РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2020Справа № 910/17978/19

За позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ"
про захист ділової репутації та комерційного найменування.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:
від позивача:Вовк С.С. - представник за довіреністю;
від відповідача:Попель Д.В. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" (надалі - позивач, ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ" (надалі - відповідач, ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ") про зобов`язання припинити використання схожого комерційного (фірмового) найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ", а саме повної назви товариства - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", скороченої назви товариства - ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", та повного та скороченого найменування англійською мовою "UNITED ENERGY" LIMITED COMPANY ("UNITED ENERGY" LLC), шляхом зміни назви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", яке є схожим на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було встановлено факт існування іншого суб`єкта фінансово-господарської діяльності, що має аналогічне, відмінне лише однією літерою найменування.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/17978/19, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.02.2020.

13.02.2020 відповідачем через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) подано відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що його товариство було зареєстровано відповідно до законодавства України та процесі здійснення господарської діяльності дотримується законодавства України та принципів ведення чесної конкуренції та при цьому відповідачем не було вчинено жодних дій, які можуть свідчити про умисне використання чужого фірмового найменування з метою введення споживачів в оману за для власних корисних мотивів, у зв`язку із чим відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Також, 14.02.2020 позивачем через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) надано заяву про долучення доказів до справи, а саме - запиту щодо змін електропостачальника згідно договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 10.02.2020 за вих. 21.12.2019 та заявку приєднання від 21.12.2019.

При цьому суд звернув увагу на положення ч. ч. 1, 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) про те, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Крім того, суд наголосив на ч. 8 ст. 80 ГПК України в якій закріплено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

06.03.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) позивачем надано відповідь на відзив у якій також наявний експертний висновок за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет.

Окрім того, у клопотаннях від 12.03.2020 позивач просить суд визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк для подання доказів: запит щодо змін Електропостачальника згідно договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 13.02.2020 вих. № 19/02-20; заявку приєднання від 21.12.202019; Експертний Висновок № 48/2020-ЕВ від 02.03.2020; лист Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 60-02/1351 від 04.03.2020.

Поряд із тим, судове засідання призначене на 27.03.2020 о 10:50 год не відбулося з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, з урахуванням Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами та доповненнями), якою установлено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на усій території України карантин.

15.04.2020 Господарським судом міста Києва винесено ухвалу в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (надалі також - ГПК України) та призначено наступне судове засідання у справі № 910/17978/19 на 20.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 19.06.2020.

17.06.2020 від відповідача до суду надійшло клопотання про долучення доказів, а саме - висновку Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" про відповідність позначень умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи №53443/ЗМ/20 від 25.05.2020, інформаційного повідомлення про порядок сплати держмита за видачу свідоцтва на знак та збору за публікацію про видачу свідоцтва, квитанції про оплату держмита за видачу свідоцтва на знак та збору за публікацію про видачу свідоцтва та роздруківки відомостей про стан діловодства за заявкою на знак для товарів та послуг №гп2019 30758 від 12.06.2020.

Крім того, 19.06.2020 відповідачем надано клопотання про долучення доказів, а саме - попереднього договору про передання виключних майнових прав на знак для товарів та послуг від 12.06.2020, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Юнайтед Енерджи", попереднього договору про передання виключних авторських прав від 12.06.2020, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Юнайтед Енерджи" та рішення Мінекономіки з свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір №97649 від 22.05.2020.

Між тим, згідно ч. 3 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

При цьому, як зазначалося вище, відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України в якій закріплено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Поряд із тим, за приписом ч. 2 ст. 207 ГПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відтак, оскільки дані докази, що надійшли до суду 17.06.2020 та 19.06.2020 були подані відповідачем після закриття підготовчого провадження у справі та при цьому, відповідачем не обґрунтовано поважних причин їх неподання у термін відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України, а також не наведено поважних причин щодо незаявлення їх в підготовчому провадженні, тоді в суду відсутні підстави для прийняття даних доказів до розгляду.

Крім того, безпосередньо в підготовчому судовому засіданні 19.06.2020 представники сторін надали пояснення стосовно предмету спору.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України, в судовому засіданні, що відбулось 19.06.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що з 2018 року (дата реєстрації товариства - 26.02.2018) він здійснює фінансово-господарську діяльність відповідно до Код КВЕД 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами (основний); Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним; Код КВЕД 35.14 Торгівля електроенергією; Код КВЕД 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи; Код КВЕД 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи та інші види господарської діяльності, перелік яких вказано в розділі "Види діяльності" стосовно інформації про юридичну особу в ЄДРПОУ.

На підтвердження здійснення господарської діяльності, позивачем надано договори купівлі-продажу природного газу №18/1 від 20.03.2018, №ПГ-Т/18-004/23 від 20.03.2018, №18/3 від 20.03.2018, №18/4 від 20.03.2018 та №18/5 від 21.03.2018, договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів №19/07/26-3 від 26.07.2019 та при цьому позивачем зазначено, що ним було реалізовано 236872,811 тис. м3 природного газу загальною вартістю 2 431 526 206,00 грн (за 2018 рік), 687805,0404 м3 природного газу загальною вартістю грн (за 2019 рік), а також 1263940,948 МВт*год електричної енергії загальною вартістю 1 750 864 238, 00 грн за 2019 рік.

Поряд із тим позивач вказує на те, що ним було встановлено факт існуванням іншого суб`єкта фінансово-господарської діяльності, що має аналогічне, відмінне лише однією літерою найменування, а сема: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ" та при цьому найменування англійською мовою взагалі є ідентичним найменуванню позивача - LIMITED LIABILITY COMPANY "UNITED ENERGY" (LLC "UNITED ENERGY").

Відповідно до інформації наявної в ЄДРПОУ, вказане Товариство ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", так само як і позивач, має наступні види діяльності: код КВЕД 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); Код КВЕД 35.13 Розподілення електроенергії; Код КВЕД 35.14 Торгівля електроенергією; Код КВЕД 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи

Також позивач зазначає, що ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ" використовує в своїй господарській діяльності сайт за наступним посиланням: https://unitedenergy.com.ua і при цьому за видами діяльності, так і структурно даний сайт копіє сайт позивача - ue.net.ua., навіть логотип "United Energy", що відображає комерційне найменування та скорочене найменування позивача англійською мовою, так само відображено у верхньому лівому куті сайту відповідача, на підтвердження чого позивачем надано копії віх сторінок сайту "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", а також експертний висновок за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет.

Водночас позивач зазначає, що з виписки ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ" із ЄДРПОУ вбачається, що ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ" зареєстровано 04.07.2019 та поточне найменування товариством отримано лише 17.09.2019, а також змінено види економічної діяльності (КВЕД). При цьому позивач вказує на те, що відповідачем було отримано ліцензії з постачання природного газу та електричної енергії, в той час як повивач отримав ліцензії з постачання природного газу та електричної енергії значно раніше, встигнувши здобути значний досвід та ділову репутацію на ринку.

Враховуючи вищевикладене, позивач вказує на те, що ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", свідомо змінюючи найменування Товариства, розуміючи, що буде здійснювати діяльність з реалізації природного газу та електричної енергії, з метою введення споживачів в оману та за для власних корисних інтересів, обрав собі найменування, що максимально можливим чином схоже на найменування провідного учасника ринку, найменування позивача - ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" та при цьому відповідач - ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ" змінив лише одну літеру "І" на "И" що фонетично, при читанні, не змінює найменування, що свідчить про неправомірне використання комерційного (фірмового) найменування позивача, а тому позивач змушений звернутися до суду з метою захисту ділової репутації та комерційного найменування.

Так, надаючи правову оцінку спірним правовідносинами сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 89 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Преамбулою Закону України від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (надалі - Закон № 755) визначено, що він регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 755 підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є, зокрема, наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися.

Поряд із тим, статтею 8 Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року встановлено, що фірмове найменування охороняється в усіх країнах Союзу без обов`язкового подання заявки чи реєстрації і незалежно від того, чи є воно частиною товарного знака.

Згідно з частинами першою і другою та четвертою статті 489 ЦК України, правова охорона надається комерційному найменуванню, якщо воно дає можливість вирізнити одну особу з-поміж інших та не вводить в оману споживачів щодо справжньої її діяльності; право інтелектуальної власності на комерційне найменування є чинним з моменту першого використання цього найменування та охороняється без обов`язкового подання заявки на нього чи його реєстрації і незалежно від того, є чи не є комерційне найменування частиною торговельної марки; особи можуть мати однакові комерційні найменування, якщо це не вводить в оману споживачів щодо товарів, які вони виробляють та (або) реалізовують, та послуг, які ними надаються.

Поряд із тим приписами частин першої, третьої та п`ятої статті 159 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що суб`єкт господарювання - юридична особа або громадянин-підприємець може мати комерційне найменування; правовій охороні підлягає як повне, так і скорочене комерційне найменування суб`єкта господарювання, якщо воно фактично використовується ним у господарському обігу; особа, яка використовує чуже комерційне найменування, на вимогу його власника зобов`язана припинити таке використання і відшкодувати завдані збитки.

Разом із тим, суд приймає до уваги, що комерційне (фірмове) найменування необхідно відрізняти від найменування юридичної особи (частина перша статті 90 ЦК України), позаяк друге із згаданих найменувань не є об`єктом права інтелектуальної власності, оскільки пов`язані з його використанням правовідносини регулюються переважно нормами корпоративного законодавства.

Натомість найменуванням юридичної особи є назва, яка індивідуалізує юридичну особу в сукупності його прав і обов`язків як самостійного суб`єкта права. Таке найменування є для юридичної особи тим самим, що для фізичної особи її ім`я. Його виникнення слід пов`язувати з датою державної реєстрації юридичної особи.

Водночас, фірмовим (комерційним) найменуванням є назва, якою юридична особа або громадянин, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, позначають себе на ринку і яка використовується для їх ідентифікації в господарських (комерційних) відносинах.

Таким чином, поняття найменування юридичної особи та її комерційного (фірмового) найменування мають різне правове наповнення та водночас, суд враховує, що чинне законодавство не містить заборони щодо повного або часткового співпадіння комерційного (фірмового) найменування підприємства з його (підприємства) найменуванням чи назвою, визначеними відповідно до статті 90 ЦК України.

Як зазначалося вище, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання припинити використання схожого комерційного (фірмового) найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ", а саме повної назви товариства - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", скороченої назви товариства - ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", та повного та скороченого найменування англійською мовою "UNITED ENERGY" LIMITED COMPANY ("UNITED ENERGY" LLC), шляхом зміни назви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", яке є схожим на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ"

Відтак, стосовно обраного позивачем способу захисту його порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Так, за змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з приписами статті 20 ГК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Також суд, на виконання приписів ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", застосовує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Разом з тим, відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права

Водночас, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55 та 124 Конституції України, а також статті 13 Конвенції, які закріплюють, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відтак, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Як зазначалося вище, позивач звернувся із даним позовом з вимогою про зобов`язання відповідача припинити використання схожого комерційного (фірмового) найменування ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ", а саме повної назви товариства - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", скороченої назви товариства - ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", та повного та скороченого найменування англійською мовою "UNITED ENERGY" LIMITED COMPANY ("UNITED ENERGY" LLC), шляхом зміни назви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖИ", яке є схожим на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ".

Водночас, з означеного формулювання позовних вимог випливає, що позивач просить суд зобов`язати відповідача змінити власне найменування та водночас не вказує про необхідність зобов`язання відповідача виключити з найменування відповідача (частково, або повністю) власне комерційне найменування позивача ("ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ").

Заявлена позивачем вимога направлена на зобов`язання відповідача змінити власне найменування, без посилання на те, яку саме частину комерційного найменування позивача слід виключити із найменування відповідача, або на яке саме найменування має змінити поточне найменування відповідач, тобто вимога позивача є неконкретизованою, а відтак не є такою що забезпечує ефективний захист прав позивача та реальне поновлення його прав.

Суд приймає до уваги посилання позивача правову позицію щодо способу захисту, що викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 910/20889/13, водночас, суд зауважує що у даній справі була заявлена вимога щодо зобов`язання відповідача (далі прямим текстом): "припинити використання комерційного (фірмового) найменування [далі - К(Ф)Н] позивача, яким є словосполучення українською мовою "Промислові засоби індивідуального захисту", російською мовою "Промышленные средства индивидуальной защиты" та абревіатури "ПРОМЗІЗ", "ПРОМСИЗ", шляхом виключення з найменувань відповідача українською мовою словосполучення "Промислові засоби індивідуального захисту" і абревіатури "ПРОМЗІЗ" та з найменувань відповідача російською мовою словосполучення "Промышленные средства индивидуальной защиты" і абревіатури "ПРОМСИЗ".

Тобто у означеній справі № 910/20889/13 позивачем сформульовано вимогу, яка забезпечує ефективний спосіб захисту та реальне поновлення прав, на відміну від вимоги позивача у даній справі, яка у свою чергу є неконкретизованою і не є такою що забезпечує ефективний захист та реальне поновлення порушеного права позивача.

За змістом приписів статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду спору має бути встановлено не лише наявність підстав на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

При цьому, відсутність порушеного або оспорюваного права, або застосування належного способу захисту порушеного права є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога не направлена на реальне поновлення прав позивача та не є ефективним засобом захисту, а відтак не є неналежним способом захисту його прав, у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Зазначені строки обчислюються з урахуванням ч. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 01.07.2020 року.

Суддя Ю.О. Підченко