ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Справа № 926/202/20

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Дутки В.В., при секретарі судового засідання Боднарчук В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО", м. Обухів Київської області

до 1) фермерського господарства "НАДІЯ-К", с.Шилівці Хотинського району Чернівецької області

2) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення солідарно заборгованості в сумі 814410,85 грн

представники сторін - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фермерського господарства "НАДІЯ-К" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 814410,85 грн.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачами зобов`язань відповідно до договору №135/19-Т від 08.05.2019, у зв`язку з чим заборгованість складає 814410,85 грн., з них 599977,99 грн. основного боргу, 4087,15 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 40042,36 грн. пені, 49707,77 грн. 36% річних, 599,98 грн. інфляційних втрат, 119995,60 грн. штрафу,

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 31.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 13.03.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідачів про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

25.03.2020 представник відповідачів подав відзив на позов, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог, а у випадку задоволення судом позову, зменшити витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заперечень проти позову зазначено, що ОСОБА_1 не підписував Додатки до Договору поставки, видаткові накладні та акти нарахування відсотків за користування товарним кредитом, товару в зазначеній кількості не приймав. У зв`язку з чим, відповідачами буде заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у даній справі з метою з`ясування належності підпису керівнику (голові) ФГ «НАДІЯ-К» ОСОБА_1 на спірних документах.

22.04.2020 позивач надав суду відповідь на відзив, де зазначив про необґрунтованість аргументів відповідачів у зв`язку з чим просив задовольнити позов.

Розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє ухвалою від 23.06.2020 відкладено розгляд справи на 07.07.2020.

Представник позивача неодноразово просив розглянути справу без участі представника позивача на підставі наявних у справі матеріалів, зокрема повторну заяву про розгляд справи подав суду 07.07.2020.

Відповідачі зверталися до суду 25.03.2020, 04.06.2020, 23.06.2020, 07.07.2020 з клопотаннями про відкладення розгляду справи на іншу дату, після закінчення карантину.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

А тому, враховуючи тимчасовий характер вжитих державою заходів для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 та пом`якшення карантинних заходів, оскільки суди в період карантину не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання; з огляду на відсутності клопотань Відповідачів про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів тощо, та те, що явка представників учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а розгляд справи вже відкладався за клопотаннями Відповідачів, у зв`язку із запровадженням на території України дій карантину, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника Відповідачів за наявними у справі доказами.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 28.04.2020 у справі № 910/10553/18, від 15.05.2020 у справі № 17/32.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

08 травня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр - Агро" (постачальник) та фермерським господарством "Надія - К" (покупець) укладено договір №135/19-Т (далі - Договір), згідно із яким постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість, сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов договору.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором поставки був укладений договір поруки №П/135/19-Т від 08.05.2019, згідно якого гр. ОСОБА_1 (відповідач 2) виступив поручителем за виконання всіх грошових зобов`язань за договором поставки і взяв на себе обов`язок у випадку не сплати боргу за Договором поставки відповідачем 1, самостійно сплатити заборгованість за Договором поставки.

22 січня 2020 відповідачу 2 направлена вимога про сплату боргу за Договором поруки №2201/21. Однак, заборгованість відповідачем 2 не погашена.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов`язку, що не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується. При цьому підписання покупцем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та передав фермерському господарству "Надія - К" товар на суму 599977,99 грн., що підтверджується видатковими накладними № 16646 від 10.05.2019 на суму 74035,70 грн.; № 18174 від 17.05.2019 на суму 86773,22 грн.; № 19802 від 24.05.2019 на суму 27465,05 грн.; № 19805 від 24.05.2019 на суму 10666,56 грн.; № 19806 від 24.05.2019 на суму 5140,80 грн.; № 20543 від 28.05.2019 на суму 24295,28 грн.; № 21295 від 29.05.2019 на суму 100702,20 грн.; № 23142 від 06.06.2019 на суму 11384,30 грн.; № 23955 від 12.06.2019 на суму 69452,41 грн.; № 24351 від 18.06.2019 на суму 20232,29 грн.; № 26401 від 01.07.2019 на суму 34803,70 грн.; № 26661 від 03.07.2019 на суму 83582,65 грн., № 26749 від 04.07.2019 на суму 10557,60 грн.; № 27526 від 18.07.2019 на суму 15761,52 грн.; № 27525 від 18.07.2019 на суму 25124,71 грн.

Факт отримання товару підтверджують також податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, нотаріально посвідчена заява свідка ОСОБА_2 , який є працівником Тернопільського представництва ТОВ «Спектр-Агро», про отримання товару головою ТОВ «Надія-К» ОСОБА_1 в його присутності.

Відповідно до пункту 2.4 Договору поставки відповідач 1 зобов`язується здійснити оплату за поставлений товар в строки зазначені в додатках до Договору, в яких визначено строк оплати по 31.10.2018 року включно.

Проте, в порушення умов Договору поставки відповідач 1 прострочив оплату товару та не сплатив вартість отриманого товару на суму 599 977,99 грн., а відтак позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Статтею 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 694 Цивільного кодексу України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

У відповідності до пунктів 2.6, 2.7, 2.11 Договору поставки, передбачено, що за користування товарним кредитом позивач щомісячно нараховує, а відповідач 1 зобов`язаний сплачувати відсотки в розмірі та в строк, які передбачені додатками до Договору поставки (1% річних).

У зв`язку із порушенням відповідачем 1 строків оплати товару проданого у кредит, позивачем нараховані відсотки за користування товарним кредитом в сумі 4087,15 грн., що засвідчено підписаними сторонами актами нарахування відсотків за користування товарним кредитом від 30.06.2019 №26310, від 31.07.2019 №28383, від 31.08.2019 №32053, від 30.09.2019 №35566, від 31.10.2019 №38098, від 30.11.2019 № 39735, від 28.12.2019 №40976.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є вірним, а позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення пені, штрафу, 36 % річних, інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, сторони передбачили у п. 7.2 Договору, що у випадках порушення умов даного Договору, постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором. За порушення даних умов Договору покупець:

А) сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання:

Б) у випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує штраф в розмірі 20 % від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання;

В) сплачує на користь постачальника 36 (тридцять шість) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

У зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем вартості поставленого товару, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 40042,36 грн. за період з 01.11.2019 по 23.01.2020.

За прострочення оплати вартості отриманого товару, позивач просить стягнути штраф в розмірі 20% від несплаченої суми 599 977,99 грн., що складає 119 995, 50 грн.

А також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 36% відсотків річних за порушення виконання грошових зобов`язань в сумі 49707,77 грн. та інфляційні втрати за листопад 2019 року в сумі 599,98 грн., нараховані згідно п. 7.2 Договору.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суми пені, штрафу, інфляційних витрат, суми 36% річних на підставі Договору поставки №135 від 08.05.2019, суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

08.05.2019 між ТОВ «Спектр-Агро» (Кредитор), ОСОБА_1 (Поручитель), фермерським господарством «Надія-К» укладений договір поруки №П/135/19-Т.

За змістом п.1.1. Договору Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником всіх грошових зобов`язань за договором, передбаченим п.2 цього Договору (надалі іменується «основний договір»).

Пунктом 1.2 Договору поруки передбачено, що у випадку порушення Боржником обов`язку за основним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Під «Основним договором» розуміється Договір поставки №135/19-Т від 08.05.2019, укладений між Кредитором та Боржником (п.2.1. Договору поставки).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 Цивільного кодексу України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом (ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.6.1. Договору, порука припиняється через 5 (п`ять) років з дати укладення даного Договору.

Враховуючи, що відповідач 1 не виконав зобов`язання з оплати вартості поставленого товару та оскільки виконання зобов`язання боржником було забезпечено договором поруки, укладеним з відповідачем 2, то сума заборгованості підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителя.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, заборгованість відповідачів перед позивачем становить 814410,85 грн., з них 599977,99 грн. основного боргу, 4087,15 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 40042,36 грн. пені, 49707,77 грн. 36% річних, 599,98 грн. інфляційних втрат, 119995,60 грн. штрафу, належним чином доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована.

Відповідачі у своєму відзиві зазначають, що ОСОБА_1 не отримував від позивача товар, на Додатках до Договору поставки, видаткових накладних та актах нарахування відсотків за користування товарним кредитом, ОСОБА_1 підпису не ставив, товару в зазначених кількості та асортименті не приймав.

Жодних належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження своїх доводів відповідачі не надали. Докази визнання спірного договору поруки недійсним в матеріалах справи відсутні.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості за договором поставки сторонами не надано.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 126, 127, 129, 232-233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути в солідарному порядку з фермерського господарства "Надія - К" (с.Шилівці, Хотинського району Чернівецької області, код 32730898) та з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр - Агро" (вул.Промислова, 20, м.Обухів, Київської області, п/рUA5063800 у АТ УкрСиббанк, МФО 351005, ) заборгованість в сумі 814410,85 грн., з них 599977,99 грн. основного боргу, 4087,15 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 40042,36 грн. пені, 49707,77 грн. 36% річних, 599,98 грн. інфляційних втрат, 119995,60 грн. штрафу.

3. Стягнути в солідарному порядку з фермерського господарства "Надія - К" (с.Шилівці, Хотинського району Чернівецької області, код 32730898) та з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр - Агро" (вул.Промислова, 20, м.Обухів, Київської області, п/рUA5063800 у АТ УкрСиббанк, МФО 351005, ) судовий збір в сумі 12216,16 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.07.2020.

Суддя В.В.Дутка