ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р.м. ХарківСправа № Б-23/75-02(н.р.Б-7346/2-19)

Господарський суд Харківської області у складі: судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

та за участю:

від позивача - не направив уповноваженого представника, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача - адвокат Сивак А.Ю. (довіреність від 10.01.2018; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.11.2005 № 1359),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Харківської області справу № 922/3707/19

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" с. Подвірки про визнання недійсним правочину
в межах справи про банкрутство ПрАТ Харківська ТЕЦ-5"

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним односторонній правочин - заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.09.2019 № 01-12/1491 про припинення зарахуванням зобов`язань на суму 600 101 492,82 грн

Ухвалою суду від 15.11.2019 (суддя Добреля Н.С.) матеріали позовної заяви № 922/3707/19 передано для розгляду в межах справи № Б-23/75-02(н.р.Б-7346/2-19) про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (село Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 62371, ).

Відповідно до протоколу розподілу судової справи раніше визначеному складу суду від 15.11.2019 визначено склад суду для розгляду даної справи: суддя Усатий В.О.

Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Зважаючи на викладене, справа за позовом АТ "НАК "Нафтогаз України" до ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" розглядається Господарським судом Харківської області в межах справи про банкрутство ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5", яка розглядається суддею Усатим В.О.

Ухвалою суду від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду в межах провадження у справі про банкрутство; відкрито провадження у даній справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, почати підготовче провадження і призначити підготовче засідання.

02.12.2019 від АТ Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.11.2019 по справі № 922/3707/19.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Кодексу України з процедур банкрутства, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Враховуючи подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 15.11.2019 по справі № 922/3707/19, суд дійшов висновку про необхідність зупинити розгляд позову (вх. №3707/19 від 13.11.2019) по справі № Б-23/75-02 до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Ухвалою суду від 03.12.2019 провадження у справі Б-23/75-02 щодо позовної заяви (вх. № 3707/19 від 13.11.2019) зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.11.2019 про передачу матеріалів позовної заяви для розгляду в межах справи про банкрутство залишено без змін.

08.01.2020 справа повернулась до Господарського суду Харківської області після закінчення апеляційного провадження.

До суду від ПрАТ "Тец-5" надійшов відзив (вх. 29566 від 05.12.2019) на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовної заяви в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 16.01.2020 провадження у справі №922/3707/19 в межах справи №Б-23/75-02 було поновлено, призначено підготовче засідання.

На адресу суду від Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" надійшло клопотання (вх. 2966 від 05.02.2020), в якому просить зупинити провадження у справі до завершення касаційного перегляду Верховним Судом рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 у справі № 826/9665/16.

Розгляд справи неодноразово відкладався в тому числі за клопотанням сторін.

У судовому засіданні 27.05.2020 представник ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" надав суду заяву (вх. № 11981), в якій заявляє про відмову від клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 2966 від 05.02.2020), та просить суд його не розглядати.

Зважаючи на викладене, суд залишає клопотання ПрАТ "Харківськ ТЕЦ-5" про зупинення проводження у справі без розгляду.

Ухвалою суду від 27.05.2020 розгляд справи по суті відкладено на 22.06.2020.

В судове засідання 22.06.2020 позивач уповноваженого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 22.06.2020 відповідач не заперечував проти можливості розгляду справи за відсутності представника позивача.

Зважаючи на строк розгляду справи та відсутність відповідного клопотання позивача про відкладення розгляду справи, на те, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою, з метою дотримання розумності строків розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи та можливості її розгляду за відсутності представника позивача, який мав достатньо часу для забезпечення явки свого представника до судового засідання.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи та заявлені позивачем вимоги, судом встановлено наступне:

26.09.2019 Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" склало заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог № 01-12/1491. В зазначеній заяві ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5", керуючись ст. 601 ЦК України, ч. 1 статті 202, ч. 3 статті 203 ГК України заявило про припинення зарахуванням:

- частини грошових зобов`язань АТ "НАК "Нафтогаз України" перед ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" з повернення грошових коштів, сплачених товариством за поставлений по договорам від 21.12.2015 № 2092/16-ТЕ-32, від 29.09.2016 № 2424/1617-ТЕ-32, від 29.09.2016 № 2425/1617-РО-32 природний газ, правова підстава отримання яких відпала з моменту набрання законної сили рішеннями у справі № 826/9665/16 у сумі 600 101 492,82 грн;

- та в повному обсязі грошових зобов`язань ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" перед АТ "НАК "Нафтогаз України" по оплаті в сумі 600 101 492,82 грн основного боргу за договором № 2010/1718-ЕЕ від 29.09.2017.

Вчинення заяви (правочину про зарахування) ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" мотивовано тим, що між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" укладено договори від 21.12.2015 № 2092/16-ТЕ-32; від 29.09.2016 № 2424/1617-ТЕ-32, від 29.09.2016 № 2425/1617-РО-32, в межах яких в період травня 2016 - березня 2017 поставлено природний газ за регульованими цінами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016.

Ця постанова передбачала внесення змін до п. 16 "Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу".

ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" зазначає, що згідно з актом звіряння розрахунків станом на 30.11.2017 ним сплачено вартість природного газу за договорами від 21.12.2015 № 2092/16-ТЕ-32; від 29.09.2016 № 2424/1617-ТЕ-32, від 29.09.2016 № 2425/1617-РО-32 за підвищеними регульованими цінами в повному обсязі.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 у справі № 826/9665/16, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758" з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016.

На підставі наведеного, ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" вважає, що різниця у вартості природного газу за регульованими цінами, визначеними постановою КМУ № 315 від 27.04.2016 та попередньою редакцією п. 16 "Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", отримана АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" неправомірно та складає 606 931 910,76 грн.

Зазначена заява про зарахування направлена ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" на адресу АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", отримавши зазначену заяву про зарахування, не погодився з вчиненим ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" одностороннім правочином, що стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" додані розрахунки різниці між вартістю природного газу за цінами постанови КМУ № 315 та попередньою редакцією "Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (відносини у перехідний період).

Так, згідно зазначеного розрахунку ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" здійснило перерахунок отриманого природного газу та договорами від 21.12.2015 № 2092/16-ТЕ-32; від 29.09.2016 № 2424/1617-ТЕ-32, від 29.09.2016 № 2425/1617-РО-32 за періоди поставки:

- травень 2016 - 57 655 348,80 грн;

- червень 2016 - 55 787 272,80 грн;

- липень 2016 - 0,00 грн;

- серпень 2016 - 0,00 грн;

- вересень 2016 - 2 063 779,20 грн;

- жовтень 2016 - 102 664 119,60 грн;

- листопад 2016 - 142 777 345,20 грн;

- грудень 2016 - 159 364 647,00 грн;

- січень 2017 - 161 997 771,60 грн;

- лютий 2017 - 145 051 653, 60 грн;

- березень 2017 - 118 486 426,80 грн.

Всього : 945 848 391,60 грн.

Отже, як вбачається із заяви про зарахування та доданих до неї документів ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" з власної ініціативи в односторонньому порядку здійснило перерахунок оплаченого отриманого за договорами газу в бік зменшення з 945 848 391,60 грн до 338 916 480,84 грн (різниця 606 931 910,76 грн).

Суд зазначає про те, що ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" здійснило зазначений перерахунок самостійно без будь-якого узгодження з НАК "Нафтогаз України" та заявило про припинення зобов`язання зі сплати основного боргу у сумі 606 101 492,82 грн за договором № 2010/1718-ЕЕ від 29.09.2017.

Судом встановлено, що вимоги НАК "Нафтогаз України" до ПрАТ "Харківська ТЕЦ -5" на зазначені суми виникли на підставі укладеного та підписаного договору постачання природного газу № 2010/1718-ЕЕ від 29.09.2017.

На виконання умов Договору, НАК "Нафтогаз України" передав у власність ПрАТ "Харківська ТЕЦ -5" на загальну суму 1 799 074 609,92 грн, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за газ здійснюється ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

До заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" додано розрахунок, який свідчить про те, що він обрахований, як різниця між вартістю природного газу за цінами постанови КМУ № 315 та попередньої редакції "Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (відносини у перехідний період).

Так, Постановою КМУ "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" від 01.10.2015 № 758 у редакції, що діяла до прийняття КМУ постанови № 315 від 27.04.2016 у пункті 16 визначено, що НАК "Нафтогаз України" постачає природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для релігійних організацій та/або з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України), яка у період з 01.10.2015 по 30.04.2016 (включно) визначається для:

виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню для всіх інших виробників теплової енергії - 1 770,74 грн за 1 000 куб. метрів;

виробництва теплової енергії для релігійних організацій для всіх інших виробників теплової енергії - 2 265,59 грн за 1 000 куб. метрів.

Отже, Кабінетом Міністрів чітко визначено період часу, на який діє відповідна ціна. Тобто з 01.10.2015 по 30.04.2016 вартість природного газу складала 2 265,59 грн за 1 000 куб. метрів.

27.04.2016 КМУ прийнята постанова № 315, якою було визначено новий період та нову регульовану ціну, зокрема пункт 16 викладено в наступній редакції: НАК "Нафтогаз України" у період з 01.05.2016 по 31.03.2017 (включно) постачає природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового Кодексу України) з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню в розмірі 4 942 грн за 1000 куб. метрів, а для виробництва теплової енергії для релігійних організацій в розмірі 2 471 гривня за 1 000 куб. метрів.

Тобто, КМУ визначив новий період та регульовану ціну. Отже, з 01.05.2016 по 31.03.2017 вартість газу, визначена постановою КМУ складала 4 942,00 грн.

Як вбачається з розрахунку за період поставленого газу з травня 2016 по березень 2017 ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" використала регульовані ціни іншого періоду, а саме ціну, визначену на період з 01.10.2015 по 30.04.2016. Однак, зазначена постанова КМУ, якою визначено ціни в період 01.10.2015 по 30.04.2016 вичерпала свою дію.

Постановою КМУ від 01.10.2015 № 758 в редакції станом на 30.03.2016 чітко визначено, що ціни на природний газ для побутових споживачів та виробників теплової енергії в період з 01.05.2016 по 31.03.2017 мають встановлюватися окремим рішенням Кабінету Міністрів України.

Однак, на даний час таке рішення відсутнє.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, крім іншого є договори та інші правочини відповідно до п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін договори від 21.12.2015 № 2092/16-ТЕ-32; від 29.09.2016 № 2424/1617-ТЕ-32, від 29.09.2016 № 2425/1617-РО-32, укладені ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" з НАК "Нафтогаз України" про поставку природного газу погоджені сторонами, підписані у встановленому законом порядку є чинними, не визнані недійсними у встановленому законом порядку та, крім цього, є виконаними.

Під час виконання зазначених договорів ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" підписувало акти приймання - передачі природного газу, в яких чітко визначено обсяг та ціна реалізації газу, укладались багатоспільні протокольні рішення щодо здійснення розрахунків за газ за державні кошти. Отже, вчинялись дії, які свідчать про виконання та схвалення правочину. Сторонами досягнуто згоди щодо істотної умови правочину - його ціни.

Суд зазначає, що дійсно відповідно до умов договорів, а саме п. 5.1,5.2, сторони встановили, що регульована ціна встановлюється постановою КМУ від 01.10.2015 № 758, однак, поряд з цим в договорах міститься конкретно визначена ціна в гривні за 1 000 кб. метрів газу.

Крім того, суд зауважує на тому, що сторонами у договорах поставки погоджено, що всі зміни до договорів поставки природного газу будуть оформлені у письмовій формі шляхом укладення додаткових угод, або окремих угод та підписуються уповноваженими представниками сторін. Отже, сторонами не погоджено в договорах можливості односторонньої зміни до договору.

У преамбулі цього договору зазначено, що при укладенні договору сторони керуються Законом України "Про ринок природного газу", постановою Кабінету міністрів України від 1 жовтня 2015 № 758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносин у перехідний період)", іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

На підставі ч. 1 ст. 11 цього Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.15. № 758 затверджено "Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)" (далі - Положення № 758).

Згідно пп. 4 п. 3 Положення № 758, на НАК "Нафтогаз України" покладений спеціальний обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 у справі № 826/9665/16, яке набрало законної сили після залишення без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019, постанова Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 № 758" була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016.

Оскільки, за твердженням ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5", з 27.04.2016 втратило чинність положення постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року щодо підвищення ціни за 1000 куб.м газу з 1770,74 грн до 4942,00 грн, вказане зумовило здійснення ним в односторонньому порядку перерахунку за попередніми цінами.

Однак, суд не погоджується з правомірністю таких дій ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" щодо здійснення ним з власної ініціативи в односторонньому порядку такого перерахунку, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Так, судом встановлено, що за зазначеними вище договорами сторони виконали взяті на себе зобов`язання, а саме позивач поставив відповідачу газ, який оплачений та прийнятий останнім. Отже, на момент розгляду справи договори виконані та припинили свою дію в частині поставки газу та розрахунків за використаний газ. При цьому, судом встановлено, що ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" схвалив та прийняв умови договорів до виконання, а саме прийняв поставлений позивачем природний газ за ціною, яка погоджена сторонами; підписав акти приймання-передачі природного газу; провів оплату прийнятого від позивача природного газу.

Відповідно до ч. ч. 1 -3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

При укладанні сторонами договору, умови останнього відповідали вимогам чинного на той момент законодавства, договір у подальшому був виконаний сторонами, тобто настали наслідки, які сторони очікували від його укладення.

Суд зазначає, що перерахунок в односторонньому порядку здійснений ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" за укладеними та виконаними договорами фактично є зміною їх істотних умов в одностороньому порядку, що не передбачено ані умовами чинного законодавства, ані умовами договорів.

Крім іншого, суд зазначає, що при здійсненні розрахунку за отриманий ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" природний газ, частина його вартості сплачена за рахунок державного бюджету України.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає безпідставним заперечення відповідача, викладені у відзиві про те, що в даному випадку встановлення ціни не залежить від безпосереднього волевиявлення сторін, а, отже, і не має значення відсутність додаткових угод, які б змінювали ціни, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758, яка є нечинною з моменту її прийняття.

У відповідності до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин, є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно статті 215 Цивільного Кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги це - одностороння угода, яка оформляється заявою однієї з сторін, і якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до статті 525 та частини 3 статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Частиною 1 статті 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Незважаючи на односторонній характер дій особи, вони можуть породжувати певні правові наслідки як для цієї особи, так і для інших осіб. Таким чином, правочин вважається одностороннім у тому разі, коли до виникнення цивільних прав та обов`язків призводить волевиявлення одного суб`єкта цивільного права.

За змістом положень частини 3 статті 202 ЦК України одностороння відмова від договору за загальним правилом кваліфікується як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спрямованим на виникнення юридичних наслідків цивільно-правового характеру.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 по справі №905/1227/17).

Як встановлено та зазначено вище у договорах, зміни до істотних умов яких в односторонньому порядку вчинило ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" :

- сторони висловили своє волевиявлення та досягли згоди щодо ціни, яка має чітко визначену ціну у гривні;

- сторони не передбачали в договорах можливості в односторонньому порядку змінювати істотні умови договорів, а саме ціну;

- договори є виконаними в повному обсязі.

Відповідно до положень процесуального закону кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

За висновком суду, ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" не доведено та не наведено жодної норми чинного законодавства та положень договору, які б дозволяли в односторонньому порядку вносити зміни до істотних умов договорів, які є виконаними.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним односторонього правочину Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" - заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.09.2019 № 01-12/1491 про припинення зарахуванням зобов`язань на суму 600 101 492,82 грн є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за звернення з позовом у даній справі, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 129, 233, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити.

Визнати недійсним односторонній правочин Приватного АТ "Харківська ТЕЦ - 5" - заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.09.2019 № 01-12/1491 про припинення зарахуванням зобов`язання на суму 600 101 492,82 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 1921, 00 грн судового збору за звернення з позовом у даній справі.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач : Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5", 62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки оскарження рішення передбачені статтями 254-258 ГПК України.

Повне рішення складено "02" липня 2020 р.

Суддя В.О. Усатий