивного з`ясування всіх дійсних обставин, що мають значення для справи, та є підставою для його скасування. Апелянт вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не приділив уваги наявним доводам відповідача у їх сукупності, судом не було здійснено належного аналізу документального обґрунтування відсутності вини ПРАТ "ПІВНГЗК", що стало наслідком задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, за відсутності належних на те підстав. Акти загальної форми, що додані до позовної заяви, враховуючи кількість вагонів та періоди їх затримки, не доводять, що усі колії станції Рядова у зазначені періоди були зайняті з вини відповідача, тобто не доведено вини вантажовласника у неможливості прийняти вагони. Вказує на те, що відповідач був готовий прийняти вагони на свої під`їзні колії, але незважаючи на вказане судом першої інстанції взагалі не здійснено аналіз зайнятості колій на ст. Рядова на момент видачі наказів №№ 1340, 1361, 1373, 1380, 1386, 1387, 1390, до того ж судом прийнято до уваги та враховано інформацію щодо зайнятості колій ст. Рядова лише на підставі позовної заяви, не зважаючи на те, що дана інформація, в порушення вимог ст. 74 ГПК, не підтверджена жодними доказами. Вважає, що з системного аналізу дій диспетчера, про які зазначено у позовній заяві, можливо зробити висновок, що надання диспетчером пріоритету для відправки ПРАТ "ПІВНГЗК" то порожніх вагонів, то вантажу (а за наказами №№ 1340, 1361, 1373, 1380, 1386, 1387, 1390 взагалі пріоритет надавався і не вантажу, і не порожнім вагонам), здійснюється з метою "штучної" більш тривалої затримки вагонів на шляху прямування. Вказані дії диспетчера призводять до "штучного" збільшення розміру плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що документи, згідно яких була нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу за спірними наказами, не відповідають дійсним обставинам справи, тому не мають доказової та юридичної сили. За розрахунками відповідача, плата за користування вагонами за наказами №№ 1340, 1361, 1373, 1380, 1386, 1387, 1390 складає 1387,54 грн., збір за зберігання вантажу за цими ж наказами складає 1091,54 грн. Апелянт також стверджує, що під час закінчення з`ясування обставин у справі, судом не було досліджено письмові докази у судовій справі, якими обґрунтовує свою позицію позивач, не з`ясовано обставини та перевірки їх доказами, що є суттєвим порушенням ст.ст. 73, 209, 210, 217 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що керуючись нормами, передбаченими ст.ст. 46, 119, 125 Статуту залізниць України, пунктами 3, 4 розділу ІІ та пунктами 6, 8, 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами, п.3 Правил складання актів, пунктами 8, 9 Правил зберігання вантажів, нормами Тарифного керівництва №1, відповідно до умов Договору, на підставі акту про затримку, акту загальної форми станції затримки, які є підставою для матеріальної відповідальності, актів загальної форми станції призначення, які в сукупності з іншими документальними доказами доводять вину відповідача в затримці вагонів на підходах, згідно наказів про затримку, з урахуванням витягів з Книг повідомлень форми ГУ-2 ним і було нараховано відповідачу плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу. Вважає, що позиція незгоди відповідача з нарахованою сумою є такою, що не має під собою підґрунтя, а доводи, які відповідач наводить в апеляційній скарзі, спростовуються фактичними обставинами справи та відповідними документальними доказами.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2020 колегією суддів у складі: головуючого судді - Подобєд І.М. (доповідач), суддів - Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 у справі №904/6131/19.

Означеною ухвалою повідомлено, що у зв`язку із встановленням тимчасово з 18.03.2020 особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", враховуючи Рекомендації Ради суддів України, викладені у листі №9рс-186/20 від 16.03.2020, про дату та час судового засідання з розгляду справи учасників буде повідомлено ухвалою суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2020 розгляд справи призначено в судовому засіданні на 06.07.2020 о 16:00 год.

За розпорядженням керівника апарату суду від 06.07.2020 у зв`язку з перебуванням судді Широбокової Л.П. у відпустці, проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/6131/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.07.2020 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 у справі №904/6131/19 до свого провадження.

У судове засідання призначене на 06.07.2020 учасники справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

З огляду на те, що явка представників у судове засідання обов`язковою не визнавалась, про що учасників справи було повідомлено ухвалою суду від 18.05.2020, неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню цієї справи по суті спору, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції у судовому засіданні 06.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - Залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Власник колії) укладено договір №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч від 14.12.2017 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії під`їзної Придніпровська залізниця під`їзної ПАТ під`їзної Укрзалізниця під`їзної (далі - Договір, а.с.132-135 т.1).

Договір укладений з протоколом розбіжностей від 21.12.2017 (а.с.136 т.1).

Пунктом 1 Договору передбачено, що згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику колії, яка примикає до станції Терни - стрілками №№ 2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою №8 до колії №VI станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується локомотивом Власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено: по станції Терни біля маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції Терни; маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки № 4станції Терни; маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки №6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору - Чк, розташованого на відстані 500 м від вістряка стрілки №8 станції Рядова.

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268700 погонних метрів (п. 2 Договору).

У межах смуги відведення під`їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку площею 26545 кв. м (п. 3 Договору).

За пунктом 4 Договору, рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

Відповідно до пункту 5 Договору, здавання вагонів для під`їзної колії зі станції Терни, Рядова здійснюється:

- порожні хопери - через інтервал часу 2,0 година; - порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години; - вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання; - інші вагони - за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Залізниці прийомоздавальнику Власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2. У разі здавання вагонів Залізницею Власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Згідно з пунктом 6 Договору вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПРАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії.

Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПРАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5 VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по станції де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії.

Про готовність вагонів до забирання Власник колії повідомляє Залізницю: повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання Залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі Залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 (п. 8 Договору).

Пунктом 9 Договору передбачено, що з під`їзної колії вагони здаються Залізниці: - маршрутного навантаження - цілими маршрутами, сформованими у відповідності з ПТЕ і планом формування поїздів. Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно ПТЕ і доставляються локомотивом власника колії: - на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 станції Терни, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються приймання вагонів Залізницею у технічному та комерційному відношенні; - на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5 VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по станції де здійснюються приймання вагонів Залізницею у технічному та комерційному відношенні.

Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0 год. (п. 12 Договору).

Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (п. 13 Договору).

Відповідно до п. 14 Договору Власник колії сплачує Залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує Залізниця для Власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Пунктом 19 Договору передбачено, що цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23 грудня 2017 року до 23 грудня 2022 року включно.

В червні 2019 року Залізницею за накладними №№42997148, 42997130, 42997080, 42771923, 42771766, 42771527, 42771493, 42771501, 42771535, 40071169, 40071144, 40071151, 40071177, 40071185, 40071284 було прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Однак на шляху прямування вагони були затримані, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ "Північний ГЗК" на свою під`їзну колію по причині скупчення вагонів на станції Рядова і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на його адресу, на наступних станціях:

- Савро (за наказом №1340 від 18.06.2019 о 3 год. 50 хв. були затримані вагони №№ голова 59144634 хвіст 58819186 у кількості 51 вагонів індекс поїзда 4005-96-4572, з вантажем на своїх осях, поїзд №2261) - а.с.39 т.1;

- Савро (за наказом №1361 від 23.06.2019 о 17 год. 53 хв. були затримані вагони №№ голова 59144634 хвіст 58819186 у кількості 51 вагонів індекс поїзда 4005-96-4572, з вантажем на своїх осях, поїзд №2261) - а.с.43 т.1;

- Кривий Ріг Західний (за наказом №1373 від 25.06.2019 о 2 год. 50 хв. були затримані вагони №№ голова 59137216 хвіст 58832155 у кількості 59 вагонів індекс поїзда 4005-88-4572, з вантажем на своїх осях, поїзд №2118) - а.с.47 т.1;

- Савро (за наказом №1380 від 25.06.2019 о 15 год. 24 хв. були затримані вагони №№ голова 59144634 хвіст 58819186 у кількості 51 вагонів індекс поїзда 4005-96-4572, з вантажем на своїх осях, поїзд №2261) - а.с.51 т.1;

- Савро (за наказом №1386 від 27.06.2019 о 4 год. 37 хв. були затримані вагони №№ голова 59144634 хвіст 58819186 у кількості 51 вагонів індекс поїзда 4005-96-4572, з вантажем на своїх осях, поїзд №2261) - а.с.55 т.1;

- Кривий Ріг Західний (за наказом №1387 від 27.06.2019 о 4 год. 40 хв. були затримані вагони №№ голова 59137216 хвіст 58832155 у кількості 59 вагонів індекс поїзда 4005-88-4572, з вантажем на своїх осях, поїзд №2112) - а.с.59 т.1;

- Красний шахтар (за наказом №1390 від 27.06.2019 о 4 год. 48 хв. були затримані вагони №№ голова 59131961 хвіст 58826827 у кількості 54 вагонів індекс поїзда 4005-20-4572, з вантажем на своїх осях, поїзд №2116) - а.с.63 т.1.

Про затримку вагонів відповідачу були вручені відповідні повідомлення про затримку вагонів:

- за наказом №1340 повідомлення №133, отримане відповідачем 18.06.2019 о 04:15 год. (а.с.40 т.1);

- за наказом №1361 повідомлення №136, отримане відповідачем 23.06.2019 о 18:30 год. (а.с.44 т.1);

- за наказом №1373 повідомлення №49, отримане відповідачем 25.06.2019 о 4:10 год. (а.с.48 т.1);

- за наказом №1380 повідомлення №138, отримане відповідачем 25.06.2019 о 15:24 год. (а.с.52 т.1);

- за наказом №1386 повідомлення №139, отримане відповідачем 27.06.2019 о 5:00 год. (а.с.56 т.1);

- за наказом №1387 повідомлення №51, отримане відповідачем 27.06.2019 о 05:06 год. (а.с.60 т.1);

- за наказом №1390 повідомлення №8, отримане відповідачем 27.06.2019 о 05:10 год. (а.с.64 т.1).

Вказані повідомлення №№ 133, 136, 49, 138, 139, 51, 8 підписані представниками відповідача із зауваженням про затримку вагонів на шляху прямування з незалежних від ПАТ "ПІВНГЗК" причин та про готовність прийняти вагони на момент видачі наказів №№ 1340, 1361, 1373, 1380, 1386, 1387, 1390.

За фактом затримки станціями Савро, Кривий Ріг Західний, Красний шахтар в порядку передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №1 від 22.06.2019 (а.с.41 т.1), №133 від 24.06.2019 (а.с.45 т.1), №43 від 25.06.2019 (а.с.49 т.1), №135 від 25.06.2019 (а.с.53 т.1), №138 від 28.06.2019 (а.с.57 т.1), №46 від 28.06.2019 (а.с.61 т.1), №8 від 28.06.2019 (а.с.65 т.1); акти загальної форми ГУ-23 №133 від 18.06.2019 (а.с.42 т.1), №136 від 23.06.2019 (а.с.46 т.1), №99 від 25.06.2019 (а.с.50 т.1), №138 від 25.06.2019 (а.с.54 т.1), №139 від 27.06.2019 (а.с.58 т.1), №101 від 27.06.2019 (а.с.62 т.1), №28 від 27.06.2019 (а.с.67 т.1).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №1 від 22.06.2019, затримані вагони, що прибули поїздом №2261 17.06.2019 о 22 год. 18 хв. відправлені поїздом №2261 28.06.2019 о 23 год. 35 хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №133 від 24.06.2019, затримані вагони, що прибули поїздом №2261 17.06.2019 о 22 год. 18 хв. відправлені поїздом №2261 28.06.2019 о 23 год. 35 хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №43 від 25.06.2019, затримані вагони, що прибули поїздом №2118 о 10 год. 36 хв. відправлені поїздом №2117 28.06.2019 о 10 год. 00 хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №135 від 25.06.2019, затримані вагони, що прибули поїздом №2261 17.06.2019 о 22 год. 18 хв. відправлені поїздом №2261 28.06.2019 о 23 год. 35 хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №138 від 28.06.2019, затримані вагони, що прибули поїздом №2261 о 22 год. 18 хв. відправлені поїздом №2261 28.06.2019 о 23 год. 35 хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №46 від 28.06.2019, затримані вагони, що прибули поїздом №2118 о 10 год. 36 хв. відправлені поїздом №2117 28.06.2019 о 10 год. 00 хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №8 від 28.06.2019 затримані вагони, що прибули поїздом №2116 о 06 год. 37 хв. відправлені поїздом №2116 28.06.2019 о 02 год. 30 хв.

За час затримки вагонів з вини вантажовласника позивачем нараховано плату за користування спірними вагонами у розмірі 584871,24 грн. та збір за зберігання вантажу у розмірі 6720,48 грн. за відомостями форми ГУ-46 №№ 29069120, 29069121, 30069124, 29069118 (а.с.72-83 т.1) та за накопичувальними картками форми ФДУ-92 №№18079007, 18079006, 16079003 (а.с.69-71 т.1).

Відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92 підписані працівниками відповідача із зауваженнями, що з нарахованою сумою не згодні, накази видані в порушення п.9 розділу 6"Правил користування вагонами", а станції Савро, Кривий Ріг Западний, Красний Шахтар є станціями слідування, а не станціями підходу; на момент видачі наказів на станції Рядова були вільні приймально-відправні колії.

Предметом спору є вимога АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення з ПАТ "Північний ГЗК" зазначеної вище плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України, статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За положеннями абзацу 1 статті 42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 71 Статуту залізниць України визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно з частинами 1, 2 та 7-9 статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків, зазначених розмірів плати. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

За приписами пункту 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №113 від 25.02.1999, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами пункту 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, місцевий господарський суд виходив із того, що накази про затримку вагонів на підходах до станції призначення було видано через наявність на коліях станції призначення Рядова неприйнятих відповідачем вагонів, що надійшли на його адресу. За цим фактом станціями затримки Савро, Кривий Ріг Західний, Красний Шахтар у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 розділу III Правил користування вагонами і контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №1 від 22.06.2019, №133 від 24.06.2019, №43 від 25.06.2019, №135 від 25.06.2019, №138 від 28.06.2019, №46 від 28.06.2019, №8 від 27.06.2019, а також акти загальної форми ГУ-23 №133 від 18.06.2019, №136 від 23.06.2019, №99 від 25.06.2019, №138 від 25.06.2019, №139 від 27.06.2019, №101 від 27.06.2019, №28 від 27.06.2019, при цьому станцією затримки може бути будь-яка станція на шляху прямування поїзда. Повідомлення про затримку вагонів станцією призначення представникам Комбінату вручено не пізніше двох годин після його отримання, як передбачається вимогами Правил користування вагонами та контейнерами. Накази на початок і кінець затримки видавалися з урахуванням наявності (відсутності) затримок в просуванні вагонів, які слідують на адресу Комбінату, з метою уникнення заторів на шляху прямування через скупченість вагонів з вини відповідача. Судом встановлено, що залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу Комбінату раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію. Дані факти засвідчено в актах загальної форми ГУ-23 станції Рядова, які відповідальними працівниками відповідача підписано. Залізницею було оформлено відповідні акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких нараховано плату за користування спірними вагонами в сумі 584871,24 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 6720,48 грн.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов висновку, що наявні у справі докази повністю доводять вину відповідача в затримці вагонів та про правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких мотивів.

Несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

В силу статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідачем не доведена відсутність його вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення, що стало причиною затримки Залізницею означених спірних вагонів на інших станціях на підходах до станції призначення.

Так ПрАТ "Північний ГЗК" не спростовані доводи позивача, а також не доведено наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Колегія суддів відхиляє доводи про наявність заперечень з боку відповідача, наведених у відомостях плати за користування вагонами та накопичувальних картках, оскільки Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" раніше та своєчасно не забирались ним на свою під`їзну колію. Дані факти засвідчено в актах загальної форми ф.ГУ-23 станцій Савро, Кривий Ріг Західний, Красний Шахтар, які відповідальними працівниками відповідача підписано без заперечень.

Що стосується доводів скаржника про те, що затримка вагонів відбулася з вини Залізниці, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції. При цьому, підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України від 30.08.2005 за №5076 визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинні бути вільними. Визначеної Договором домовленості між Залізницею та ПрАТ "Північний ГЗК" про незайнятість всіх або певних колій також не існує.

Таким чином, наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями ЄТП.

Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, у т.ч. поїздів відповідача.

Крім того, наявність вільних під`їзних колій на станції призначення Рядова, з урахуванням відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження вживання ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи Залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів, а посилання скаржника на штучне затримання вагонів поїзним диспетчером за наказами №№ 1340, 1361, 1373, 1380, 1386, 1387, 1390, не доведено належними та допустимими доказами.

За встановлених судом обставин, слід визнати, що затримка вказаних вагонів на підходах до станції призначення Рядова за наказами Залізниці відбулася з урахуванням фактичної поїзної обстановки, що склалася на дільниці, і це спростовує доводи відповідача про вину в діях позивача в затримці означених спірних вагонів.

Таким чином, спірні суми плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу позивачем розраховано на підставі норм чинного законодавства з урахуванням фактичних обставин затримки спірних вагонів.

Стосовно доводів апелянта про порушення судом першої інстанції ст.ст. 73, 209, 210, 217 Господарського процесуального кодексу України, оскільки під час закінчення з`ясування обставин справи, судом не було досліджено письмові докази у судовій справі, якими обґрунтовує свою позицію позивач, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції для перевірки зазначених відповідачем в апеляційній скарзі посилань на не дослідження письмових доказів судом першої інстанції, здійснено прослуховування наявного в матеріалах цієї справи (а.с.202 т.1) електронного носія CD-R №1010827DA32082, а саме звукозапису судового засідання від 18.02.2020, в якому було ухвалено оскаржуване апелянтом рішення суду першої інстанції та встановлено, що 18.02.2020 суд відкрив судове засідання, з`ясував про наявність заяв, клопотань у сторін, перейшов до розгляду справи по суті, надавши можливість представнику позивача, який приймав участь у судовому засіданні, висловити свою позицію стосовно суті спору у цій справі та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, перейшов до судових дебатів.

Відповідно до частин першої, другої статті 209 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються. З урахуванням змісту спірних правовідносин, обставин справи та зібраних у справі доказів суд під час розгляду справи по суті може змінити порядок з`ясування обставин справи та порядок дослідження доказів, про що зазначається у протоколі судового засідання.

Згідно з частинами першою, другою статті 210 Господарського процесуального кодексу України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

За приписами частини першої статті 217 Господарського процесуального кодексу України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

З урахуванням встановленого, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що в судовому засіданні 18.02.2020, в якому Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив оскаржуване рішення, судом першої інстанції було пропущено стадію дослідження доказів, що призвело до порушення норм процесуального права, між тим, зазначене порушення не є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зазначене процесуальне порушення не призвело до прийняття неправильного рішення по суті спору.

За приписами частин 1 - 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частин 1 - 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 у справі №904/6131/19 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 07.07.2020.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Березкіна