ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.07.2020 Справа № 914/752/20
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Корисні Технології», м. Львів,
про: ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу
у справі №914/752/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Корисні Технології», м. Львів,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська дорожня служба»,
про: стягнення заборгованості.
Суддя Козак І.Б.
Секретар судового засідання Пришляк Ю.-М.В.
Представники сторін:
Від позивача: Мельничук В.А. представник (ордер серії ВС № 1014521 від 03.02.2020),
Від відповідача: не з`явився.
На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю Корисні технології подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Львівська дорожня служба про стягнення заборгованості.
Рішенням суду від 23.06.2020р. у цій справі позов задоволено повністю: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівська дорожня служба на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Корисні Технології 180 545,00 грн., 28 163,06 грн. 20% річних, 224,39 грн. 3% річних 38 344,27 грн. пені, 3 709,15 грн. судового збору.

Позиція позивача.

У судове засідання 07.07.2020р. представник позивача з`явився, підтримав вимоги, викладені у заяві від 25.06.2020р., просив стягнути з відповідача 4100,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивач надав такі докази:

1-ордер серії ВС№1014521 від 03.02.2020р.,

2- копію свідоцтва №1784 від 30.11.2010р.,

3- договір про надання правової допомоги від 03.02.2020р.,

4-додаток №1 до договору від 03.02.2020р.,

5- платіжне доручення №353 від 24.06.2020р. на суму 4100,000 грн про оплату правової допомоги,

6- копію Акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 24.06.2020р.

Позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 07.07.2020р. не з`явився.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ст. 244 ГПК України додаткове рішення це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі недоліки, зокрема, неповноту.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючирозмірсуми, щопідлягаєсплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди маютьвиходити з встановленого у самому договорірозміру та/або порядку обчислення таких витрат, щоузгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатськудіяльність".

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивач надав такі докази:

1-ордер серії ВС№1014521 від 03.02.2020р.,

2- копію свідоцтва №1784 від 30.11.2010р.,

3- договір про надання правової допомоги від 03.02.2020р.,

4-додаток №1 до договору від 03.02.2020р.,

5- платіжне доручення №353 від 24.06.2020р. на суму 4100,000 грн про оплату правової допомоги,

6- копію Акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 24.06.2020р.

У договорі про надання правової допомоги, від 03.02.2020р. сторони (ТзОВ «Корисні технології» та Адвокатське об`єднання «Гелемей і Партнери») погодили вартість правової допомоги залежно від найменування послуги, людино/година, ціна за одиницю виміру без ПДВ.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

· 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

· 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

· 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

· 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Використовуючи свої дискреційні повноваження, беручи до уваги матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення 4100,00 грн. витрат на правову допомогу повністю з таких мотивів, оскільки справа нескладна, надані позивачем документи підтверджують обсяг наданих правових послуг

Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарськогопроцесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Корисні Технології» щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 4100,00 грн. у справі №914/752/20 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська дорожня служба» (адреса: 79034, м. Львів, вул.Навроцького, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корисні Технології» (адреса: 79054, м. Львів, вул.С.Петлюри, 4/49, ) 4100,00 грн. витрат на професійну правову допомогу у справі №914/752/20.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 08.07.2020р.

Суддя І.Б. Козак