УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

30.06.2020Справа № 910/8750/20

За позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Єжи Ґедройця, 5)

про стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач) про стягнення збитків у розмірі 1 058, 13 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що на його адресу вагоном по залізничній накладній № 40662934 надійшов вантаж - вугілля кам`яне бітумінозне марки «Ж (0-100)». Даний вагон, як вказує позивач, до відправки мав вагу 63, 40 тон, однак після прибуття вагону на станцію Авдіївка було проведено комісійне перевантажування маси вантажу та встановлена вагова нестача - 850 кг, про що було складено комерційний акт.

Позовні вимоги обґрунтовані заподіянням збитків позивачу у вигляді вартості втраченого майна, а саме відсутнього вугілля бітумінозного марки «Ж (0-100)», внаслідок допущення відповідачем незбереження перевезеного вантажу.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В процесі розгляду справи суд, відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частинами 1-2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (частина 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановлено судом, позивачем в якості доказів, наданих на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, долучено копії документів, складених іноземною мовою (російська) без будь-якого їх перекладу.

Згідно з частиною 1 статті 10 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

За приписами частини 1 статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Відповідно до статті 10 Конституції України та статті 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 р. (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

Згідно зі статтею 79 Закону України "Про нотаріат", нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

З викладеного суд приходить до висновку, що при зверненні із позовною заявою позивачем разом із документами, які викладені іноземною мовою, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади цих додатків державною мовою для належної їх оцінки судом як доказів, зокрема, і на стадії вирішення питання про підставність відкриття провадження у справі.

Проте, заявником разом із позовною заявою подано копії документів, викладені іноземною мовою без їх належним чином засвідчених перекладів, а саме: зазначена у додатках до позовної заяви завірена копія договору № 0103/11606 з додатками та розрахунок суми позову.

Пунктом 6 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява має містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Суд зазначає про необхідність вказання таких відомостей, оскільки у поданій позовній заяві такі відомості не містяться.

Згідно з частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» без руху.

2. Встановити позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду нотаріально засвідченого перекладу на українську мову договору № 0103/11606 з додатками;

- подання до суду нотаріально засвідченого перекладу на українську мову розрахунку суми позову або розрахунку суми позову, складеного українською мовою;

- зазначення відомостей згідно з п. 6, 7 ч. 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 30.062020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко