ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

30 червня 2020 року Справа № 915/711/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (54017, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1; ідентифікаційний код 42129888)

до відповідача: Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» (54020, м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка, буд. 17; ідентифікаційний код 03328468)

про: стягнення 15096,73 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 29/01-432ю від 25.05.2020 (з додатками) про стягнення з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» збитків в сумі 8286,26 грн, 3% річних у сумі 6810,47 грн, а також судового збору в сумі 2102,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі договору № 44/81 від 18.02.2019 про постачання електричної енергії споживачу з додатковими угодами до нього; рахунків (2 шт.); актів про прийняття-передавання послуг (2 шт.); платіжних доручень (4 шт.); довідки щодо заборгованості КП ММР «Миколаївелектротранс» станом на 13.05.2020; застосування норм Закону України «Про ринок електричної енергії», статей 525, 526, 625, 633, 634, 641, 642, 714 Цивільного кодексу України, статті 220 Господарського кодексу України та мотивовані несвоєчасним виконанням боржником договірних грошових зобов`язань за спожиту активну електричну енергію протягом періоду з 14.01.2020 по 02.03.2020.

Ухвалою суду від 29.05.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/711/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; розгляд справи по суті призначено на 30 червня 2020 року о 09:30; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

24.06.2020 до суду від відповідача надійшов відзив № 933/45 від 19.06.2020 на позовну заяву про стягнення 15096,73 грн, у якому відповідач зазначає, що у зв`язку з затримкою бюджетного фінансування КП ММР «Миколаївелектротранс» було порушено строки розрахунків за активну електричну енергію за грудень 2019 року та за січень 2020 року. Платіжними дорученнями № 1985 та № 1986 від 09.06.2020 КП ММР «Миколаївелектротранс» на поточний рахунок ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» перераховані кошти нарахованих збитків в сумі 8286,26 грн та 3 % річних в сумі 6810,47 грн, всього в сумі 15096,73 грн.

З урахуванням наведеного відповідач просить суд закрити провадження у справі № 915/711/20 у зв`язку з відсутністю предмета спору.

26.06.2020 на офіційну електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання № 03/13-670 від 26.06.2020 про закриття провадження у справі, обґрунтоване тим, що 09.06.2020 відповідачем сплачено борг у повному обсязі. За такого, позивач просив суд закрити провадження у справі та повернути судовий збір у сумі 2102,00 грн, сплачений ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» за платіжним дорученням № 5091 від 25.05.2020.

Суд відмічає, що оригінал вказаного клопотання додатково був поданий заявником до суду 26.06.2020 через Відділ документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи будь-яких інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

В судове засідання 14.04.2020 повноважні представники сторін не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать відмітки про отримання позивачем (03.06.2020) та відповідачем (05.06.2020) копій ухвали Господарського суду Миколаївської області від 29.05.2020 у справі № 915/711/20 на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення зі штрихкодовими ідентифікаторами 600, 596.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

За результатами розгляду справи, 30.06.2020 на підставі статей 233, 240 Господарського процесуального кодексу України суд підписав вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

18.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» та Комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» був укладений договір № 44/81 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач, як постачальник, зобов`язався поставити споживачу з 15.02.2019 по 31.12.2019 року ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія (Електрична енергія), у кількості 12886,53 тис. кВт год., а відповідач, як споживач, взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити цю електричну енергію на умовах цього договору.

Предметом даного позову виступає майнова вимога постачальника електричної енергії до споживача про стягнення збитків та 3 % річних за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за спожиту активну електричну енергію.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про електропостачання.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов вищенаведеного договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», як виконавцем, було надано Комунальному підприємству Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» як замовнику, роботи (послуги), а саме - активну електроенергію, що підтверджується актами про прийняття-передавання послуг: від 31.12.2019 на суму 2790931,96 грн (за грудень 2019 р.); від 31.01.2020 на суму 2633292,65 грн (за січень 2020 р.) - на загальну суму 5424224,61 грн.

Крім того, постачальником надавалися споживачу рахунки: № 44/81/12/1 від 03.01.2020 на суму 2790931,96 грн (за грудень 2019 р.), № 44/81/1/1 від 05.02.2020 на суму 2633292,65 грн (за січень 2020 р.).

Відповідачем були здійснені відповідні оплати за спожиту активну електричну енергію, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень: № 153 від 14.01.2020 на суму 1500931,96 грн, № 328 від 31.01.2020 на суму 200000,00 грн, № 375 від 10.02.2020 на суму 1090000,00 грн, № 640 від 03.03.2020 на суму 2633292,65 грн - на загальну суму 5424224,61 грн.

Таким чином, за перевіреними судом даними позивача, які не спростовані та не заперечені відповідачем, останній дійсно порушив договірні зобов`язання в частині своєчасності здійснення відповідачем платежів за спожиту активну електричну енергію.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань по сплаті рахунків за спожиту активну електричну енергію відповідачу позивачем були нараховані за умовами договору збитки на суму 8286,26 грн та 3% річних у сумі 6810,47 грн.

Як свідчать матеріали справи, розрахунок заявлених позивачем до стягнення сум відповідачем не спростовано.

Водночас, в період розгляду даної справи, з наданих відповідачем копій платіжних доручень вбачається, що останній здійснив оплату претензійних вимог на загальну суму 15096,73 грн:

- платіжне доручення № 1985 від 09.06.2020 на суму 8286,26 грн (призначення платежу: «Оплата пені згідно договору № 44/81 від 18.02.2019, без ПДВ»);

- платіжне доручення № 1986 від 09.06.2020 на суму 6810,47 грн (призначення платежу: «Оплата 3 % річних згідно договору № 44/81 від 18.02.2019, без ПДВ»).

Здійснення відповідних оплат також підтверджено позивачем у клопотанні № 03/13-670 від 26.06.2020 про закриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи наявність платіжних доручень, які свідчать про повну сплату відповідачем позивачу за договором, на підставі якого заявлені позовні вимоги, грошових коштів в межах заявленого позову, та підтвердження даного факту позивачем у клопотанні № 03/13-670 від 26.06.2020, суд доходить до висновку про те, що між сторонами не залишилось спірних питань по суті спору.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Тому, беручи до уваги наведені норми та обставини, оскільки відповідачем у повному обсязі погашено заявлену позивачем до стягнення з відповідача суму грошових коштів, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно з приписами ч. ч. 3-5 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за ухвалою суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Беручи до уваги клопотання позивача № 03/13-670 від 26.06.2020 про закриття провадження у справі, в якому останній просив повернути судовий збір у сумі 2102,00 грн, сплачений ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» за платіжним дорученням № 5091 від 25.05.2020, з урахуванням вищенаведених процесуальних норм, суд дійшов висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору в загальній сумі 2102,00 грн, сплаченого відповідно до платіжного доручення № 5091 від 25.05.2020.

При цьому, оригінал платіжного доручення № 5091 від 25.05.2020 залишається в матеріалах судової справи № 915/711/20.

Отже, керуючись ст. ст. 46, 73, 74, 86, 231, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі № 915/711/20 у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (54017, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1; ідентифікаційний код 42129888) із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2102,00 грн, перерахований відповідно до платіжного доручення № 5091 від 25.05.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 06.07.2020.

Суддя О.Г. Смородінова