ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

01 липня 2020 року № 903/475/20

Суддя господарського суду Волинської області Шум М.С., розглянувши матеріали

за позовом: Заступника військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, КЕВ м. Володимир-Волинський

до відповідача: Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський

про стягнення 76 724,68 грн.

Встановив: Заступника військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, КЕВ м. Володимир-Волинський про стягнення 150 808 грн. 55 коп. заборгованості за надані послуги з тепло-водопостачання та електричної енергії та 2 262 грн. 13 коп. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору..

На обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на порушення відповідачем умов визначених договорів в частині своєчасного виконання взятих на себе зобов`язань по оплаті спожитої електричної енергії, отриманих послуг по опаленню та послуг з постачання холодної води та водовідведення.

Ухвалою суду від 23.06.2020р. роз`єднано позовні вимоги Заступника військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення 70 143,37 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. та 76 724,68 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р. в самостійні судові провадження з присвоєнням інших єдиних унікальних номерів справ. Пунктом 2 ухвали суду від 23.06.20р. виділено у самостійне провадження позовну вимогу Заступника військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення 3 940,50 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 31.12.2013р., судовий розгляд якої здійснювати у межах справи №903/372/20.

Частиною 6 статті 173 ГПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Судом встановлено, що подана позовна заява про стягнення 76 724,68 грн. заборгованості не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відтак, судом засвідчується, що позивачем в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що з 01.01.2020р. прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 2 102,00 грн.

Відтак, розмір судового збору за розгляд даної позовної заяви в господарському суді становить 2 102,00 грн.

Суд зауважує, що прокурор звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 150 808 грн. 55 коп. заборгованості, в тому числі 3 940,50 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 31.12.2013р., 70 143,37 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. та 76 724,68 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р., які в подальшому ухвалою суду від 26.06.2020р. роз`єднано в самостійні провадження, до матеріалів справи долучив оригінал платіжного доручення №394 від 14.05.2020р. про сплату судового збору на суму платежу 2 262,13грн., що становить 1,5 відсотка від заявленої до стягнення з відповідача суми.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що прокурором на підставі вищевказаного платіжного доручення були оплачені вимоги про стягнення з відповідача 3 940,50 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 31.12.2013р. в розмірі 2 102,00 грн., частково вимога про стягнення 70 143,37 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. на суму 160,13 грн., а щодо вимоги про стягнення 76 724,68 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р. оплата судового збору відсутня.

Отже, платіжне доручення №394 від 14.05.2020р. (з огляду на неповноту сплаченої суми) не являється належним доказом оплати судового збору у встановленому розмірі за позовною заявою Заступника військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення 76 724,68 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р.

Відтак, позовна заява Заступника військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення 76 724,68 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р. підлягає залишенню без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За визначених обставин суд вважає, що при зверненні до суду із заявою про усунення недоліків позовної заяви прокурору слід доплатити в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. за вимогу про стягнення 76 724,68 грн.

Тобто, позовна заява на підставі ст.174 ГПК України підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Додатково суд зауважує, що підпунктом 3 пункту 11 ч.1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, внесено зміни, зокрема, до Господарського процесуального кодексу України, а саме: розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

З огляду на вищевказане, та беручи до уваги факт, що продовження строків для усунення недоліків не може бути меншим, ніж строк карантину, заявник зобов`язаний подати до суду докази усунення встановлених при поданні заяви недоліків не пізніше 10 календарних днів після закінчення строку дії карантину.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ухвалив:

1. Позовну заяву Заступника військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення 76 724,68 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р. - залишити без руху.

2. Позивачу впродовж 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути встановлені недоліки та надати суду докази доплати в дохід Державного бюджету України судового збору на суму 2 102,00 грн.

3. Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і підлягає поверненню згідно з п.5 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 01.07.2020р.

Суддя М. С. Шум