Господарський суд Рівненської області
"06" липня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/157/19
Господарський суд Рівненської області у складі головуючий суддя Торчинюк В.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Бетон" про відшкодування судових витрат
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Бетон"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Восток БГ"
про стягнення заборгованості в сумі 4 235 євро (що еквівалентно 129 578 грн. 71 коп.)
Без виклику уповноважених представників сторін.
До Господарського суду Рівненської області 12 березня 2019 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Бетон" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Восток БГ" про стягнення заборгованості в сумі 4 235 євро. Позивач покликається на неналежне виконання умов договору перевезення вантажу відповідачем в часині розрахунку за отримані послуги.
У судовому засіданні 23 червня 2020 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Бетон" (Пузирко О. О.) було усно заявлено заяву про подання доказів, щодо розміру судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі № 918/157/19, на підставі статті 129 ГПК України.
23 червня 2019 року по справі було винесено рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Восток БГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Бетон" основний борг в сумі 3850 євро, що еквівалентно 117 798 грн. 84 коп. та 1 947 грн. 00 коп. судового збору.
26 червня 2020 року до суду через відділ канцелярії від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат, в якому останній просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Восток БГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Бетон" судові витрати пов`язані з розглядом справи № 918/157/19, на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. та судові витрати на переклад документів в розмірі 11 920 грн. 00 коп.
Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд вбачає, представником позивача під час судових дебатів 23 червня 2020 року було зроблено заяву в якій останній зазначив, що подасть докази щодо розподілу судових витрат, в тому ж засіданні 23 червня 2020 року судом було ухвалено рішення по справі.
З поданої заяви про відшкодування судових витрат вбачається, що остання була подана через відділ канцелярії суду 26 червня 2020 року, тобто в межах наданого частиною 8 статті 129 ГПК України п`ятиденного строку.
Враховуючи зазначене вище, заява позивача про відшкодування судових витрат прийнята судом до розгляду.
Розглянувши подану позивачем заяву, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З урахуванням зазначених норм права, вбачається, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В контексті зазначених норм, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Матеріалами справи містять Угоду про надання правової допомоги № Г-1810 від 18 жовтня 2018 року між ТОВ "Полісся Бетон" та адвокатом Пузирко О. О. про надання професійної правничої допомоги, відповідно до якої, клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати юридичні послуги в об`ємі та на умовах передбачених цією угодою.
Згідно Розділу 3 угоди від 18 жовтня 2018 року № Г-1810, визначено, що сума гонорару складає 15 000 грн. 00 коп., за розгляд справи в суді першої інстанції, в тому числі досудове врегулювання.
Матеріалами справи стверджено, що по справі було здійснено два засідання на яких був присутній представник позивача адвокат Пузрко О. О., за наслідками яких було винесено 3 процесуальні документи (ухвала про порушення, відкладення, закриття підготовчого провадження у справі), якими було зобов`язано позивача здійснити нотаріальний переклад зазначених документів, для належного повідомлення відповідача, який є суб`єктом господарювання іноземної держави, отже позивачем заявлено до стягнення 11 920 грн. 00 коп. витрат на переклад та нотаріальне посвідчення процесуальних документів.
Судом встановлено, на виконання умов договору ТОВ "Полісся Бетон" сплатило для адвоката Пузирко О. О. гонорар у розмірі 15 000 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення від 19 жовтня 2018 року № 66 (призначення платежу: оплата за надання юридичних послуг згідно угоди № Г-1810 від 18.10.2018 року, також сплатило для ПП "Бюро перекладів "Акцент" згідно платіжного доручення 5 100 грн. 00 коп. від 26 лютого 2019 року №20 (призначення платежу: за послуги письмового перекладу та нотаріальне завірення, отримувач), 3 100 грн. 00 коп. від 04 квітня 2019 року № 52 (призначення платежу: за послуги письмового перекладу та нотаріальне завірення, отримувач), 3 720 грн. 00 коп. від 29 жовтня 2019 року №62 (призначення платежу: за послуги письмового перекладу та нотаріальне завірення, отримувач).
Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З вищезазначених норм права, вбачається, що суд має оцінити усі докази в їх сукупності для задоволення вимоги щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат.
Так, позивачем в якості доказу понесених судових витрат надано суду угоду про надання правової допомоги від 18.10.2018 року № Г-1810, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №199 від 22 грудня 1995 року, акт виконаних робіт від 30 грудня 2019 року на суму 15 000 грн. 00 коп., акт виконаних робіт №12-19 від 26 лютого 2019 року на суму 5 100 грн. 00 коп., акт виконаних робіт №05-19 від 02 квітня 2019 року на суму 3 100 грн. 00 коп., акт виконаних робіт №34-19 від 29 жовтня 2019 року на суму 3 720 грн. 00 коп., платіжне доручення від 19 жовтня 2018 року №66 на суму 15 000 грн. 00 коп., платіжне доручення від 26 лютого 2019 року №20 на суму 5 100 грн. 00 коп., платіжне доручення від 04 квітня 2019 року №52 на суму 3 100 грн. 00 коп., платіжне доручення від 29 жовтня 2019 року №62 на суму 3 720 грн. 00 коп.
Оцінюючи надані докази, суд зазначає наступне.
У даній справі ціна позову складає 4 235 євро, що еквівалентно 129 578 грн. 71 коп., також, судом враховано, що представником позивача були виконані вимоги ухвал суду щодо перекладів документів.
Крім того, усі документи представником позивача подавалися у строки визначені ГПК України.
Судом враховано, що на усіх судових засіданнях адвокат Пузирко О. О. був присутній, що свідчить про те, що останній належним чином виконував свої зобов`язання за угодою про надання правової допомоги №Г-1810 від 18.10.2018 року.
Суд зазначає, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
З тексту рішення від 23 червня 2020 року № 918/157/19 вбачається, що судом не було здійснено розподіл судових витрат, зокрема витрат на оплату послуг адвоката та витрат на переклад та нотаріальне посвідчення документів (перекладів).
За таких обставин, суд приходить висновку про ухвалення додаткового рішення та розподілу між сторонами судових витрат.
У відповідності до частини 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи усе вищевикладене, суд задовольняє заяву позивача про відшкодування судових витрат в розмірі 15 000 грн. 00 коп. на професійну правничу допомогу та 11 920 грн. 00 коп. витрат на переклад та нотаріальне посвідчення процесуальних документів, як доведені належними та допустимими доказами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 239, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Задоволити заяву ТОВ "Полісся Бетон" про відшкодування судових витрат та постановити додаткове рішення.
3. Наказ видати, в порядку ст. 327 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.
Додаткове рішення складено та підписано 06 липня 2020 року
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя В. Г. Торчинюк