ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" липня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/352/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

при секретарі судового засідання Потребенко О.М.

розглянувши справу № 916/352/20

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕХ УКРАЇНА" /, адреса - 02090, м. Одеса, вул. в. Сосюри 6, офіс 503, e-mail: /

до відповідача1: товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-Агрохімпроект" /, адреса - 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21/

до відповідача2: товариства з обмеженою відповідальністю "НАДІМ 2016" /, адреса - 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21/

про стягнення боргу за неоплаченими векселями

за участю представників:

від позивача: не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника;

від відповідача1: не з`явився, сповіщений належним чином;

від відповідача2: не з`явився, сповіщений належним чином.

ВСТАНОВИВ:

11.02.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕХ УКРАЇНА" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 371/20/ до товариства з обмеженою відповідальністю «Південь-Агрохімпроект» та товариства з обмеженою відповідальністю «НАДІМ 2016» про стягнення солідарно з відповідача1 та відповідача2 боргу за неоплаченими векселями в розмірі 347 381,04 грн.; стягнення судових витрат, що складаються з 20 000,00 грн. витрат на правову допомогу, 5 210,73 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання своїх зобов`язань відповідачем за договором поставки № 57/2019 від 08.02.2019р. в частині проведення розрахунку шляхом передачі простих векселів, що призвело до заборгованості за вказаним договором поставки в розмірі 347 381,04 грн.

Позов пред`явлено на підставі ст. 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», ст.ст. 32, 34, 77 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі», ст.ст. 509, 526, 610 ЦК України.

Ухвалою суду від 17.02.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/352/20; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 04.03.2020 року та встановлений строк для подачі відповідних заяв по суті.

04.03.2020 року враховуючи неявку відповідачів до підготовчого засідання, суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 01.04.2020р. об 10:30 в межах встановленого ст. 177 ГПК України строку.

Ухвалою про відкладення судового засідання по справі від 04.03.2020 підготовче засідання призначено на 01.04.2020 року о 10:30, однак Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та розпорядженням Одеського міського голови від 15.03.2020 року № 218 «Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Одесі, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19», запроваджено карантин з протидії поширюванню коронавіруса COVID-19 у період з 12 березня по 03 квітня 2020 року. Рішенням зборів суддів господарського суду Одеської області від 16.03.2020 року, затвердженого протоколом № 916-3/2020 у період дії вказаного карантину рекомендовано перенести судові засідання за межі призначеного строку. Враховуючи викладене ухвалою господарського суду, судове засідання, призначене на 01.04.2020 року об 10:30, відкладено на 22.04.2020 року о 12:00 год.

30.03.2020 року вх. № 8023/20 господарським судом отримано заяву про розгляд справи без участі позивача, в якому представник позивача просить суд проводити розгляд справи № 916/352/20 без участі позивача за наявними матеріалами. Позивач у повному обсязі підтримує заявлений позов.

31.03.2020 року вх. № 8154/20 господарським судом отримано заяву від представника відповідача, в якому він просить суд у зв`язку із запровадженням на території України карантину через спалах короновірусної інфекції та надзвичайної ситуації з цього приводу, відкласти розгляд справи до закінчення вказаних заходів; позовну заяву не підтримує та бажає приймати участь у судових засіданнях.

30.04.2020 року вх. № 10885/20 господарським судом Одеської області отримано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому представник товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-Агрохімпроект" просить суд відкласти підготовче засідання по справі №916/876/20 до закінчення карантину.

01.06.2020 року за вх. №13902/20 до суду надійшла заява представника відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "НАДІМ 2016", згідно якої останні в повному обсязі визнають позовні вимоги та просять їх задовольнити. Розгляд справи проводити без участі товариства з обмеженою відповідальністю "НАДІМ 2016".

01.06.2020 ро за вх. №13904/20 господарським судом одержано заяву представника відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-Агрохімпроект" про визнання позовних вимог в повному обсязі та їх задоволення. Просить розглядати справи у відсутність товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-Агрохімпроект".

Ухвалою господарського суду від 03.06.2020 року у задоволенні заяви представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-Агрохімпроект" та заяви представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "НАДІМ 2016" про визнання позовних вимог відмовлено. Закрито підготовче провадження у справі №916/352/20 та призначено справу №916/352/20 до судового розгляду по суті. Судовий розгляд по суті призначено на 24.06.2020 р. о 14:45 год. Викликано учасників справи в судове засідання на 24.06.2020 року о 14:45 год.

03.06.2020 року за вх. № 14966/20 господарським судом отримано заяву від представника відповідачів, з яким представник Калюжний А.Є. на підтвердження своїх повноважень надав копії договорів про надання правової допомоги з ТОВ "НАДІМ 2016" та ТОВ «Південь-Агрохімпроект» № 30 від 30.03.2020 року.

Слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та розпорядженням Одеського міського голови від 15.03.2020 року № 218 "Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Одесі, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19", запроваджено карантин з протидії поширюванню коронавіруса COVID-19 у період з 12 березня по 03 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 225, запроваджено карантин з протидії поширюванню коронавіруса COVID-19 по 24 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291, запроваджено карантин з протидії поширюванню коронавіруса COVID-19 по 11 травня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 з 11.03.2020 року по 22.05.2020 року на всій території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" зі змінами внесеними постановою КМУ від 17.06.2020 року № 500 дію карантину продовжено з 22.06.2020 року до 31 липня 2020 року.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 16.03.2020 року, затвердженого протоколом № 916-3/2020 у період дії вказаного карантину рекомендовано перенести судові засідання за межі призначеного строку.

Відповідно до п. 4 Розділу Х Прикінцевих положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У зв`язку з зазначеним, судом неодноразово відкладались судові засідання, про що сторони по справі сповіщались направленням ухвали та телефонограмами /а.с. 46-48, 57-58, 71-73, 80-81/.

До судового засідання щодо розгляду справи по суті 08.07.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином. представником позивача надано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 17.02.2020 року було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79587391), а тому відповідач, достеменно обізнаний про розгляд справи № 916/352/20, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Оскільки відповідач по справі, отримавши ухвалу суду про відкриття провадження у справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 08.02.2019 року між "АГРІТЕХ УКРАЇНА" /постачальник/ та ТОВ "Південь-Агрохімпроект" /покупець/ укладено договір поставки № 57/2019 АХТ, у відповідності до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити у відповідності до умов Договору вартість Засобів захисту рослин /далі - товар/. Асортимент товару, одиниця виміру, загальна кількість Товару, що підлягає поставці за Договором, ціна за одиницю Товару, загальна вартість Товару, грошовий еквівалент в іноземній валюті узгоджується Сторонами та вказується у рахунках-фактурах та/або видаткових накладних, що є невід`ємними частинами цього Договору.

Судом встановлено, що 19.04.2019 року сторонами укладено Угоду № 2 про проведення розрахунку за договором поставки № 57/2019 АХТ від 08.02.2019 року шляхом передачі простих векселів.

Так, відповідно до положень пунктів 1-3 Угоди № 2, товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ-АГРОХІМПРОЕКТ» проводить розрахунок з товариством з обмеженою відповідальністю «АГРІТЕХ УКРАЇНА», за договором поставки №57/2019 АХТ від 08 лютого 2019 року на суму на суму 1 215 833 (один мільйон двісті п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять три) гривень 63 копійок, шляхом передачі простих векселів за пред`явленням, авальованих ТОВ «НАДІМ 2016» ():

- серії АА №2566919 виписаного 19 квітня 2019 року номіналом 347 381 (триста сорок сім тисяч триста вісімдесят одна) гривень 04 копійок з строком оплати за пред`явленням не раніше 01 серпня 2019 року;

- серії АА №2566920 виписаного 19 квітня 2019 року номіналом 868 452 (вісімсот шістдесят вісім тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривень 59 копійок з строком оплати за пред`явленням не раніше 15 жовтня 2019 року.

Після передачі «Векселедавцем» простих векселів за пред`явленням авальованих ТОВ «НАДІМ 2016» ():

- серії АА № 2566919 виписаного 19 квітня 2019 року номіналом 347 381 (триста сорок сім тисяч триста вісімдесят одна) гривень 04 копійок з строком оплати за пред`явленням не раніше 01 серпня 2019 року;

- серії АА №2566920 виписаного 19 квітня 2019 року номіналом 868 452 (вісімсот шістдесят вісім тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривень 59 копійок з строком оплати за пред`явленням не раніше 15 жовтня 2019 року «Векселеодержувачу», договір поставки №57/2019 АХТ від 08 лютого 2019 року на суму 1 215 833 (один мільйон двісті п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять три) гривень 63 копійок, в частині проведення розрахунків вважається виконаним в повному обсязі та належним чином.

Факт передача векселів провадиться шляхом складання та підписання сторонами акту приймання-передачі векселів, який є невід`ємною часткою цієї угоди.

На виконання умов договору та угоди ТОВ «ПІВДЕНЬ-АГРОХІМПРОЕКТ» передало ТОВ «АГРІТЕХ Україна» вексель №АА2566919 за пред`явленням не раніше 01.08.2019 р. номіналом 347 381,04 грн. Крім того, вищевказані векселі були авальовані ТОВ «НАДІМ 2016», про що на векселях було зроблено відповідну відмітку.

На виконання умов договору та угоди № 2 позивачем в свою чергу було пред`явлено відповідачу1 вексель №АА2566919 до оплати 28.12.2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом пред`явлення векселів до сплати /а.с. 16/. Відповідачем1 зазначений акт було отримано 10.01.2020 року, про що свідчить відповідна відмітка на поштовому повідомленні, копія якого наявна в матеріалах справи /а.с. 17/.

Однак у строк, встановлений законодавством відповідачем1 не було здійснено оплату за векселем №АА2566919, тому позивачем 20.01.2020 року було скеровано поштою відповідачу2 як авалісту відповідну вимогу про погашення векселів, однак лист з вимогою до аваліста був повернутий відправнику у зв`язку зі скінченням терміну зберігання, про що свідчить відповідна відмітка на поштовому повідомленні, копія якого наявна в матеріалах справи /а.с. 19/.

Таким чином, станом на день звернення з позовною заявою до господарського суду заборгованість відповідачів перед ТОВ «АГРІТЕХ Україна» за неоплаченим векселем №АА2566919 складає 347 381,04 грн.

Оскільки, відповідач не здійснив погашення заборгованості за предявленим векселем №АА2566919 у сумі 347 381,04 грн у строк, визначений законодавством та угодою №2, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Відносини, пов`язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (з урахуванням застережень, передбачених у додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 7 червня 1930 р.), а також законами України від 5 квітня 2001 р. N 2374-III "Про обіг векселів в Україні" (ст. 2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), від 23 лютого 2006 р. N 3480-IV "Про цінні папери та фондовий ринок", від 6 липня 1999 р. N 826-ХIV "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р., якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", від 6 липня 1999 р. N 827-ХIV "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", від 6 липня 1999 р. N 828-XIV "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів".

Необхідно також врахувати, що вексельні правочини (зокрема, щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов`язання (статті 202-211, 215-236, 509-609 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Тому за відсутності спеціальних норм у вексельному законодавстві до вексельних правочинів застосовуються загальні норми ЦК з урахуванням їх особливостей.

Розглядаючи спори, пов`язані з обігом векселів, суди мають перевіряти, чи відповідає документ формальним вимогам, що дозволяють розглядати його як цінний папір (вексель).

Відповідно до ст. 194 ЦК цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов`язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам. Виходячи з цього визначення здійснення або передача посвідчених цінним папером прав можливі тільки за умови його пред`явлення.

Статтею 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" і ст. 14 Закону України від 23 лютого 2006 р. N 3480-IV "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що векселі (переказні та прості) складаються у документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма і порядок виготовлення яких затверджуються Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені у бездокументарну форму (знерухомлені). Таким чином, норми вексельного законодавства не можна застосовувати до зобов`язань, оформлених на електронних і магнітних носіях.

Перелік обов`язкових реквізитів для простого векселя наведено у ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Так, простий вексель містить:

1. назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;

2. безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей;

3. зазначення строку платежу;

4. зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;

5. найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж;

6. зазначення дати і місця видачі простого векселя;

7. підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Дослідивши простий вексель серії АА № 2566919 наданий позивачем, господарським судом встановлено його відповідність вимогам, встановленим ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

При вирішення питання про наявність вексельних зобов`язань судам слід звертати увагу на додержання вимог вексельного законодавства щодо підписів зобов`язаних за векселем осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" вексель підписується від імені юридичних осіб власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою.

Так, спірний простий вексель серії АА № 2566919 наданий позивачем містить підписи директора та головного бухгалтера ТОВ «ПІВДЕНЬ-АГРОХІМПРОЕКТ», які скріплені відповідною печаткою товариства.

Тобто позивачем додержано вимоги вексельного законодавства щодо підписів зобов`язаних за векселем осіб.

Простий або акцептований переказний вексель строком платежу "за пред`явленням" підлягає оплаті в день його належного пред`явлення до платежу.

Держатель такого векселя повинен пред`явити його до платежу протягом одного року від дати складення, якщо векселедавець не скоротив або не встановив більш тривалий строк. Зазначені строки можуть бути скорочені індосантами (ст. 34 Уніфікованого закону).

Строк для пред`явлення відраховується з дати складання векселя. Якщо у векселі строком "за пред`явленням" вказано, що він не може бути пред`явлений до платежу раніше визначеної дати, строк для його пред`явлення до платежу відраховується з цієї дати.

Судом встановлено, що простий вексель серії АА № 2566919 повинен бути пред`явлений не раніше 01 серпня 2019 року, тобто строк для його пред`явлення до платежу відраховується з цієї дати, враховуючи, що позивачем вказаний вексель був пред`явлений для сплати 28 грудня 2019 року, що підтверджується актом пред`явлення векселів до оплати /а.с. 16/, ТОВ «АГРІТЕХ Україна» не порушено строки пред`явлення такого векселя.

Вище судом було також встановлено, що відповідачі отримали вимоги про оплату за простим векселем серії АА № 2566919, однак оплату не здійснили.

При розгляді спорів, пов`язаних із виконанням зобов`язань за авалем (вексельною порукою), слід враховувати, що зазначені відносини регулюються нормами Уніфікованого закону, які відрізняються від норм про поруку (статті 553-559 ЦК і про гарантії (статті 560-569 цього Кодексу).

Згідно зі ст. 32 Уніфікованого закону аваліст відповідає так само, як і та особа, зобов`язання якої він забезпечив.

Його зобов`язання є дійсним навіть у тому разі, якщо те зобов`язання, яке він забезпечував, виявиться недійсним з будь-якої іншої причини, ніж дефект форми.

Здійснюючи платіж за переказним векселем, аваліст набуває прав, що випливають з переказного векселя, проти особи, зобов`язання якої він забезпечив, і проти тих осіб, які зобов`язані перед останньою за переказним векселем.

Таким чином, зобов`язання аваліста припиняються, якщо особа, за яку він надав вексельну поруку, здійснила платіж за векселем.

Статтею 14 ЗУ «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Положеннями ст. 526 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Між тим, як вище встановлено господарським судом, відповідачем не оплачено простий вексель серії АА № 2566919 сумою 347 381,04 грн.

При цьому, жодних заперечень щодо наданих позивачем вимог щодо заборгованості та їх розміру відповідачі до суду не надали. Навпаки, відповідачами повність визнаний зазначений борг.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилався позивач, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а отже і їх задоволення.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проте, в даному випадку відповідачем не доведено суду жодних обставин, передбачених вимогами ч.2 ст.218 ГК України, ст.617 ЦК України в якості підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання щодо оплати заборгованості за пред`явленим простим векселем.

Стосовно вимог позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 5 210,73 грн, що вбачається із платіжного доручення № 167 від 10.02.2020 року /а.с. 5/.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕХ УКРАЇНА" у повному обсязі, судовий збір у розмірі 5 210,73 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. господарський суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У ч.5 ст.129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження своїх повноважень представником (адвокатом) позивача надано суду ордер серії ОД № 494732, виданий адвокатським об`єднанням «Некст Левел».

Суд звертає увагу, що позивачем не було надано суду договір про надання правової допомоги, укладений з ТОВ "АГРІТЕХ УКРАЇНА" , крім того позивачем у порушення вимог ст. 126 ГПК України, не надано суду для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також в матеріалах справи відсутні й докази оплати наданих правничих послуг, що складають 20 000,00 грн.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позивачем не доведено вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 232, 233, 237-241, п. 4 ч. 2 Розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕХ УКРАЇНА"- задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-Агрохімпроект" /, адреса - 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21/ та товариства з обмеженою відповідальністю "НАДІМ 2016" /, адреса - 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21/ заборгованість за простим векселем серії АА № 2566919 від 19 квітня 2019 року (м. Одеса) у розмірі 347 381,04 грн. /триста сорок сім тисяч триста вісімдесят одна гривня 04 копійок/.

3. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Південь-Агрохімпроект" /, адреса - 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21/ та товариства з обмеженою відповідальністю "НАДІМ 2016" /, адреса - 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21/ судовий збір у розмірі 5 210,73 грн. /п`ять тисяч двісті десять гривень 73 копійки/.

4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження аби прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 08 липня 2020 р.

Суддя Н.Д. Петренко