РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.07.2020Справа № 910/4874/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши матеріали справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 35 881, 19 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» звернулося до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 35 881, 19 грн. збитків у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

15.05.2020 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив.

19.05.2020 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» надійшла відповідь на відзив.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов договору №245/108/16Сб, укладеного 01.02.2016 р. між Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Покупець) та Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» (Постачальник), згідно договору перевезення, оформленого залізничною накладною № 51818946 від 30.09.2019 р. на адресу Позивача (одержувач вантажу, графа « 4» залізничної накладної) надійшов вантаж - кокс доменний, вантажовідправник (графа « 1» накладної) - Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод».

14.02.2018 р. між ПАТ «Українська залізниця» та ПРАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА» був укладений договір № 00039/ЦТЛ-2018 про надання послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року №938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Відповідно до п. 1.1 договору, предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону до перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць, інших держав та/або вагонах замовника, і проведення розрахунків за ці послуги.

03.10.2019 р. на підставі попутного акту загальної форми №37233 від 03.10.19 р. станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 56046881 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена у накладній №51818946 від 30.09.2019 р., та складено комерційний акт, який свідчить про нестачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485604/1214 від 03.10.2019 р. вказано, що за документом значиться: вантаж кокс доменний. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 41 100кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 62 500 кг, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 39 500 кг, що менше документа на 1600 кг.

При комерційному огляді виявлено навантаження в вагоні вище рівня бортів на 400- 500 мм, «шапкою». Поверхня вантажу маркована по центру вагону однією повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм вздовж вагона вапном. За рухом поїзда праворуч над 1-5 люками є виїмка розміром 8000 мм х 2200 мм х 600 мм у глиб вагону, що відповідає попутному акту загальної форми №37233 від 03.10.19 р. станції Волноваха Донецької залізниці. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

03.10.2019 р. на підставі попутного акту загальної форми №37235 від 03.10.19 р. станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 65700452 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена у накладній №51818946 від 30.09.2019 р., та складено комерційний акт, який свідчить про нестачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485604/1215 від 03.10.2019 р. вказано, що за документом значиться: вантаж кокс доменний. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 41 100кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 61 250 кг, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 38 250 кг, що менше документа на 2850 кг.

При комерційному огляді виявлено навантаження в вагоні вище рівня бортів на 400- 500 мм, «шапкою». Поверхня вантажу маркована по центру вагону однією повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм вздовж вагона вапном. За рухом поїзда праворуч над 1-2 люками є виїмка розміром 3000 мм х 2200-2500 мм х 600 мм, над 4-6 люками є виїмка 4500 мм х 2200-2500 мм х 600 мм у глиб вагону, що відповідає попутному акту загальної форми №37235 від 03.10.19 р. станції Волноваха Донецької залізниці. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту № 485604/1214 від 03.10.2019 року нестача склала 1600 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% - для коксу, який зазначений у накладній, як вологий, - (від маси нетто 41100кг.): 41100 кг. * 2% = 822,0 кг.

Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1600 кг. - 822,0 кг. = 778,0 кг. (0,78т.)

Так, сума втраченого вантажу в вагоні № 56046881 складає: 0,78т.* 7 876,97грн. = 6 144,04 грн.

03.10.2019 на підставі попутного акту загальної форми №37235 від 03.10.19 р. станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 65700452 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена у накладній №51818946 від 30.09.2019 р., та складено комерційний акт, який свідчить про нестачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485604/1215 від 03.10.2019 р. вказано, що за документом значиться: вантаж кокс доменний. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 41 100кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 61 250 кг, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 38 250 кг, що менше документа на 2850 кг.

При комерційному огляді виявлено навантаження в вагоні вище рівня бортів на 400- 500 мм, «шапкою». Поверхня вантажу маркована по центру вагону однією повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм вздовж вагона вапном. За рухом поїзда праворуч над 1-2 люками є виїмка розміром 3000 мм х 2200-2500 мм х 600 мм, над 4-6 люками є виїмка 4500 мм х 2200-2500 мм х 600 мм у глиб вагону, що відповідає попутному акту загальної форми №37235 від 03.10.19 р. станції Волноваха Донецької залізниці. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

Вартість 1 тони вантажу у вагоні № 65700452 відповідно до рахунку вантажовідправника № 92842392 від 30.09.2019р., сертифікат № 15685 складає 7 866,97 грн. (в т.ч. ПДВ), виходячи з розрахунку: 777 519,33грн. х 1.2(загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ) : 118,60 тн (загальна кількість вантажу згідно рахунку) = 7 866,97 грн. (в т.ч. ПДВ).

Згідно комерційного акту № 485604/1215 від 03.10.2019 року нестача склала 2850 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% - для коксу, який зазначений у накладній, як вологий, - (від маси нетто 41100кг.): 41100 кг. * 2% = 822,0 кг.

Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 2850 кг. - 822,0 кг. = 2028,0 кг. (2,03т.)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 65700452 складає: 2,03т.* 7 866,97грн. = 15 969,95 грн.

03.10.2019 на підставі попутного акту загальної форми №37236 від 03.10.19 р. станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 53066833 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена у накладній №51818946 від 30.09.2019 р., та складено комерційний акт, який свідчить про нестачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485604/1216 від 03.10.2019 р. вказано, що за документом значиться: вантаж кокс доменний. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 600 кг, нетто - 38 600кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 61 000 кг, тара з брусу - 23 600 кг, нетто - 37 400 кг, що менше документа на 1200 кг.

При комерційному огляді виявлено навантаження в вагоні вище рівня бортів на 400- 500 мм, «шапкою». Поверхня вантажу маркована по центру вагону однією повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм вздовж вагона вапном. За рухом поїзда праворуч над 2-4 люками є виїмка розміром 4000 мм х 2600 мм х 400 мм у глиб вагону, що відповідає попутному акту загальної форми №37236 від 03.10.19 р. станції Волноваха Донецької залізниці. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

Вартість 1 тони вантажу у вагоні № 53066833 відповідно до рахунку вантажовідправника № 92842392 від 30.09.2019р., сертифікат № 15685 складає 7 866,97 грн. (в т.ч. ПДВ), виходячи з розрахунку: 777 519,33грн. х 1.2(загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ) : 118,60 тн (загальна кількість вантажу згідно рахунку) = 7 866,97 грн. (в т.ч. ПДВ).

Згідно комерційного акту № 485604/1216 від 03.10.2019 року нестача склала 1200 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% - для коксу, який зазначений у накладній, як вологий, - (від маси нетто 38600кг.): 38600 кг. * 2% = 772,0 кг.

Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1200 кг. - 772,0 кг. = 428,0 кг. (0,43т.)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 53066833 складає: 0,43т.* 7 866,97грн. = 3 382,80 грн.

03.10.2019 на підставі попутного акту загальної форми №37237 від 03.10.19 р. станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 61020012 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена у накладній №51818946 від 30.09.2019 р., та складено комерційний акт, який свідчить про нестачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485604/1217 від 03.10.2019 р. вказано, що за документом значиться: вантаж кокс доменний. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 24 000 кг, нетто - 38 900кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 60 800 кг, тара з брусу - 24 000 кг, нетто - 36 800 кг, що менше документа на 2100 кг.

При комерційному огляді виявлено навантаження в вагоні вище рівня бортів на 400- 500 мм, «шапкою». Поверхня вантажу маркована по центру вагону однією повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм вздовж вагона вапном. За рухом поїзда праворуч над 2-5 люками є виїмка розміром 7000 мм х 2600-2800 мм х 600 мм у глиб вагону, що відповідає попутному акту загальної форми №37237 від 03.10.19 р. станції Волноваха Донецької залізниці. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

Вартість 1 тони вантажу у вагоні № 61020012 відповідно до рахунку вантажовідправника № 92842392 від 30.09.2019р., сертифікат № 15685 складає 7 866,97 грн. (в т.ч. ПДВ), виходячи з розрахунку: 777 519,33грн. х 1.2(загальна сума рахунку, з урахуванням ПДВ) : 118,60 тн (загальна кількість вантажу згідно рахунку) = 7 866,97 грн. (в т.ч. ПДВ).

Згідно комерційного акту № 485604/1217 від 03.10.2019 року нестача склала 2100 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% - для коксу, який зазначений у накладній, як вологий, - (від маси нетто 38900кг.): 38900 кг. * 2% = 778,0 кг.

Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 2100 кг. - 778,0 кг. = 1322,0 кг. (1,32т.)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 53066833 складає: 1,32т.* 7 866,97грн. = 10 384,40грн.

Загальний розмір нестачі (вартість втраченого вантажу) складає: 6144,04 грн. + 15 969,95 грн. + 3 382,80 грн. + 10 384,40грн. = 35 881,19 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 ГК України.

Як встановлено судом, 30.09.2019 ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажовідправник) на адресу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (вантажоодержувача) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці до залізничної станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці відправлено згідно із залізничною накладною №51818946 у вагонах №56046881, №65700452, №53066833, №61020012 вантаж - кокс доменний (вологий).

Згідно із ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Наявний в матеріалах справи комерційний акт №485604/1214 від 03.10.2019 підтверджує недостачу вантажу у вагоні №56046881 - у розмірі 778, 0 кг., комерційний акт №485604/1215від 03.10.2019 підтверджує недостачу вантажу у вагоні №65700452 - у розмірі 2028, 0 кг., комерційний акт №485604/1216від 03.10.2019 підтверджує недостачу вантажу у вагоні №53066833 - у розмірі 428, 0 кг., комерційний акт №485604/1217від 03.10.2019 підтверджує недостачу вантажу у вагоні №61020012- у розмірі 778, 0 кг.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнається судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявний рахунок вантажовідправника № 92842392 від 30.09.2019 та сертифікати якості на партію №15685, в яких визначено вартість коксу доменного, що перевозився у вищевказаному вагоні.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

У пункті 2.7 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 зазначено, що згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку (пункт 4 Правил перевезення вантажів з оголошеною вартістю).

З огляду на викладене, судом встановлено, що у відповідності до приписів ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України та ст.ст. 114, 115 Статуту вище зазначені документи є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу, а тому суд відхиляє заперечення відповідача.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

За розрахунками позивача, загальна вартість недостачі вантажу у вище перелічених вагонах, з урахуванням норми недостачі вантажу 2%, становить 35 881, 19 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу), суд встановив, що даний розрахунок арифметично вірний.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановленими вище обставинами підтверджено обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 35 881, 19 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 935 грн.

Як вбачається з відзиву, відповідач просив суд відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 935 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Згідно із попереднім розрахунком вимог, доданого до позовної заяви, очікувані витрати на правову допомогу становлять 1 755, 52 грн.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2018 між Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" укладено договір про надання юридичних послуг № 845, за умовами якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених договором.

Також, позивачем надано копію довіреності № 6 від 02.01.2020, якою уповноважено адвоката Щербакову Н.В. представляти інтереси ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" у господарських судах з правом підпису.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: копію додаткової угоди № 26 від 09.12.2019 до договору № 845 від 30.03.2018, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ДН № 4916 від 29.11.2017, попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом.

Згідно із розрахунку суми судових витрат загальна сума визначених витрат, понесених позивачем витрат на правову допомогу становить 1 935, 00 грн.

При цьому, судом враховано, що зі змісту п. 5.3 договору №845 від 30.03.2018 оплата послуг адвокатського об`єднання здійснюється на підставі відповідних актів.

Враховуючи викладене, вказані вище документи, які надані позивачем як докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 935, 00 грн не є належними та достатніми доказами, за таких обставин суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1, ідентифікаційний код 00191129) збитки, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 35 881(тридять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят онда) грн. 19 коп та судовий збір у розмірі 2 102(дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва