ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1337/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ", м. Харків
до Харківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, м. Харків
про стягнення 13682,12 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Кіпоть І.Г., дов., № др-15-0520 від 07.05.2020 року

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Харківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 13516,38 грн. заборгованості за спожитий у січні 2020 року природний газ, 51,61 грн. 3% річних та 108,13 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 травня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ", м. Харків до Харківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, м. Харків про стягнення 13682,12 грн. залишено без руху; надано позивачу строк 5 днів з дня закінчення події, яка повинна неминуче настати (закінчення карантину), шляхом надання до суду доказів, відповідно до вимог статті 60 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження права підпису ОСОБА_1 копій документів, в якості додатків до позову.

15 травня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" усунено недоліки шляхом надання до суду доказів, відповідно до вимог статті 60 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження права підпису ОСОБА_1 . копій документів, в якості додатків до позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1337/20, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 15 червня 2020 року на 12:30 годин та про розгляд справи повідомлено сторін.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засіданні.

Враховуючи пункт 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України 15 червня 2020 року суд починає розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою суду від 15 червня 2020 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судового засіданні оголошено перерву до 23 червня 2020 року до 12:20 годин.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить долучене до матеріалів справи зворотнє поштове повідомлення.

Оскільки неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено статтею 202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного предствника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (стаття 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно пункту 2.2.2 статті 2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (позивача, постачальника) однією з основних функцій товариства є надання послуг по забезпеченню газом підприємств усіх форм власності і населення шляхом постачання природного газу.

Затримки з розрахунками за поставлений газ можуть призвести до дезорганізації державної економіки. Крім того, неплатежі споживачів газу призводять до зриву його постачання з інших держав, що ставить під загрозу економічну безпеку держави.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" надало Харківській регіональній державній лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (відповідачу. споживачу) послуги з постачання природного газу. а останній прийняв у січні 2020 року природний газ у кількості 4719,7 тис.м.куб. на загальну суму 29886,89 грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Суд зазначає, що постачання природного газу за вказаний період відбулось в результаті господарсько-правових відносин, на підставі угоди на постачання природного газу.

Тобто, сторони угоду на постачання природного газу оформили шляхом вчинення конклюдентних дій, а саме - в силу загальних приписів цивільного законодавства замість відповіді про прийняття пропозиції укласти договір контрагент може вчинити дії по виконанню зазначених в пропозиції (оферті) умов договору, зокрема, прийняти товар, сплатити відповідні суми тощо. Вчинення таких конклюдентних дій означає згоду на укладання договору, газопостачальне підприємство надавало послугу з постачання природного газу, а відповідач користувався зазначеними послугами, від них не відмовлявся, претензій щодо їх якості не висловлював.

Згідно пункту 12 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

Отже, постачальник природного газу проводить нарахування за послуги з постачання газу на підставі даних, отриманих від споживача та/або Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) протранспортованого газу.

Позивачем фактично надано Харківській регіональній державній лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів послуги з постачання природного газу у січні 2020 року - 4719,7 тис.куб.м природного газу загальною вартістю 29886,89 грн.

З матеріалів справи вбачається, що за підсумками надання послуг з газопостачання у січні 2020 року сторонами було підписано Акт приймання-передечі природного газу № ХО380002803 від 31 січня 2020 року, відповідно до якого позивачем передані відповідачу 4719,7 тис.куб.м. природного газу загальною вартістю 29886,89 грн.

Підписаний сторонами акт приймання-передачі за вищевказаний період свідчить про факт отримання відповідачем послуг з постачання природного газу.

31 грудня 2019 року Харківською регіональною державною лабораторією державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів частково було перераховано на рахунок позивача оплату за газ в сумі 16370,51 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" з метою отримання остаточної суми заборгованості за надані послуги направило відповідачу вимогу № 61707-Сл-2833-0220 від 26 лютого 2020 року.

Позивач отривав від Харківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів лист № 843 від 27 грудня 2019 року, в якому відповідач гарантував здійснити оплату за спожитий з 01 січня 2020 року природний газ.

На сьогоднішній день заборгованість Харківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів перед позивачем за послуги з постачання природного газу не погащена та складає 13516,38 грн.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 13516,38 грн. основного боргу задовольнити.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 51,61 грн. 3% річних та 108,13 грн. інфляційних втрат задовольнити.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2021,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Харківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (61157, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 148, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, поточний рахунок НОМЕР_1 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ - для оплати заборгованості, поточний рахунок НОМЕР_2 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ - для оплати 3% річних, інфляційних втрат та судового збору, МФО 300647, ідентифікаційний код 39590621) 13516,38 грн. заборгованості за спожитий у січні 2020 року природний газ, 51,61 грн. 3% річних , 108,13 грн. інфляційних втрат та 2102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення", підпункту 17.5 пункту 17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "30" червня 2020 р.

Суддя П.В. Хотенець