УХВАЛА

08.07.2020Справа № 910/9058/20

за позовом Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паровоззз"

про стягнення 43 794,99 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники: без виклику

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРОВОЗЗЗ" про стягнення 43794,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати роялті за використання в комерційній діяльності музичних творів на підставі договору №КБР-КИ18/03/02/11 від 18.03.2011, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 34000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 3054,81 грн., 3% річних у розмірі 1572,01 грн., пеню у розмірі 5168,17 грн.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, у прохальній частині позову позивач просить суд здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки у справі №910/9058/20 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи норми п. 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України та клопотання позивача, суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

02.07.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про відмову від позову та заява про повернення 50% сплаченого судового збору.

Розглянувши вказані заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Згідно з ч. 2 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Частиною 5 статті 191 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до частини 3 статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Дослідивши вказану заяву, суд доходить висновку, що відмова від позову не суперечить інтересам позивача, така заява підписана уповноваженим представником позивача - адвокатом Сербуль О.Ю. на підставі Довіреності № б/н від 15.04.2020, відтак суд вважає за необхідне прийняти відмову від позову.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Так, позивачем було подано заяву, у якій він просить повернути 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову у даній справі.

Частина 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З матеріалів справи № 910/9058/20 встановлено, що при зверненні з позовною заявою у справі до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 788 від 18.06.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складав 2102 гривні.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, з огляду на встановлення обставин сплати судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. за подання позовної заяви у справі, провадження у якій підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, така сума у розмірі 1051 грн. 00 коп. (50 % від 2102 грн.) підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ч. 2 ст. 123, ч. 1 ст. 130, ст. 191, п. 4 ч. 1 ст. 231, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову позивача - Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" від позову.

2. Закрити провадження у справі № 910/9058/20.

3. Повернути Приватній організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 23, офіс 1016; ідентифікаційний код: 37396233) з Державного бюджету України частину (50%) судового збору у розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одну) грн 00 коп., сплаченого за платіжним дорученням № 788 від 18.06.2020 (оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи № 910/9058/20).

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева