ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" червня 2020 р. Справа № 921/681/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

Плотніцький Б.Д.

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооптима» (надалі ТзОВ «Агрооптима») б/н від 07.05.2020 (вх. № ЗАГС 01-05/1640/20 від 14.05.2020)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.03.2020 (суддя Андрусик Н.О., повний текст складено 20.03.2020)

у справі №921/681/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни (надалі ФОП Семера В.А.), м. Одеса

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ткачика Василя Івановича (надалі ФОП Ткачик В.І.), с. Шупарка, Борщівський район, Тернопільська область

про стягнення 132 000,00 грн боргу

за участю учасників справи:

від скаржника: не з`явився

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ФОП Семера В.А. звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ФОП Ткачика В.І. про стягнення 132 000,00 грн боргу на підставі договору поставки №05-03-18/13 від 05.03.2018, посилаючись на не проведення відповідачем розрахунків за отриманий товар (стрічку крапельну та добрива).

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.03.2020 (суддя Андрусик Н.О.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ФОП Ткачика В.І. на користь ФОП Семери В.А. 132 000,00 грн боргу та 1 980,00 грн судового збору (а.с. 15-23 том І).

Приймаючи рішення, місцевий господарський виходив з того, що матеріалами справи, а саме наявними у справі первинними документами, які оформлені належним чином та складені на виконання господарських операцій за договором від 05.03.2018, підтверджується укладення та виконання договірного обов`язку ФОП Семерою В.А. щодо передачі відповідачу товару - стрічки крапельної «AquaPlus» 8-10-1000 та добрив «Smart Grow» ALHUM, загальною вартістю 132 000,00 грн. Зазначений у накладній без номеру від 05.03.2018 товар по якості, кількості, ціні, асортименті, прийнято покупцем - ФОП Ткачиком В.І. без зауважень та будь яких застережень, про що свідчить підпис особи про його отримання. Справжність підпису покупця - ФОП Ткачика В.І. на договорі поставки від 05.03.2018 та видатковій накладній від 05.03.2018 додатково підтверджено Висновком №7/8/20-22 від 19.02.2020 експерта Тернопільського відділення Київського НДІСЕ Заблоцького І.Є. за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів, відтак, доводи відповідача про не підписання договору та накладної, не отримання ним товару, спростовуються вищенаведеними документами. Також судом не взято до уваги як преюдиційність посилання відповідача на матеріали господарської справи №921/157/19, в якій йшлося про не підписання договору від 05.03.2018 з боку позивача, оскільки дана обставина судом не розглядалася, не досліджувалася та їй не надавалася оцінка, так як у видачі судового наказу було відмовлено. Зазначено, що за нормами ГПК України в наказному провадженні судом спір не розглядається та не вирішується по суті. Враховуючи вищенаведене та відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання ФОП Ткачиком В.І. своїх зобов`язань щодо оплати отриманого товару, суд визнав позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Агрооптима» оскаржило його в апеляційному порядку. В обґрунтування права на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що він не був учасником справи № 921/681/19, однак, вважає, що оскаржуване рішення безпосередньо впливає на його права та інтереси, як виробника продукції (крапельної стрічки «AQUA PLUS» та добрива SmartGrow ALHUM). На підтвердження чого долучив до матеріалів апеляційної скарги Свідоцтво на знак для товарів та послуг №187582 від 25.06.2014 «Smartgrow», Свідоцтво на знак для товарів та послуг №205959 від 25.11.2015 «ALHUM», Свідоцтво на знак для товарів та послуг №188377 від 10.07.2014 «AQUA PLUS» та Патент на промисловий зразок №27068 від 10.06.2014 «стрічка для системи краплинного зрошення «Аква Плюс». Зазначені Свідоцтва та Патент, на думку ТзОВ «Агрооптима», гарантують йому контроль за кількістю виготовленої продукції. Відтак, будучи виробником продукції, яка є предметом договору поставки товару №05-03-18 від 05.03.2018, скаржник стверджує, що ФОП Семера В.А. не могла продати такий товар ФОП Ткачику В.І., оскільки не мала такого товару у своєму господарському обороті та взагалі в наявності. Спірний товар не реалізовувався для перепродажу, а вироблявся та продавався лише на замовлення споживача, яким позивач не являвся. Відтак, товариство вважає, що позивач своїми діями (незаконним вимаганням грошових коштів з відповідача, на підставі фіктивного договору, за товар, якого у позивача не могло бути) порушила його ділову репутацію та завдала збитки ТзОВ «Агрооптима». Встановлення фактів при розгляді апеляційної скарги в рамках розгляду даної справи, будуть преюдиційними та нададуть скаржнику можливість в подальшому звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, як власника Свідоцтв та Патенту. В зв`язку з чим, керуючись Законом України «Про охорону прав на промислові зразки», Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», ТзОВ «Агрооптима» просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення першої інстанції, прийняти нове, яким в позові відмовити.

Скаржник явку уповноваженого представника в судове засідання 30.06.2020 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання 30.06.2020 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. У відзиві на апеляційну скаргу проти доводів скаржника заперечив, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (зареєстрований в канцелярії суду за вх №01-04/3662/20 від 19.06.2020).

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 30.06.2020 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. У відзиві на апеляційну скаргу з доводами апеляційної скарги ТзОВ «Агрооптима» погоджується повністю (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/3845/20 від 26.06.2020).

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження слід закрити, виходячи з такого.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм ГПК України.

Статтею 17 ГПК України надано право учасникам справи, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Приписами ч.1 ст.254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Таким чином, положеннями господарського процесуального законодавства визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

У контексті зазначеного, за приписами процесуального законодавства, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема апеляційної скарги.

В даному випадку колегія суддів звертає увагу на те, що на відміну від оскарження судового рішення сторонами у справі, не залучена до участі у справі особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку ст. 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо зазначено про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції повинен з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Наведений висновок викладений у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112 та від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16.

Отже, першочергово необхідно з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права, обов`язки та інтереси скаржника ТзОВ «Агрооптима», а у випадку встановлення, що права апелянта оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає зміст (предмет) і підставу позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, що тягнуть за собою певні правові наслідки.

У справі, яка розглядається, предметом спору є стягнення 132 000,00 грн основного боргу за поставлений товар на підставі договору поставки товару № 05-03-18/13 від 05.03.2018, укладеного між ФОП Семерою В.А. та ФОП Ткачиком В.І.

За змістом статей 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Саме зазначений договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у сторін спору.

Тобто, під час розгляду справи № 921/681/19, господарським судом досліджувалося питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення заявленої суми з відповідача на користь позивача, з врахуванням та оцінкою в сукупності доказів поданих як позивачем так і відповідачем в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Натомість ТзОВ «Агрооптима» не є стороною договору поставки товару № 05-03-18/13 від 05.03.2018 та учасником спірних правовідносин.

З аналізу умов договору, який укладений між ФОП Семерою В.А. та ФОП Ткачиком В.І. з врахуванням вимог ст.ст. 627, 628 ЦК України, не вбачається, що на ТзОВ «Агрооптима» було покладено певні права та обов`язки.

Західним апеляційним господарським судом встановлено, що ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.03.2020 у справі №921/681/19 не містять жодних суджень чи висновків суду саме про права та обов`язки скаржника - ТзОВ «Агрооптима» як власника Свідоцтв та Патенту.

Відтак, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржуваним рішенням не вирішувались питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТзОВ «Агрооптима», а здійснювалось дослідження обставин із господарських правовідносин, які склалися між сторонами договору поставки товару від 05.03.2018, стороною якого апелянт не є.

Покликання скаржника в апеляційній сказі на порушення його майнових прав інтелектуальної власності та відповідно встановлені в процесі розгляду скарги обставини можуть слугувати в подальшому (майбутньому) підставою для звернуся до суду за захистом своїх прав, колегія суддів вважає, що дані твердження не є тими критеріями, які би підтверджували наявність правового зв`язку між скаржником та сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням станом на момент винесення оскаржуваного рішення суду.

В даному випадку колегія суддів звертає увагу на те, що ТзОВ «Агрооптима» не позбавлене права звернуся до суду за захистом своїх прав в окремому провадженні. Тобто, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Таким чином, скаржником при зверненні з апеляційною скаргою, не було доведено, що суд ухвалив рішення про його права, інтереси та (або) обов`язки.

Враховуючи, що цей спір не відноситься до правовідносин у сфері захисту прав інтелектуальної власності, та з огляду на відсутність порушення оскаржуваним рішенням суду прав та інтересів скаржника, колегія суддів не вбачає необхідності надавати оцінку видатковим накладним та договорам, які долучені до апеляційної скарги, оскільки вони не стосуються даного господарського спору.

Відповідно, подані ТзОВ «Агрооптима» до суду клопотання про витребування доказів та про проведення судової економічної експертизи судом залишаються без розгляду.

При розгляді даної справи, апеляційний господарський суд керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 р. у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Згідно п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження у даній справі за апеляційною скаргою ТзОВ «Агрооптима» поданої на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.03.2020 у справі №921/681/19, оскільки таким судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки вказаного товариства не вирішувалися.

Керуючись, ст.ст. 234, 235, 264, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1. Закрити апеляційне провадження по перегляду апеляційної скарги ТзОВ «Агрооптима» б/н від 07.05.2020 (вх. № ЗАГС 01-05/1640/20 від 14.05.2020) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.03.2020 у справі № 921/681/19.

2. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та з урахуванням положень ст. 287 ГПК України може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Г.Т. Кордюк

Б.Д. Плотніцький