ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2020 р. Справа№ 910/12528/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Рівний Є.О., довіреність б/н від 13.04.20

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Карапетян А.Р., ордер серії АО №1001651 від 30.06.20

від третьої особи: не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Корора",

на рішення Господарського суду міста Києва від 15 січня 2020 року (повний текст складено 27.01.2020 р.)

у справі № 910/12528/19 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корора",

до: 1. Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шольц-Транс",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Держзакупівлі.Онлайн"

про визнання недійсними результатів торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. ТОВ "КОРОРА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) ПАТ "Комерційний банк "Надра", 2) ТОВ " Шольц-Транс " про визнання недійсними результатів торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу (а.с. 4-9, 85-87).

1.2. Позовні вимоги (з урахуванням заяви про зміну підстав позову) мотивовані тим, що відкриті торги (аукціон) не можуть вважатися такими, що відбулися якщо на участь у відкритих торгах зареєстровано лише одного потенційного покупця, набувач права вимоги не є банком або фінансовою установою, у паспорті торгів зазначено недостовірну інформацію про наявність справи про банкрутство щодо позичальника за кредитним договором.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 15 січня 2020 у справі №910/12528/19 в задоволенні позову відмовлено (а.с. 127-134).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. ТОВ "Корора" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить "скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі № 910/12528/19 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. Позивач зазначає, що в регламенті роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, затвердженому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 4387 від 28 вересня 2017 року відсутні норми яка б знімали обмеження щодо кількості учасників аукціону, з огляду на що позивач вважає, що висновок суду першої інстанції щодо кількості учасників аукціону ґрунтується на припущеннях.

4.2. Всупереч нормам Положення, публічний паспорт активу не містив інформації про судові справи, проте суд першої інстанції проігнорував дане порушення Положення, тобто не застосував норми Положення № 388, зокрема п. 1 розділу V, що підлягали застосуванню в даному випадку, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

4.3. Суд першої інстанції не застосував положення ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, адже відступлення права вимоги за кредитним договором на користь не фінансової установи суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк, фінансова установа.

4.4. Також позивач зазначає, що порушення його законних інтересів полягають у протиправній заміні іпотекодержателя, що безпосередньо стосується прав і законних інтересів позивача, як іпотекодавця.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Інші сторони правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2020 року, матеріали судової справи № 910/12528/19 разом з апеляційною скаргою ТОВ "Корора" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Корора" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі № 910/12528/19 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

6.3. 13.03.2020 ТОВ "Корора" звернулось з заявою про усунення недоліків апеляційної скарги.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Корора" на рішення Господарського суду міста Києва від 15 січня 2020 року у справі № 910/12528/19 та повідомлено учасників справи, що розгляд вказаної апеляційної скарги, відбудеться 21 квітня 2020 року.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 р. повідомлено учасників справи про те, що з метою запобігання поширення короно вірусної хвороби, призначений на 21.04.2020 р. розгляд справи - не відбудеться та те, що розгляд справи № 910/12528/19 за апеляційною скаргою ТОВ "Корора" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 призначено на 05.05.2020.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 02.06.2020 р.

6.7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 р. розгляд справи відкладено на 30.06.2020 р.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. У судовому засіданні 30 червня 2020 року представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

7.2. Представник відповідача-2 у судовому засіданні 30 червня 2020 2020 року надав пояснення, у яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

7.3. Представники відповідача-1 та третьої особи у судове засідання 30 червня 2020 не з`явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за ідентифікаторами 716 та 724.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов`язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників відповідача-1 та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідача-1 та третьої особи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Постановою Правління НБУ №83 від 05.02.2015 визнано ПАТ "Комерційний Банк "НАДРА" (далі - відповідач 1) неплатоспроможним та рішенням виконавчої дирекції Фонду №26 від 05.02.2015 з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, яка була продовжена до 05.06.2015 включно відповідно до рішення Фонду №85 від 23.04.2015.

8.2. Відповідно до постанови Правління НБУ №356 від 04.06.2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "НАДРА", виконавчою дирекцією Фонду №113 від 05.06.2015 "Про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку".

8.3. Рішенням виконавчої дирекції Фонду №2 від 05.01.2016 затверджено положення про комітет з питань організації продажу активів та делеговано вказаній особі повноваження виконавчої дирекції Фонду.

8.4. 11.07.2018 рішенням Фонду №1629 затверджені умови продажу активів відповідача-1, зокрема права вимоги за кредитною угодою №21/1/2004/840-Е/40 від 12.03.2004 та кредитним договором про надання кредитної лінії з вільним режимом кредитування №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007, укладеним ПАТ "КБ "Надра" із ЗАТ "Корвет".

8.5. Вказані кредитні договори забезпечені договором іпотеки від 09.10.2013 (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазуром Р.Л. та зареєстрований за №1283) укладеним між ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ "Корора" (далі - позивач), об`єктом іпотеки якого є нерухоме майно - майновий комплекс готелю "Алушта", загальною площею 7 400,8 кв.м., розташований за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Алушта, вул. Жовтнева, 50 (а.с. 17-22).

8.6. На офіційному веб-сайті Фонду розміщена інформація щодо проведення 06.11.2018 аукціону з продажу права вимоги за кредитною угодою №21/1/2004/840-Е/40 від 12.03.2004 та кредитним договором про надання кредитної лінії з вільним режимом кредитування №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007 разом з вимогами щодо забезпечення.

8.7. Вказаному активу (майну) виданий публічний паспорт активу та присвоєно номер лоту №F51GL29751 (а.с. 89, 90).

8.8. За результатами електронних торгів, проведених 06.11.2018, відповідача-2 визнано переможцем зазначеного аукціону з продажу вказаного лоту, про що був сформований протокол №UА-ЕА-2018-10-09-000001-b від 06.11.2018. Даний протокол підписано представником відповідача-2 (учасник та переможець електронних торгів), головою ради ТОВ "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН" (оператор, через електронний майданчик якого переможець набув право участі електронних торгах) та уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" відповідно (а.с. 23).

8.9. За результатом відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, проведених 06.11.2018, оформлених протоколом №UА-ЕА-2018-10-09-000001-b від 06.11.2018, складеного ТОВ "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН", 04.12.2018 банком відчужено за договором №21/1/2004/840-Е/40 та 25/5/2007/840-К/84 купівлі-продаду (відступлення прав) вимоги за кредитним договором на користь ТОВ "Шольц-Транс" права вимоги до позичальника за кредитною угодою №21/1/2004/840-Е/40від 12.03.2004 та кредитним договором про надання кредитної лінії з вільним режимом кредитування №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007, на забезпечення яких було укладено договір іпотеки (а.с. 25-26).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1 Оголошення про продаж права вимоги за кредитними договорами 21/1/2004/840-Е/40 та 25/5/2007/840-К/84 свідчить про те, що продаж відбудеться саме з "голландського аукціону".

9.2 За результатами електронних торгів, проведених 06.11.2018, відповідача-2 визнано переможцем зазначеного аукціону з продажу права вимоги за кредитною угодою №21/1/2004/840-Е/40 від 12.03.2004 та кредитним договором про надання кредитної лінії з вільним режимом кредитування №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007 разом з вимогами щодо забезпечення.

9.3 Позивач є іпотекодавцем за договором іпотеки від 09.10.2013, яким забезпечено виконаня зобов`язання боржника за кредитними договорами (№21/1/2004/840-Е/40 від 12.03.2004 та №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007).

9.4 Звертаючись із даним позовом позивач зазначає, що протиправна, на його думку, заміна іпотекодержателя стосується його інтересів як іпотекодавця.

9.5 Відповідно до положень ГК України та ГПК України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами за сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

9.6 При розгляді справи про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, у чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

9.7 В ст. 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

9.8 Дана норма кореспондується зі ст. 13 ГПК України, згідно з якою судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

9.9 Положення ст. 162 ГПК України містять вимоги щодо необхідності зазначення у позовній заяві вимог щодо предмета спору та їх обґрунтування. При цьому позовна заява, зокрема, повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

9.10 Наведене свідчить про те, що при зверненні до суду позивачу необхідно обґрунтувати в чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів, а також довести наявність цих порушень.

9.11 В даному випадку підлягає доведенню позивачем порушення його прав та законних інтересів в результаті проведення електронних торгів та укладеного на виконання їх результатів договору.

9.12 Зі змісту ч. 1 ст. 8 Конституції України випливає, що охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

9.13 Конституційний Суд України в своєму рішенні № 18-рп/2004 від 01.12.2004 роз`яснив, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Для розуміння поняття "охоронюваний законом інтерес" важливо врахувати й те, що конфлікт інтересів притаманний не тільки правовим і не правовим інтересам, а й конгломерату власне законних, охоронюваних законом і правом інтересів. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

9.14 Згідно зі ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

9.15 Натомість ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції позивач не надав доказів, які б свідчили про порушення його прав та законних інтересів в результаті проведення спірного аукціону (електронних торгів) та укладеного на його виконання договору, з огляду на що колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними результатів торгів та укладеного за результатами торгів договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги.

9.16 Враховуючи недоведеність наявності порушення результатами спірних торгів та договору прав та інтересів позивача, що є самостійною підставою для відмови у позові, колегія суддів зазначає про відсутність необхідності надавати оцінку відповідності процедури торгів нормам законодавства, а також дійсності спірного договору. Аналогічну правов у позицію викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 08.10.2019 р. у справі №916/2084/17.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Враховуючи те, що позивачем не обгрунтовано того, яким чином результати проведеного аукціону та укладення на виконання його результатів договору порушує, невизнає або оспорює його права чи інтереси як іпотекодавця за договором іпотеки колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів зазначає, що твердження скаржника про те, що ним пред`явлено позов з метою захисту його прав іпотекодержателя не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що позивачем факту порушення його прав не доведено.

11.2. Твердження скаржника про те, що придбання ТОВ "Шольц-Транс" права вимоги за кредитними договорами: 21/1/2004/804-Е/40 та 25/5/2007/840-К/84 суперечить ч.3 ст.512, ст.1054 ЦК України оскільки вказана особа не є фінансовою установою або спеціальною установою, яка має право на здійснення фінансових оперецій є безпідставними та спростовуються наступним.

Положення, а також Регламент, у чинній на момент проведення торгів редакції, не містять обмежень на участь у аукціоні за критерієм статусу його учасника, за виключенням недопущення до аукціону учасника, який є позичальником за кредитами договором та поручителя за укладеними договорами забезпечення.

Відповідно до п. 5.11 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 р. реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.11.2016 року № 2526 у пункті 5.11 главі 5 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 р. N 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.09.2012 р. за N 1581/21893, слова "між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок)" виключено.

З наведеного вбачається, що Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку до участі у відкритих торгах з продажу майна неплатоспроможного банку допускається участь будь-якої особи.

Глава 47 ЦК України регулює загальні положення про зобов`язання, зокрема, положення щодо порядку та підстави заміни сторін у зобов`язанні.

Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відступлення права вимоги (цесія) за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і оплатним.

У останньому випадку на відносини цесії розповсюджуються положення про договір купівлі-продажу, оскільки стаття 656 ЦК України передбачає, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Норми цивільного права не встановлюють суб`єктних обмежень як щодо договору купівлі-продажу права вимоги, так і до договору відступлення права вимоги, адже ці договори за своєю правовою суттю є цивільно-правовими зобов`язаннями сторін та не мають відношення до спеціальних галузей права, тож регулюються цивільним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №910/7038/17, а також в інших справах з аналогічним предметом спору, зокрема, у Постанові Верховного суду України від 20.05.2019 року у справі № 752/1183/16.

Крім того, відповідно до визначення договору купівлі - продажу, наведеному у ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру (ч. 3 ст. 656 ЦК України).

Як вбачається із аналізу спірного договору, він містить всі ознаки договору купівлі-продажу права вимоги, а тому договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги (не дивлячись на його назву) і є договором купівлі - продажу права вимоги.

Оскільки спірний договір про відступлення права вимоги є договором купівлі-продажу права вимоги, то він не може одночасно бути іншим договором, зокрема договором факторингу.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України договір факторингу передбачає, що, по-перше, фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, по-друге, що клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника).

Перша з цих умов означає, що за договором факторингу має надаватися позика або кредит. Друга з цих умов містить лише вказівку на відступлення вимоги, не зазначаючи можливих правових підстав відступлення грошової вимоги. Такі підстави зазначені у ст. 1084 ЦК України - грошова вимога може відступатися у зв`язку з її продажем клієнтом фактору або з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

За змістом ч. 2 ст. 1084 ЦК України фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов`язання одержати задоволення за рахунок грошової вимоги до боржника. Отже, договір факторингу в частині забезпечення вимог фактора відповідно до ст. 572 ЦК України передбачає заставу грошової вимоги до боржника.

Таким чином, за змістом чинного законодавства договір факторингу є складним договором, який обов`язково поєднує у собі, по-перше, елементи договору позики або кредитного договору, по-друге - елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги.

Договір, який не поєднує елементів договорів, зазначених вище, зокрема якщо відсутні елементи договору позики або кредитного договору, не є договором факторингу у розумінні чинного законодавства.

З чого вбачається, що для укладення договорів, подібних до спірного договору, покупець права вимоги не повинен обов`язково мати статус фінансової установи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 910/4618/18.

11.3. Твердження скаржника про зазначення у паспорті активу недостовірної інформації про порушення щодо ЗАТ "Корвет" справи про банкрутство спростовується тим, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі "Дані про перебування юридичної особи в процесі провадження у справі про банкрутство, санації" зазначено "02.09.2010 - порушено справу про банкрутство Підстава: за судовим рішенням про банкрутство Судове рішення: Судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи №5002-6/4194-2010 від 21.08.2010 Найменування суду: Господарський суд АР Крим".

11.4. Відповідно до п. 2 Розділу VI Положення №388 від 24.03.2016 продаж активів (майна) банку, що ліквідується, на відкритих торгах (аукціоні) може проводитися в електронній формі, у тому числі через ЕТС.

Згідно з п. 1 розділу V вказаного Положення протягом п`яти робочих днів після прийняття рішення Фонду щодо затвердження умов продажу активу(ів) (майна) банк на своєму веб-сайті і Фонд на своєму офіційному веб-сайті оприлюднюють публічні паспорти активів (майна) та паспорти відкритих торгів (аукціонів) за формою та структурою інформації, визначеними у додатках 7 - 16 до цього Положення.

Згідно з розділом ІІ Положення публічний паспорт активу (майна) - це сукупність інформації щодо активів (майна) банку, що ліквідується, яка оприлюднюється з метою залучення якомога більшої кількості потенційних покупців з урахуванням вимог Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Закону України "Про захист персональних даних".

Додаток 9 Положення №388 від 24.03.2016 передбачає складові публічного паспорту активу (майна), а саме: найменування банку; основні дані за кредитом; стан претензійно-позовної роботи та роботи щодо стягнення заборгованості; інформацію щодо забезпечення кредиту, у тому числі опис застави забезпечення (без зазначення найменування/прізвища, ім`я та по батькові, місцезнаходження/місця проживання, фінансового стану, крім стадії банкрутства або санації); інформацію про наявність поручителів, у тому числі майнових поручителів; інші чинники, що впливають на якість активу кредиту (його забезпечення), у тому числі місце надання / місцезнаходження предмета застави.

Отже, зі змісту пункту 9 вказаного Положення вбачається, що у публічному паспорті активу зазначається стисла інформація щодо активу, який виставляється на продаж.

Як вбачається з публічного паспорту лоту №F51GL29751, за яким на продаж було виставлене право вимоги відповідача-1 за кредитною угодою №21/1/2004/840-Е/40 від 12.03.2004 та кредитним договором про надання кредитної лінії №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007, що забезпечувалось договором іпотеки від 09.10.2013, містило інформацію щодо порядку участі у відкритих торгах (аукціону) по зазначеному об`єкту нерухомого майна, інформацію про вибраний спосіб та порядок продажу.

В оголошенні були зазначені всі передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відомості, а саме: спосіб продажу, номер лота, найменування активу, початкова ціна продажу лоту, суму гарантійного внесену, час проведення аукціону та місце проведення.

Крім того в оголошенні зазначено про можливість ознайомлення з активом (об`єктом продажу) та вказано відповідні контакті телефони.

Вказане свідчить про те, що інформаційне повідомлення містило інформацію щодо можливості ознайомлення з майном та не позбавляло потенційних покупців права звернутись до Фонду з метою проведення огляду майна та уточнення всієї необхідної інформації.

Враховуючи викладене та те, що інформація має короткий опис, у випадку зацікавлення потенційні покупці даного лоту мали можливість звернутися до Фонду з метою отримання більш детальної інформації щодо нього.

В той же час, чинне законодавство України не містить обов`язкових вимог щодо звернення зацікавлених осіб стосовно об`єкту продажу на відкритих торгах до осіб з метою отримання висновку стостовно комерційної привабливості за публічним паспортом активу.

Окрім того, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а підприємництво, в свою чергу, це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, саме на учасника аукціону (яким позивач не є) покладається обов`язок і право здійснити самостійну, на власний розсуд оцінку привабливості об`єкта продажу (здійснити збір та оцінку і додаткової інформації) та прийняти рішення про участь чи не участь в аукціоні. За таких обставин, відповідальність за прийняття рішення про не участь в аукціоні (і всі ризики такого рішення) покладається саме на учасника аукціону.

11.5. За п. 1 розділу VI Положення № 388 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується: основні засоби; майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу; майно банку, щодо обороту якого встановлено обмеження; дебіторська заборгованість; права вимоги. Права вимоги - це права вимоги боргу за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання таких вимог.

Відповідно до п. 2 рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізисних осіб від 20.07.2017 № 3117 "Про пілотний проект щодо реалізації активів (майна) банків, що ліквідуються, шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції" вирішено встановити, що в рамках Пілотного проекту здійснюється реалізація активів (майна) банків, що ліквідуються, відповідно до Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 р. № 388, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.04.2016 р. за № 606/28736 (у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.05.2017 р. № 1872), з урахуванням таких особливостей: 1) для цілей Пілотного проекту: закритою ціновою пропозицією слід вважати суму коштів, намір та можливість сплати якої власноруч декларується учасником. Розмір закритої цінової пропозиції не може бути меншим за ціну лоту, яка діяла в момент зупинки автоматичного покрокового зниження ціни лоту, право на внесення якої надається учасникам протягом періоду, встановленого в рішенні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження умов продажу активу (майна)/пулу активів (майна) банку(ів) (далі - рішення Фонду щодо умов продажу). Розмір закритих цінових пропозицій оприлюднюється після завершення періоду їх подання; кроком аукціону слід вважати дисконт, розмір та час застосування якого затверджені рішенням Фонду щодо умов продажу, на який під час відкритих торгів (аукціону) автоматично і поступово здійснюється зниження початкової (стартової) ціни оголошеного до продажу лота протягом періоду проведення відкритих торгів (аукціону) до моменту досягнення мінімальної ціни оголошеного до продажу лота або до моменту здійснення ставки учасником, а також надбавку, розмір якої затверджений рішенням Фонду щодо умов продажу та на яку мінімально цінова пропозиція учасника, що зробив ставку, повинна перевищувати розмір найвищої закритої цінової пропозиції під час періоду внесення цінової пропозиції учасником, що зробив ставку; ціновою пропозицією слід вважати суму коштів, намір та можливість сплати якої власноруч декларується учасником. Право на внесення цінової пропозиції надається учаснику, що зробив ставку, протягом періоду, встановленого в рішенні Фонду щодо умов продажу. Розмір цінової пропозиції повинен перевищувати не менше ніж на один крок розмір найвищої закритої цінової пропозиції, поданої іншим учасником протягом періоду, встановленого в рішенні Фонду щодо умов продажу.

Положень щодо мінімальної кількості учасників такого аукціону - рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізисних осіб від 20.07.2017 № 3117 не містить.

11.6. Крім того, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб рішенням виконавчої дирекції № 4387 від 28.09.2017 р. затвердив Регламент роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються, який розроблений в т.ч. відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.07.2017 № 3117.

Вказана норма є спеціальною нормою, яка регламентує проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту.

Зазначений Регламент не містить обмежень щодо мінімальної кількості учасників аукціону, а також необхідності формування протоколу про те, що аукціону не відбувся у випадку участі тільки одного учасника при проведенні аукціону такого типу. За цією моделлю аукціон буде вважатися таким, що відбувся, якщо участь у ньому візьме хоча б один учасник, який зробить ставку. При цьому, приєднатися до торгів можна навіть у день аукціону після його початку.

Слід зазначити, що Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 388 від 24.03.2016 р., на яке посилається позивач, регламентує проведення класичного аукціону, а не аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту ("голландського аукціону"), саме який було проведено 06.11.2018 р. та результати якого оспорює позивач.

Отже, твердження позивача, що відкриті торги не можуть вважатися такими, що відбулися, якщо для участі у відкритих торгах (аукціону) було зареєстровано лише одного потенційного покупця (учасника) є такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції у вказаній частині.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Позивачем не доведено того, що внаслідок проведення спірного аукціону та укладення договору про відступлення права вимоги порушено його права, як іпотекодавця, щодо заміни кредитора у зобов`язанні.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.3. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. ст. 79 ГПК України).

13.5. Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.6. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.7. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.8. Відповідно до статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

13.9. Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

13.10. Частинами 1, 2, 3 статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд гарантування приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл. Майно банку, що включається до ліквідаційної маси, підлягає оцінці Фондом у порядку, встановленому Фондом гарантування. Перелік майна банку, що підлягає оцінці суб`єктами оціночної діяльності, встановлюється Фондом гарантування. Для проведення оцінки майна Фонд має право залучати суб`єктів оціночної діяльності з оплатою їх послуг за рахунок ліквідаційної маси банку.

13.11. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

13.12. Згідно із ч. 6 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" майно (активи) банку або кількох банків може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках). Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

13.13. Так, Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від №388 від 24.03.2016, визначений Порядок організації продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується (далі - Положення в редакції на час спірних правовідносин).

13.14. Пунктом 1 Розділу VI Положення передбачено, що на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується: основні засоби; майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу; майно банку, щодо обороту якого встановлене обмеження; дебіторська заборгованість; право вимоги.

13.15. Згідно з п. 5.11 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від №2 від 05.07.2012 (у чинній станом на момент проведення тпірних торгів редакції), реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду матеріалів справи:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

15.1. Рішення Господарського суду міста Києва від 15 січня 2020 року у справі №910/12528/19 залишити без змін.

15.2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корора" на рішення Господарського суду міста Києва від 15 січня 2020 року у справі №910/12528/19 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корора" на рішення Господарського суду міста Києва від 15 січня 2020 року у справі №910/12528/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15 січня 2020 року у справі №910/12528/19 залишити без змін.

3. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Корора".

4. Справу № 910/12528/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 01.07.2020 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова