УХВАЛА

м. Київ

02.07.2020Справа № 910/8662/20

Суддя Господарського суду міста Києва Мандриченко О.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО"

про забезпечення позову

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО";

До компанії Spike Trade AG (Спайк Трейд АГ) (відповідач 1);

Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008"

про розірвання контракту та зобов`язяння повернути майно

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО" з позовом до компанії Spike Trade AG (Спайк Трейд АГ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008", у якому просить суд:

- розірвати контракт №P200402-FC-1 від 02 квітня 2020 року з дати набуття судовим рішенням в цій справи законної сили;

- зобов`язати відповідачів повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КАІС АГРО» кукурудзу 3 класу не ГМО в кількості 180 (сто вісімдесят) метричних тон, що за умовами контракту №P200402-FC-1 від 02.04.2020р. належить на праві власності позивачу та зберігається на терміналі Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс 2008» за адресою: Одеська область, Овідіпольський район, с. Молодіжне, вул. Залізнична, 3.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем 1 (покупцем) умов укладеного з позивачем контракту № Р200402-FC-1 в частині здійснення оплати вартості Товару (кукурудза 3 класу) в загальній відвантаженій кількості 989,15 метричних тон, вартістю 169 144,65 доларів США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Через відділ діловодства суду 24.06.2020 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій заявник просив суд зобов`язати відповідачів повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КАІС АГРО» кукурудзу 3 класу не ГМО в кількості 989,15 метричних тон, що за умовами контракту №P200402-FC-1 від 02.04.2020р. належить на праві власності позивачу та зберігається на терміналі Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс 2008» за адресою: Одеська область, Овідіпольський район, с. Молодіжне, вул. Залізнична, 3.

Через відділ діловодства суду 24.06.2020 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить суд:

- накласти арешт на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «КАІС АГРО» майно - кукурудзу 3-го класу, не ГМО, походження з України, в кількості 989,15 метричних тон, яке знаходиться на складах (терміналі) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008», за адресою: Одеська область, Овідіпольський район, с. Молодіжне, вул. Залізнична, 3, та/або на території ДП «МТП «Чорноморськ» та/або на судні, яке знаходиться в акваторії морського порту Чорноморськ.

- заборонити компанії SPIKE TRADE AG (місцезнаходження: Haldenstrasse 5, 6340 Baar, Switzerland), а також, будь-яким іншим особам, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю «КАІС АГРО» розпоряджатись будь-яким чином майном - кукурудзою 3-го класу, не ГМО, походження з України у кількості 989,15 метричних тон, поставка якої здійснена за Контрактом №P200402-FC-1 від 02 квітня 2020 року.

У своїй заяви про забезпечення позову заявник вказую на те, що листами від 28.04.2020 р. та 01.06.2020р. відповідач 1 повідомив позивача про тимчасові фінансові труднощі, що спричинили затримку розрахунків, а листом від 01.06.2020 р. визнав неоплату поставлених партій товару за всіма контрактами, в тому числі за спірним Контрактом №P200402-FC-1 від 02.04.2020р., при цьому, вимагаючи надати митному брокеру документи для митного оформлення експорту (вивезення) неоплаченого товару, що суперечить умовам контракту та порушує законне право власності позивача на неоплачений відповідачем 1 товар. Заявник вважає, що відсутність у відповідачів документів для митного оформлення експорту (вивезення) спірного товару не є перешкодою для перевантаження такого товару на судно, що може ускладнити виконання судового рішення в даній справі.

Господарський суд міста Києва, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО" про забезпечення позову, вважає за необхідне задовольнити її частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі контракту №P200402-FC-1 від 02 квітня 2020 року у період з 13.04.2020р. по 21.04.2020 р. позивачем було доставлено до місця призначення товар (кукурудза 3 класу) в остаточній вазі 989,15 метричних тон вартістю 169 144,65 доларів США, що підтверджується товарно-транспортними накладними, копії яких містяться в матеріалах заяви.

У матеріалах наявна копія листа компанії Spike Trade AG (Спайк Трейд АГ), за змістом якого відповідач 1 визнає заборгованість перед позивачем, зокрема, за контрактом № №P200402-FC-1 від 02 квітня 2020 року в розмірі 169 144,65 доларів США. Однак, не зважаючи на неоплату відповідачем 1 вартості партії товару в установлений зазначеним контрактом строк, останній просив позивача надати митному брокеру всі необхідні документи для митного оформлення поставленого на термінал товару.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО" у даній справі є зобов`язання повернути майно позивача.

Господарський суд погоджується з доводами заявника про те, що майно (зерно), яке знаходиться на терміналі вантажоодержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008», за адресою: Одеська область, Овідіпольський район, с. Молодіжне, вул. Залізнична, 3, під час розгляду справи в суді може бути відчужене на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про обрання заходу, яким підлягає забезпеченню позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО", господарський суд виходить із того, що адекватним заходом в даному випадку є накладення арешту на зерно кукурудзи 3-го класу, не ГМО, походження з України, в кількості 989,15 метричних тон, яке знаходиться на терміналі вантажоодержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008», за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Залізнична, 3, що підтверджується товаросупровідними документами на партії Товару, зокрема, залізничною накладною та товарно-транспортними накладними. При цьому, судом береться до уваги, що заходи забезпечення позову застосовуються судом виключно як гарантія забезпечення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

В іншій частині заяви позивача про забезпечення позову, а саме забороні компанії Spike Trade AG, а також будь-яким іншим особам розпоряджатись спірним зерном, відсутні підстави для задоволення заяви, оскільки вжиття судом заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на зерно, унеможливлює вчинення будь-яких інших дій з ним.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 136-140 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі:

накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, будинок 1, офіс 403, ідентифікаційний код юридичної особи 35071227) - кукурудзу 3-го класу, не ГМО, походження з України, в кількості 989,15 метричних тон, яке знаходиться на складах (терміналі) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008», за адресою: Одеська область, Овідіпольський район, с. Молодіжне, вул. Залізнична, 3, та/або на території ДП «МТП «Чорноморськ».

3. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО" (61058, м. Харків, вул. Іванівська, будинок 1, офіс 403, ідентифікаційний код юридичної особи 35071227).

4. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" (67840, Одеська обл., Овідіопольський район, село Молодіжне, вул. Залізнична, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 35818770).

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з 02.07.2020 р., дійсна для пред`явлення до виконання до 02.07.2023 р. та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено 02.07.2020

Суддя Олександр Володимирович Мандриченко