ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1123/20
Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

від позивача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» - Бєлік В.В., довіреність № 01, дата видачі : 02.01.20;

від відповідача Орган місцевого самоврядування Одеська міська рада - Варбаногло Г.А.А.С., довіреність № 70/вих-мр, дата видачі : 07.05.20;

від відповідача - Комунальне підприємство "МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ" Беліков Д.Л., довіреність № 02/юр, дата видачі : 20.01.20;

від відповідача - Комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "ФОНТАНСЬКИЙ" Попружко В.В., довіреність № 1271К, дата видачі : 04.10.17;

розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до відповідачів - Органу місцевого самоврядування Одеської міської ради, Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Фонтанський" та Комунального підприємства "Міськзелентрест" про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2020 року позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №1162/20) до відповідачів - Органу місцевого самоврядування Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» та Комунального підприємства «Міськзелентрест» про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на "26" травня 2020р. о 10:40 год.

Разом із позовною заявою позивач звернувся до суду із клопотанням за вх.ГСОО№9984/20 про витребування доказів, а саме:

- з Органу місцевого самоврядування Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, будинок 1; ) інформацію про балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вулиці Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року та копії підтверджуючих документів;

- з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» (65044, м. Одеса, Французький бульвар, будинок 12 А; ) копії документів, підтверджуючих інформацію про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, прибудинковою територією та зеленими насадженнями на ній будинку №14 по вулиці Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року та інформацію та копії підтверджуючих документів про обов`язок щодо проведення санітарної обробки (обрізки) зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вулиці Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року;

- з Комунального підприємства «Міськзелентрест» (65031, м. Одеса, вул. Хімічна, будинок 3; ) копії документів, підтверджуючих інформацію про догляд за зеленими насадженнями, розташованими на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вулиці Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2020р. клопотання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» за вх.ГСОО№9984/20 від 23.04.2020р. про витребування доказів по справі №916/1123/20 було задоволено, витребувано з Органу місцевого самоврядування Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, будинок 1; ) інформацію про балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вулиці Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року та копії підтверджуючих документів; витребувано з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» (65044, м. Одеса, Французький бульвар, будинок 12 А; ) копії документів, підтверджуючих інформацію про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, прибудинковою територією та зеленими насадженнями на ній будинку №14 по вулиці Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року та інформацію та копії підтверджуючих документів про обов`язок щодо проведення санітарної обробки (обрізки) зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вулиці Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року та витребувано з Комунального підприємства «Міськзелентрест» (65031, м. Одеса, вул. Хімічна, будинок 3; ) копії документів, підтверджуючих інформацію про догляд за зеленими насадженнями, розташованими на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вулиці Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року.

18.05.2020р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від відповідача Одеської міської ради надійшов відзив на позов за вх.№12334/20, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

25.05.2020р. на електронну адресу Господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання за вх.13167/20 про відкладення розгляду справи через обмеження, які діють у зв`язку з встановленням на усій території України карантину.

Також, 25.05.2020р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від Одеської міської ради надійшло клопотання за вх.№13270/20 про залучення до матеріалів справи документів, які витребуванні ухвалою від 28.04.2020р.

26.05.2020р. у судовому засіданні представник відповідача Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» надійшов відзив на позовну заяву за вх.№13417/20, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у задоволені.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2020р. №239 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" установлено з 12.03.2020р. до 24.04.2020р. на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020р. "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" установлено термін дії карантину до 11.05.2020р. на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України №343 від 04.05.2020р. "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" установлено термін дії карантину до 22.05.2020р. на усій території України, підпункт 5 і 6 виключено та підпункт 7 викладено у новій редакції.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2020р. "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" установлено термін дії карантину до 22.06.2020р. на усій території України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020р. №540-IХ розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено п. 4 такого змісту: "Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.05.2020р. відкладено судове засідання на "23" червня 2020 р. об 11:00 год.

17.06.2020р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від Одеської міської ради надійшли письмові пояснення за вх.№15551/20, відповідно до яких відповідач заперечує проти позову.

23.06.2020р. у судовому засіданні відповідачем Комунальним підприємством «Житлово- комунальний сервіс «Фонтанський» було надано суду відзив на позовну заяву за вх.№16318/20, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволені вказаного позову.

23.06.2020р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про перерву до 30.06.2020р. о 14:30 год.

30.06.2020р. на електронну адресу Господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання за вх.№16710/20 про залучення співвідповідача - Виконавчий комітет Одеської міської ради.

30.06.2020р. у судовому засіданні Господарським судом протокольно було відмовлено позивачу у задоволені вказаного вище клопотання з огляду на наступне:

Відповідно до частини 1 ст. 48 ГПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2020р. було відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання на 26.05.2020р., однак вказане клопотання позивачем було подано - 30.06.2020р., з чого вбачається, що позивачем був пропущений строк на подачу вказаного клопотання.

Крім того, позивачем не доведене належними та допустимими доказами про те, що він не знав та не міг знати до подання відповідного позову про підставу необхідності залучення такого співвідповідача.

Також, 30.06.2020р. на електронну адресу Господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання за вх.№16712/20 про витребування доказів, в якому у судовому засіданні 30.06.2020р. було протокольно відмовлено у задоволені з огляду на те, що відповідно до частини 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Пунктами 4,5 частини 2 ст. 81 ГПК України, встановлено, що у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття також заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

З урахуванням вищенаведених обставин, господарський суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на його недоведеність та необґрунтованість обставин неможливості витребування вказаного доказу самостійно.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені прав та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд звертає увагу на те, що відповідачами не було надано жодного клопотання про відкладення розгляду справи, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, що не позбавляє суд можливості прийняти рішення за наявними матеріалами справи.

В ході розгляду даної справи господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

30 червня 2020 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав визначених в позовній заяві.

Відповідачі заперечують проти позовних вимог в повному обсязі, просять відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

18 січня 2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №027002/4610/0000333, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «PEUGEOT 2008» державний номерний знак НОМЕР_1 .

27 квітня 2017 року о 16 год. 00 хв. на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса внаслідок падіння дерева (сухостою) було пошкоджено транспортний засіб «PEUGEOT 2008» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, а саме: заявою ОСОБА_1 про подію, що має ознаки страхового випадку №00223352 від 28 квітня 2017 року; поясненням ОСОБА_1 до заяви №00223352 від 28 квітня 2017 року; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.01.2016 року; талоном-повідомленням №000404 від 27 квітня 2017 року реєстраційний номер №7401, 7413; листом Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області вих.№36/1 вх.208 від 23.01.2018 року; висновком ДОП Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області Яковецького М.Г. від 29.04.2017 року, затвердженим начальником Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області 01.06.2017 року; поясненням ОСОБА_1 від 27.04.2017 року; листом Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області на адресу ОСОБА_1 ; фотографіями з місця події, наданими Позивачу страхувальником ОСОБА_1 під час врегулювання страхового випадку.

Як вказує позивач, до нього (у порядку суброгації) переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а саме у розмірі 41 356,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на те, що пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно- захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Згідно з ч. 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частини 1 та 2 статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно з частиною 7 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

З вказаного вище позивач зазначає, що до віддання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса.

З урахуванням необхідності визначення балансоутримувача зелених насаджень, розташованих у дворі будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" було направлено запити до:

- органу місцевого самоврядування Одеської міської ради, як до виконавчого органу до обов`язку якого належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень на територій міста Одеси у цілому, та у дворі будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса в зокрема;

- Комунального підприємства «ЖКС «ФОНТАНСЬКИЙ», як до особи, яка надає послуги з управління будинком та прибудинковою територією будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса;

- Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», як до особи, основним предметом діяльності якої є забезпечення зовнішнього благоустрою та збереження зелених насаджень в місті Одеса.

У відповідь на адвокатський запит вих.№223352/1 від 19 березня 2020 року щодо надання відомостей про балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року та надання копій підтверджуючих документів Одеською міською радою в особі Департамента міського господарства Одеської міської ради було надано лист вих. №01- 69/359 від 27.03.2020 року, у якому інформацію про балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року наведено не було. Будь-яких копій підтверджуючих документів не надавалось.

У відповідь на адвокатський запит вих.№223352/3 від 19 березня 2020 року щодо надання відомостей про балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року та надання копій підтверджуючих документів КП «ЖКС «ФОНТАНСЬКИЙ» було надано лист вих.№01-08/484 від 25.03.2020 року, у якому було зазначено, що КП «ЖКС «ФОНТАНСЬКИЙ» надає послуги з управління будинком та прибудинковою територією за адресою місто Одеса, вул. Сегедська 14 та у відповідності до «Правил благоустрою території м. Одеси (текстової частини) у новій редакції», затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI проводить санітарну обрізку гілок дерев, проте балансоутримувачем зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса не являється. Будь-яких копій підтверджуючих документів не надавалось.

У відповідь на адвокатський запит вих. №223352/2 від 19 березня 2020 року щодо надання відомостей про балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса станом на 27 квітня 2017 року та надання копій підтверджуючих документів КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» було надано лист вих. №655 від 30.03.2020 року, у якому було зазначено, що зелені насадження, розташовані за адресою місто Одеса, вул. Сегедська 14 на балансі КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» не знаходяться та ним не утримуються. Будь-яких копій підтверджуючих документів не надавалось.

З наведених підстав, що у позивача відсутня будь-яка інформація про балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вулиці Сегедській у місті Одеса, копій підтверджуючих документів та те, що теперішнього часу матеріальну шкоду в порядку суброгації у розмірі 41 356,00грн. йому не відшкодовано, позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації.

З підстав зазначених у позовній заяві позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі, посилаючись на доводи, викладені у відзивах на позовну заяву просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов наступних висновків:

Відносини у сфері страхування майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб регулюються Законом України «Про страхування» N85/96-6Р від 07 березня 1996 року (далі «Закон №5/96-ВР») та загальними нормами цивільного права.

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону Ш5/96-ВР визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (відшкодування збитків у порядку суброгацїі).

Перехід права вимоги страхувальника до страховика в порядку ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.

Судом встановлено, 27 квітня 2017 року о 16 год. 00 хв. на прибудинковій території (у дворі) будинку №14 по вул. Сегедській у місті Одеса внаслідок падіння дерева (сухостою) було пошкоджено транспортний засіб «PEUGEOT 2008» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно висновку ДОП Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області Яковецького М.Г. від 29.04.2017 року, затвердженого начальником Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області 01.06.2017 року було встановлено, що дійсно в результаті падіння дерева (сухостою) що мало місце 27.04.2017р. за адресою: м. Одеса, вулиця Сегедська, 14, було пошкоджено автомобіль «PEUGEOT 2008» державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору, про що письмово повідомлено заявника.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.1166 ЦК України та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а на останнього в даному випадку покладається лише обов`язок доведення факту заподіяння шкоди та її розміру.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, а саме: заявою ОСОБА_1 про подію, що має ознаки страхового випадку №00223352 від 28 квітня 2017 року; поясненням ОСОБА_1 до заяви №00223352 від 28 квітня 2017 року; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.01.2016 року; талоном-повідомленням №000404 від 27 квітня 2017 року реєстраційний номер №7401, 7413; листом Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області вих.№36/1 вх.208 від 23.01.2018 року; висновком ДОП Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області Яковецького М.Г. від 29.04.2017 року, затвердженим начальником Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області 01.06.2017 року; поясненням ОСОБА_1 від 27.04.2017 року; листом Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області на адресу ОСОБА_1 ; фотографіями з місця події, наданими Позивачу страхувальником ОСОБА_1 під час врегулювання страхового випадку.

В зв`язку з цим, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимим доказами факт необхідності відшкодування збитків в порядку суброгації, внаслідок виплати страхового відшкодування за Договором майнового страхування, в межах фактичних затрат через пошкодження транспортного засобу в результаті падіння дерева (сухостою), що мало місце 27.04.2017р. за адресою: м. Одеса, вулиця Сегедська, 14.

Вирішуючи питання, щодо осіб, які мають нести відповідальність за заподіяну позивачу майнову шкоду, господарський суд враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Відповідно до ст. ст.1, 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою відносяться парки, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, шляхи, площі, майдани, набережні, прибудинкові території, пляжі, кладовища, рекреаційні, оздоровчі, навчальні, спортивні, історико-культурні об`єкти, об`єкти промисловості, комунально-складські та інші об`єкти у межах населеного пункту.

Елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону).

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Частиною 3 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 2.1, 5.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105 (далі - Правила), на конкурсних засадах державними або місцевими органами влади призначаються підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства та є їх балансоутримувачами.

Згідно п.5.5 Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Відповідно до п.5.8 Правил, догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем.

Відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежуються усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно п. 5.2 Положення про систему моніторингу зелених насаджень у містах і селищах міського типу України, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 04.08.2008 року №240, з метою контролю за станом зелених насаджень міст та селищ міського типу балансоутримувач об`єкта благоустрою зеленого господарства здійснює їх загальні, часткові та позачергові огляди.

Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. Під час загального огляду обстежують усі елементи, а під час часткового - лише окремі елементи об`єктів благоустрою зеленого господарства. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Статтею 42 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

А відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Відповідно до ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Відносини в сфері управління/утримання житлового фонду врегульовано нормами ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Із зазначених нормативних актів не вбачається обов`язку підприємств, які надають послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, слідкувати за станом зелених насаджень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Статуту КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 25.04.2018р. №3217-VII, основним предметом діяльності підприємства є охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою міста, що знаходяться на балансі підприємства.

Однак, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №102 від 14.02.2008р. «Про утримання зелених насаджень, які утримуються КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», відповідно якому зелені насадження розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 14 не утримуються Підприємством.

Аналізуючи нормативну базу щодо регулювання діяльності КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», а саме ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року тощо, слід зазначити, що до обов`язку підприємств по наданню послуг з утримання будинків не входить обов`язок перевірки стану зелених насаджень.

Оскільки з наявних матеріалів справи вбачається, що дерево (сухостій), яке впало на автомобіль «PEUGEOT 2008» державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору, було розташовано на землі комунальної власності, тобто його власником є територіальна громада міста, відсутність даних що останнє у відповідності до вимог ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку, в той час як організація роботи з цього питання проводиться органами місцевого самоврядування, суд приходить до висновку, що обов`язок по відшкодуванню майнової шкоди в порядку суброгації слід покласти саме на Одеську міську раду до відання виконавчого органу якої в силу пп.7 п.«а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належать організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботу з питань благоустрою, а саме щодо обліку зелених насаджень, здійснення їх інвентаризації, проведення періодичних оглядів.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Жодних доказів а ні Орган місцевого самоврядування Одеської міської ради, Комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "Фонтанський" та Комунальне підприємство "Міськзелентрест" щодо балансоутримувача зелених насаджень на придбуденковій території ( у дворі) будинку №14 по вул. Сегедська в м. Одесі до суду не надали, тому суд прийшов до висновку, що дерево яке впало на атомобіль було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та виходив із відсутності даних, що дане дерево відповідно до вимог частини п`ятої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування, тому відповідальність покладається на Орган місцевого самоврядування Одеської міської ради.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 04.09.2019 року у складі колегії суддів Третьої Судової Палати Касаційного цивільного суду у справі №200/22129/16-ц.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до Органу місцевого самоврядування Одеської міської ради в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 20, 73, 74, 76, 86, 129, 130, 165, 231, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до відповідачів - Органу місцевого самоврядування Одеської міської ради, Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Фонтанський" та Комунального підприємства "Міськзелентрест" про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації - задовольнити.

2.Стягнути з Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, будинок 1; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 70-А; ) в порядку суброгації, майнову шкоду в розмірі 41 356 / сорок одна тисяча триста п`ятдесят шість / грн.00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 /дві тисячі сто дві / грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст рішення складено 06 липня 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут