ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.07.2020 Справа №905/352/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Транс Україна м.Київ,

до відповідача Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м.Краматорськ, Донецька область,

про стягнення 335130,00грн,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - Новікова В.Р.,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Транс Україна» звернувся до господарського суду Донецької області до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ, про стягнення 335130,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору №324-ДОЄ-ДЦ від 25.04.2016 позивач поставив на адресу відповідача товар на суму 335130,00грн, вартість якого відповідачем не було оплачено.

02.03.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач заперечує перебування у договірних відносинах із позивачем, а також факт поставки позивачем товару, посилаючись на відсутність відображення заборгованості у бухгалтерському обліку. Також відповідач зазначає про недоведеність позивачем своєї позиції через ненадання належних доказів, зокрема: первинних документів, що підтверджують факт здійснення поставки та настання строку для проведення відповідачем розрахунків за товар, а також договору, на підставі якого нібито було здійснення поставку товару.

Ухвалою суду від 15.04.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі 905/352/20 на тридцять днів; відкладено підготовче засідання.

Представник позивача в судове засідання 01.07.2020, як і попередні судові засідання, не з`явився.

Засобами електронного поштового зв`язку від представника позивача надійшло клопотання про відкладення строку розгляду справи, через неможливість виїхати з тимчасово неконтрольованій території, оскільки пункти пропуску припинили свою роботу на період запровадження карантину.

При розгляді зазначеного клопотання судом враховано, що справа перебуває на розгляді суду понад 3 місяці, явка сторін до судового засідання не визнавалась обов`язковою, позивач не обмежений колом представників, а також судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Викладені обставини зумовили відмову суду в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Представник відповідача у судове засідання 01.07.2020 з`явився, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судом залишено без задоволення клопотання представника позивача про витребування у Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві інформації, про включення відповідачем до податкового кредити суми ПДВ за податковими накладними №№27, 28, 29 від 28.02.2017р. та № 2 від 14.03.2017р., з огляду на невідповідність його вимогам с.2. ст.81 ГПК України, зокрема: не зазначено який доказ (документ) витребовується та які обставини він може підтвердити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору суд, встановив:

За змістом позовної заяви, суть спору полягає у спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань на користь позивача, що виникли внаслідок поставки товару позивачем.

Відносини, що склалися між сторонами підпадають під правове регулювання ст.ст. 11, 509, 530, 692, 712 Цивільного кодексу України та ст.ст.173-175, 193, 265 Господарського кодексу України, за змістом яких, зокрема, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму в порядку та строки визначені законом або договором. Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючі зміст заперечень відповідача, за сукупністю положень ст.ст. 2, 13, 73, 76, 78 ГПК України, на позивача покладається обов`язок доведення належними та допустимими доказами факту існування між сторонами договірних відносин, здійснення поставки, а також настання строку виконання зобов`язань відповідачем.

На підтвердження факту існування між сторонами договірних відносин позивач посилається на укладений договір №324-ДОЄ-ДЦ від 25.04.2016 року.

Зазначений договір до матеріалів справи не додано, що позбавляє суд можливості дослідити його зміст та надати йому оцінку.

Як вказує позивач, на виконання умов договору №324-ДОЄ-ДЦ від 25.04.2016 року постачальником поставлено покупцю товар на загальну суму 335130грн. з ПДВ, в підтвердження чого суду були надані: копії податкової накладної №27 від 28.02.2017, №29 від 28.02.2017; копії квитанцій від 11.04.2017, та від 14.04.2017 про реєстрацію у ДФС України податкових накладних №27 від 28.02.2017, та №29 від 28.02.2017; копію видаткової накладної №РН-00054 від 28.02.2017 року; копію рахунку-фактури №СФ-00054 від 28.02.2017 року.

За змістом видаткової накладної №РН-00054 від 28.02.2017 року, на виконання умов Договору №324-ДОЄ-ДЦ від 25.04.2016 року, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 335130,00 грн. з ПДВ:

- бензин А-92, кількістю 1230,0000 літрів, ціною 20,5000грн. на суму 25215,00грн.;

- бензин А-95, кількістю 2500,0000 літрів, ціною 20,9500грн. на суму 52375,00грн.;

- дизельне паливо, кількістю 4000,0000 літрів, ціною 20,8500грн. на суму 83400,00грн.;

- бензин А-92 Еnergy, кількістю 2500,0000 літрів, ціною 20,5000грн. на суму 51250,00грн.;

- бензин А-92, кількістю 3028,3000 літрів, ціною 20,5000грн. на суму 62080,15грн.;

- бензин Mustang 92 WOG, кількістю 241,7000 літрів, ціною 20,5000грн. на суму 4954,85 грн.

Разом з цим, надана суду в підтвердження прийнятий товару представником відповідача копія видаткової накладної не містить підпису представника покупця Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, а тому не може бути прийнята судом як належний та достовірний доказ поставки товару відповідачеві.

Доказів направлення на адресу відповідача копії видаткової накладної №РН-00054 від 28.02.2017 року, рахунку-фактури №СФ-00054 від 28.02.2017 року на суму 335130,00 грн. матеріали справи не містять.

У відзиві на позовну заяву відповідач повідомляє, що у вересні 2019 ним було отримано вимогу та рахунки - фактури №СФ-00053, №СФ-00068, №СФ-00054 з видатковими накладними №РН-00054, №РН-00053, №РН-00068.

У своїй відповіді на вимогу позивача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» повідомило, що у бухгалтерському обліку відповідача не відображено операцій поставки, згідно видаткових накладних: №ВН-00054 від 28.02.17, №ВН-00068 від 14.03.17, №ВН-00053 від 28.02.17 (копія листа керівника департаменту із закупівель АТ ДТЕК Донецькі електромережі адресованого директору ТОВ Євро-Транс Україна додана до матеріалів справи).

Оцінюючі надані позивачем докази факту поставки товару, суд приймає до уваги, що зазначений товар є нафтопродуктами, єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком яких на підприємствах і організаціях України встановлено Інструкцію, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 281/171/578/155 від 20.05.2008 року.

На виконання вимог розділу 5 зазначеної Інструкції приймання нафтопродуктів має здійснюватись комісійно зі складанням акту №5 нп (у випадку надходження залізничним транспортом) або за товаротранспортною накладною (у випадку надходження в автоцистернах). Жоден із зазначених документів позивачем до суду не надано.

З огляду на викладене, судом не приймається в якості належних доказів поставки товару надані позивачем на підтвердження позовних вимог копії електронних податкових накладних №27, 29 від 28.02.2017.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено факт укладання договору поставки із відповідачем, а також факт поставки відповідачу товару.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача в порядку, що передбачений ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Транс Україна м. Київ, до відповідача Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення 335130,00грн, відмовити повністю.

В судовому засіданні 01.07.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.07.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз