ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" липня 2020 р. Справа № 924/519/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця Онищук Ганни Петрівни м. Хмельницький

до фізичної особи-підприємця Замялого Дмитра Володимировича м. Хмельницький

про стягнення 31211,66 грн. основної заборгованості та 43,20 грн. 3% річних

за участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

встановив: фізична особа-підприємець Онищук Ганна Петрівна звернулась до господарського суду Хмельницької області з позовом до фізичної особи-підприємця Замялого Дмитра Володимировича м. Хмельницький про стягнення 31211,66 грн. основної заборгованості та 43,20 грн. 3% річних.

В обґрунтування позову вказує на порушення відповідачем встановленого договором купівлі-продажу від 02.04.2020р. обов`язку оплати кондитерських виробів протягом визначеного договором строку, посилається на положення ст.ст.11,509,530,626,627,628,629,610,612,625 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву (вх.№05-22/5622/20 від 06.07.2020р.) у якій просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та його уповноваженого представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Звертає увагу на те, що на момент подання даної заяви фізична особа-підприємець Замялий Дмитро Володимирович не здійснив жодної оплати за договором купівлі-продажу від 02.04.2020р.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав.

Від управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання надійшло повідомлення (вх.№05-22/5644/20 від 06.07.2020р.) про те, що громадянин Замялий Д.В. ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.01.2017р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвали суду від 06.05.2020, від 14.05.2020, від 20.05.2020 надсилались відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

02.04.2020р. між фізичною особою - підприємцем Онищук Г.П. (продавець) та Фізичною особою-підприємцем Замялим Д.В. (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця кондитерські вироби, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити їх на умовах даного договору. (п.1.1 договору).

У відповідності до п. 2.1 договору продавець постачає кондитерські вироби на підставі замовлення покупця.

Кількість та асортимент кондитерських виробів, що передається покупцю, узгоджується між сторонами та зазначаються у накладних, що виписуються продавцем, при цьому термін реалізації кондитерських виробів не перевищує 2/3 строку. (п.2.3 договору).

Згідно п.2.4 договору датою відпуску кондитерських виробів є дата, вказана на накладних на відвантаження, які одночасно можуть бути рахунком для оплати одержаної продукції, в разі відстрочки платежу. Кондитерські вироби вважаються поставленими і одержаними покупцем відповідно до відмітки в накладній про їх отримання особою, зазначеною в довіреності покупця.

У відповідності до п. 3.2 договору оплата за кондитерські вироби здійснюється на протязі 10 календарних днів з моменту отримання товару.

Порядок оплати: розрахунки за отримані кондитерські вироби здійснюються готівкою або у безготівковому порядку шляхом перерахування належної суми на розрахунковий рахунок продавця (п.3.3 договору).

У зв`язку з утворенням заборгованості згідно договору купівлі-продажу від 02.04.2020р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 31211,66 грн. основної заборгованості та 43,20 грн. 3% річних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, 02.04.2020р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу відповідно до змісту якого позивач зобов`язується поставити та передати у власність фізичної особи-підприємця Замялого Дмитра Володимировича кондитерські вироби, а останній зобов`язується прийняти їх та оплатити на умовах даного договору.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 02.04.2020р. позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 31211,66 грн., що підтверджується накладною №200340 від 03.04.2020р. на суму 13328,93 грн., №200341 від 03.04.2020р. на суму 10936,23 грн., №200342 від 08.04.2020р. на суму 6946,50 грн.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів оплати заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи прострочення відповідачем грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу, позивач просить стягнути нараховані на підставі ст. 625 ЦК України 43,20 грн. 3% річних обрахованих за період з 14.04.2020р. по 30.04.2020р.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При перерахунку заявлених до стягнення 3% річних, суд дійшов до висновку, що правомірним є нарахування 40,72 грн. (за період з 14.04.2020р. по 18.04.2020р. визначено 5 дн., за період з 19.04.2020р. по 30.04.2020р. визначено 13 дн., проте правильним є 12 дн. ), а тому в частині стягнення 2,56 грн. 3% річних слід відмовити.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 31211,66 грн. основного боргу та 40,64 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у зв`язку з частковим задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця Онищук Ганни Петрівни м.Хмельницький до фізичної особи-підприємця Замялого Дмитра Володимировича м. Хмельницький про стягнення 31211,66 грн. основної заборгованості та 43,20 грн. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Замялого Дмитра Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи -підприємця Онищук Ганни Петрівни ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) 31211,66 грн. (тридцять одна тисяча двісті одинадцять гривень 66 коп.) основного боргу, 40,64 грн. (сорок гривень 64 коп.) 3% річних, 2101,83 грн. (дві тисячі сто одна гривня 83 коп.) витрат по судовому збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя І.В. Грамчук

Віддруковано у 5 примірниках: 1- до справи, 2 -3- позивачу ( АДРЕСА_3 ), адвокату Керницькій О.В. ( АДРЕСА_4 ), 4-5- відповідачу ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_5 ).

Надіслати усім рекомендованим листом з повідомленням про вручення.