РІШЕННЯ

30 червня 2020 року Справа № 913/309/20

м. Харків Провадження №14/913/309/20

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

при секретарі судового засідання Славич В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи,

за позовом Фізичної особи-підприємця Бухонько Ліни Анатоліївни, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача Комунального підприємства «Комбінат шкільного харчування» Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 155112 грн 96 коп.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець Бухонько Ліна Анатоліївна (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства «Комбінат шкільного харчування» Сєвєродонецької міської ради (далі - відповідач) заборгованість за договором про закупівлю товару № 38/2 від 23.01.2020 в сумі 155112 грн 96 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на закупівлю товару № 38/2 від 23.01.2020 щодо своєчасної та повної сплати грошових коштів за поставлений товар.

Позивач просить справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 29.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/309/20. Суд ухвалив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Також, вказаною ухвалою повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 30.06.2020.

Сторони правом на участь в судовому засіданні 30.06.2020 своїх повноважних сторін не скористались.

Від відповідача 05.06.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що обставини викладені в позові визнає повністю, заборгованість не заперечує. Відзив про визнання позову підписано директором КП «Комбінат шкільного харчування» Сєвєродонецької міської ради - Астаповим Є.А. та засвідчено печаткою підприємства.

Згідно приписів ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.01.2020 між Комунальним підприємством «Комбінат шкільного харчування» Сєвєродонецької міської ради (далі - замовник) та Фізичною особою-підприємцем Бухонько Ліною Анатоліївною (далі - виконавець) було укладено договір про закупівлю товару № 38/2 (далі - договір).

За умовами п. 1.1. договору виконавець зобов`язується у 2020 році поставити замовнику товар згідно Єдиного закупівельного словника ДК 021:20-7 Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (борошно пшеничне вищого ґатунку, борошно пшеничне 1 сорту, борошно житнє, рис облущений, крупа гречана, крупа пшоняна, крупа пшенична, крупа манна), а замовник - прийняти і оплатити цей товар.

Найменування товару: борошно пшеничне вищого ґатунку, борошно пшеничне 1 сорту, борошно житнє, рис облущений, крупа гречана, крупа пшоняна, крупа пшенична, крупа манна (п. 1.2. договору).

У відповідності до п. 1.3. договору, кількість товару і ціна за одиницю, технічні вимоги визначається у Специфікації (додаток 1 до договору), яка є невід`ємною частиною договору.

За умовами п. 1.4. договору обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Згідно з п. 3.1. договору, ціна цього договору без ПДВ становить: 421400 грн 00 коп.

Розрахунки замовником проводяться протягом 15 календарних днів з дня поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п.4.1. договору).

В пункті 5.1. договору сторони визначили, що строк поставки товару: з моменту укладання договору до 31.12.2020 року.

Місце поставки товару: складське приміщення комунального підприємства «Комбінат шкільного харчування» Сєвєродонецької міської ради, 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, буд. 43 (п. 5.2. договору).

Приймання-здача товару згідно специфікації по кількості проводиться відповідно до товару супровідних документів та відповідно сертифікату якості (п. 5.5. договору).

Згідно з п. 6.1.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором (п. 7.1. договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2020 р., але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 10.1 договору).

Також, між сторонами за договором було підписано Специфікацію (додаток № 1 до договору) на загальну суму 421400 грн 00 коп. без ПДВ.

На виконання умов договору на закупівлю товару № 38/2 від 23.01.2020 позивач поставив відповідачу, а відповідач прийняв без зауважень товар на загальну суму 221628 грн 96 коп., що підтверджується расходними накладними, які містяться в матеріалах справи (№ 24442 від 23.01.2020 на суму 21200 грн 00 коп., № 24464 від 27.01.2020 на суму 8216 грн 00 коп., № 24470 від 30.01.2020 на суму 4900 грн 00 коп., № 24521 від 07.02.2020 на суму 21200 грн 00 коп., № 24533 від 12.02.2020 на суму 11000 грн 00 коп., № 24558 від 14.02.2020 на суму 21200 грн 00 коп., № 24561 від 17.02.2020 на суму 24397 грн 84 коп., № 24573 від 20.02.2020 на суму 21200 грн 00 коп., № 24603 від 27.02.2020 на суму 29416 грн 00 коп., № 24606 від 27.02.2020 на суму 10364 грн 80 коп., № 24630 від 02.03.2020 на суму 4900 грн 00 коп., № 24631 від 02.03.2020 на суму 11908 грн 00 коп., № 24643 від 06.03.2020 на суму 21200 грн 00 коп., № 24654 від 06.03.2020 на суму 6075 грн 72 коп., № 24668 від 11.03.2020 на суму 4450 грн 60 коп.).

В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання щодо повної оплати товару не виконав та розрахувався за поставлений товар частково в сумі 66516 грн 00 коп.

Так, 27.02.2020 позивачем було перераховано на рахунок позивача вартість поставленого товару на суму 55516 грн 00 коп. та 06.03.2020 - на суму 11000 грн 00 коп. Зазначене підтверджується банківською випискою з рахунку відповідача від 15.05.2020.

Таким чином, борг за поставлений товар складає 155112 грн 96 коп.

Крім того, наявність боргу та факт часткової оплати відповідачем отриманого товару підтверджується актом звіряння від 01.04.2020, складеним та підписаним позивачем та відповідачем.

Враховуючи те, що відповідач не в повному обсязі розрахувався за поставлений товар, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 155112 грн 96 коп.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 236 ГПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

За приписами ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Судом встановлено, що у період з 27.01.2020 по 11.03.2020 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 221628 грн 96 коп., що підтверджується расходними накладними, які містяться в матеріалах справи.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом особи, відповідальної за отримання товарно-матеріальних цінностей - ОСОБА_1 , яка діяла на підставі наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу від 11.08.2016 та посадової інструкції завідуючого складом КП «Комбінат шкільного харчування» Сєвєродонецької міської ради.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За умовами п. 4.1 договору, розрахунки замовником проводяться протягом 15 календарних днів з дня поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

З акту звірення розрахунків, який підписано з боку відповідача директором та головним бухгалтером, вбачається, що заборгованість станом на 01.04.2020 складає 155112 грн 96 коп.

Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідач свої зобов`язання в частині оплати вартості поставленого товару у встановлений договором строк в повному обсязі не виконав, позовні вимоги про стягнення з відповідача 155112 грн 96 коп. боргу обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Частиною 1 статті 75 ГПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, відзив на позов відповідача про визнання позову, а також те, що вказана дія не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач просить вирішити питання про розподіл судового збору. При цьому, позивач зазначає, що ним вже понесені витрати на сплату судового збору. Крім того, як зазначає позивач, він очікує понести витрати на оплату відрядних, а також транспортні витрати та витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно в сумі 10000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст 77 ГПК України).

За приписами ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

В даному випадку, матеріали справи свідчать про те, що позивач при поданні позову за платіжним дорученням № 243 від 21.05.2020 сплатив до Державного бюджету України судовий збір в сумі 2326 грн 70 коп. При цьому, доказів понесених позивачем інших судових витрат суду не було надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50 відсотків плаченого ним судового збору в розмірі 1163 грн 35 коп.

Решта сплаченого позивачем судового збору в сумі 1163 грн 35 коп. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд -

в и р і ш и в:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Бухонько Ліни Анатоліївни до Комунального підприємства «Комбінат шкільного харчування» Сєвєродонецької міської ради про стягнення 155112 грн 96 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Комбінат шкільного харчування» Сєвєродонецької міської ради (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вулиця Гоголя, буд. 43, ідентифікаційний код 32830931) на користь Фізичної особи-підприємця Бухонько Ліни Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 155112 грн 96 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1163 грн 35 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути Фізичній особі-підприємцю Бухонько Ліні Анатоліївні ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 1163 грн 35 коп., сплачений за платіжним дорученням № 243 від 21.05.2020.

Повернення судового збору здійснюється на підставі даного рішення, підписаного та засвідченого гербовою печаткою господарського суду.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп. 17.5 п. 17 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено - 06 липня 2020 року.

Суддя Є.А. Лісовицький