ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Справа № 918/745/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

без виклику представників сторін

за апеляційною скаргою ТОВ "ЮТ-АГРО Зерно" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 20 травня 2020 р. (ухваленого суддею Романюк Ю.Г., повний текст складено 20.05.20) у справі № 918/745/19

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО"

про стягнення вартості частки майна та частки прибутку в розмірі 2 720 000, 00 грн.

за зустрічним позовом ТОВ "ЮТ-АГРО Зерно"

до ОСОБА_1

про стягнення 3365941,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" про стягнення вартості частки майна та частки прибутку в розмірі 2 720 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області суду від 25.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

19.05.2020 року ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" звернулось в Господарський суд Рівненської області з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення збитків (шкоди) в розмірі 3 365 941,79 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.05.20 року у справі № 918/745/19 зустрічну позовну заяву ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" до ОСОБА_1 про стягнення збитків (шкоди) в розмірі 3 365 941,79 грн., та додані до неї документи повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що зустрічна позовна заява подана ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" з порушенням вимог ст. 180 ГПК України, після закінчення строку для подачі відзиву на позовну заяву.

Разом з тим, суд вказав, що зі змісту заявлених позивачем за зустрічним позовом вимог слідує, що первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах, подання такого зустрічного позову не доведе відсутності у позивача матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову, з якої випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом, задоволення зустрічного позову не виключає можливості задоволення первісного позову, а обставини, що мають встановлюватись судом при розгляді первісного та зустрічного позовів є різними, а також різні докази, що мають досліджуватись.

Суд дійшов висновку, що сумісний розгляд первісного та зустрічного позовів не сприятиме правильному вирішенню спору та скорішому відновленню прав та законних інтересів сторін, а навпаки, розширивши предмет доказування, затягне розгляд справи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про повернення заявнику зустрічної позовної заяви.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 20.05.20 року у справі № 918/745/19.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у зв`язку з запровадженням на території України карантинних заходів, процесуальні строки продовжено до моменту офіційного оголошення про припинення карантинних заходів, які час постановлення ухвали діяли.

Стверджує, що неподання відзиву було обумовлено доцільністю надання такого відзиву в межах строку лише після використання процесуального права про зупинення провадження у даній справі до вирішення кримінальної справи № 562/855/18 та до зняття арешту з корпоративних прав та внеску позивача до статутного капіталу товариства. Надання відзиву слід подавати з урахуванням обставин вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні.

Скаржник зазначає, що на час подання апеляційної скарги розгляд справи в судовому засіданні по суті не призначено, справа розглядається в підготовчому провадженні, питання, що вносяться на вирішення в підготовчому засіданні передбачені ст. 177,182 ГПК України не вирішені судом першої інстанції.

Звертає увагу на те, що частка майна товариства не виплачується учаснику, якщо він спричинив матеріальну шкоду товариству або є боржником товариства до вирішення суперечки в порядку, передбаченим законодавством.

Вимоги за первісним та зустрічним позовом є похідними від корпоративних прав, якими наділений Атаманюк В.Д. Правомірність звернення з зустрічним позовом підтверджується положенням Статуту товариства, який є чинним.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, зазначив, що відповідач пропустив строк для пред`явлення зустрічного позову, встановлений в той же строк, що й для пред`явлення відзиву на позов.

Вважає, що сумісний розгляд первісного та зустрічного позовів не сприятиме правильному вирішенню спору та скорішому відновленню прав та законних інтересів сторін, затягне розгляд справи.

Розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" про стягнення вартості частки майна та частки прибутку в розмірі 2 720 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області суду від 25.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року запропоновано відповідачу у строк до 13 грудня 2019 року, відповідно до ст. 165 ГПК України, подати відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову (у разі їх наявності).

13.12.2019 року представником ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" подано клопотання про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву та відкладення розгляду справи з огляду на те, що договір про надання правової допомоги №01/12 між ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" та адвокатом Титечком О.П. укладено 13.12.2019 року, а тому представник ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" не мав часу ознайомитися з матеріалами справи та написати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 17.12.2020 року продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 13 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року зупинено провадження у справі № 918/745/19 до вирішення іншої справи № 562/855/18, що розглядається Здолбунівським районним судом Рівненської області в порядку кримінального судочинства у кримінальному провадженні №0000445 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі (№562/855/18) та до моменту зняття арешту з корпоративних прав та внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО".

Ухвалою суду від 26.03.2020 року поновлено провадження у справі 918/745/19.

19.05.2020 року ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" звернулось в Господарський суд Рівненської області з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення збитків (шкоди) в розмірі 3 365 941,79 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.05.20 року у справі № 918/745/19 зустрічну позовну заяву ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" до ОСОБА_1 про стягнення збитків (шкоди) в розмірі 3 365 941,79 грн., та додані до неї документи повернуто заявнику.

Аналізуючи встановлені обставини справи, апеляційний суд враховує наступні положення чинного законодавства.

Згідно з ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.8 ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно з ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.6 ст.180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Відповідно до ст.116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 25.11.2019 року запропоновано відповідачу у строк до 13 грудня 2019 року, відповідно до ст. 165 ГПК України, подати відзив на позовну заяву і всі докази; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Ухвалою суду від 17.12.2020 року задоволено клопотання відповідача про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву та продовжено вказаний строк до 13 січня 2020 року.

З системи діловодства спеціалізованого суду вбачається, що вказана ухвала була отримана ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" 20.12.2019 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

За вказаних обставин, кінцевою датою для подання відповідачем зустрічної позовної заяви, відповідно до ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України, 13.01.20 р.

Однак, у визначений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Зустрічна позовна заява відповідача подана 19.05.20 р., тобто після спливу визначеного строку для подачі відзиву на позовну заяву (подано через 4 місяці), відтак поза терміном подачі таких заяв визначеним законом.

Разом з тим, відповідач просить поновити строк на подання відзиву та зустрічної позовної заяви.

Як на поважність пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви, відповідач вказує, що в силу об`єктивних обставин та поважних причин відповідач не зміг подати відзив на позов, а було подано до Господарського суду Рівненської області супровідний лист з переліком витребуваних документів, а також клопотання про відкладення розгляду справи, яке містило прохання серед іншого продовжити позивачу строк для подання відзиву, з тих підстав, що адвокат Титечко О.П. вступив у справу та розпочав здійснення представництва інтересів та захист прав ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО".

Крім того, стверджує, що ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" 10.12.2019 р., що в свою чергу об`єктивно, не дало змоги та часу для написання відзиву на позовну заяву з наведенням обгрунтувань та доказів на підтвердження заперечень проти позову ОСОБА_1 .

Однак, доводи відповідача є безпідставними оскільки, 13.12.2019 року представником ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" подано клопотання про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву та відкладення розгляду справи з огляду на те, що договір про надання правової допомоги №01/12 між ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" та адвокатом Титечком О.П. укладено 13.12.2019 року, а тому представник ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" не мав часу ознайомитися з матеріалами справи та написати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 17.12.2020 року продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 13 січня 2020 року за його клопотанням.

Доводи відповідача про причини пропуску строку не можуть розцінюватись як поважні причини, адже відповідачу вже продовжувався строк для подання відзиву на позов до 13 січня 2020 року за його клопотанням, а тому в нього було достатньо часу для подання відзиву та зустрічного позову.

Разом з тим, суд звертає увагу скаржника на те, що зупинення провадження у справі не пов`язано з поважністю причин пропуску строку подання зустрічної позовної заяви. Оскільки, справа була зупинена 27.01.20 р., тоді, як відповідачу строк для подання відзиву було встановлено до 13.01.20 р.

Відповідач не обгрунтував неможливості подання зустрічного позову у встановлений строк та поважності причин пропуску строку на звернення до суду із зустрічним позовом.

Водночас, доводи відповідача про продовження процесуальних строків у зв`язку з запровадженням карантинних обмежень колегія суддів оцінює критично, оскільки обмеження запровадженні в березні 2020 р., а строк для подання відзиву закінчився 13.01.20 р., тобто до введення таких обмежень.

Доводи скаржника про відсутність підстав для повернення зустрічного позову, оскільки він поданий на стадії підготовчого провадження, до початку розгляду справи по суті, не приймаються судом апеляційної інстанції з тих підстав, що вимогами процесуального законодавства встановлено, що зустрічний позов подається у строк, встановлений для подання відзиву та не залежить від стадії підготовчого провадження. Суд апеляційної інстанції зазначає, що строк для пред`явлення зустрічного позову встановлений законом і не пов`язується з початком розгляду справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову відповідачу в поновленні строку на подання відзиву.

Відтак суд першої інстанції правомірно повернув зустрічний позов відповідачу на підставі ч.6 ст. 180 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Тобто, обов`язковою умовою для прийняття зустрічного позову у справу є взаємна пов`язаність зустрічного позову із первісним.

Взаємна пов`язаність позовів може виражатись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, а їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Зокрема, первісний та зустрічний позов можуть виникати з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, та правильно встановлено судом першої інстанції, предметом первісного позову є вимога про стягнення вартості частки майна та частки прибутку в розмірі 2 720 000,00 грн. у зв`язку з виходом з товариства та виплати належної йому частки в майні вказаного товариства. Позов обгрунтований тим, що відповідач відмовив у виплаті, оскільки, ухвалою Рівненського міського суду від 23.01.2017 року накладено арешт на майнові та корпоративні права ОСОБА_1 .

Разом з тим, предметом зустрічного позову є вимога про стягнення з ОСОБА_1 збитків (шкоди) в розмірі 3 365 941,79 грн. з огляду на протиправну поведінку ОСОБА_1 , яка полягає у здійсненні дій всупереч інтересам товариства; наявність збитків, що підтверджується матеріалами справи, первинними бухгалтерськими та фінансовими документами; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, внаслідок дій відповідача, вчинених всупереч інтересам товариства, з перевищенням та зловживаючи власними повноваженнями; вина відповідача, як посадової особи, яка доведена та не спростована відповідачем.

А відтак, первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах, подання такого зустрічного позову не доведе відсутності у позивача матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову, з якої випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом, задоволення зустрічного позову не виключає можливості задоволення первісного позову, а обставини, що мають встановлюватись судом при розгляді первісного та зустрічного позовів є різними, а також різні докази, що мають досліджуватись.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку недоцільно спільно розглядати первісний та зустрічний позови, оскільки це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування та може призвести до необхідності залучення нових учасників процесу.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що підстави та предмет позову за первісним позовом та за зустрічним позовом є різними, первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах, вони не є взаємопов`язаними; задоволення зустрічного позову не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та просторі відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 230, ECHR 2012). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Відповідно до обставин цієї справи, суд апеляційної інстанції зауважує, що в цьому випадку обмеження, пов`язані із виникненням спорів з різних правовідносин, оскільки задоволення зустрічного позову в даному випадку не виключає можливості повного або часткового задоволення первісного позову, а обставин, які б свідчили про взаємну пов`язаність зустрічного позову з первісним не наведено. За своїм змістом такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, оскільки сторона у справі в такому випадку не позбавлена можливості звернутися з цим позовом у загальному порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, враховуючи усе зазначене вище в сукупності, а також те, що відповідачем порушено вимоги частин першої та другої ст. 180 ГПК України, суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви законний та обґрунтований, у зв`язку із чим відсутні підстави для зміни чи скасування постановленого у справі судового рішення.

Право скаржника подати зустрічний позов не ставиться під сумнів судом, однак подання зустрічної позовної заяви регламентовано положеннями ГПК України, які не було ним дотримано.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлені законом, у даному разі ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що вказані обставини не позбавляють останнього права у встановленому законодавством порядку передати спір на вирішення суду в окремому позовному провадженні за загальними правилами подання позовів.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.. 129 ГПК України, судові витрати слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 20 травня 2020 р. у справі № 918/745/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 20 травня 2020 р. у справі № 918/745/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали оскарження №918/745/19 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "02" липня 2020 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.