ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 справа № 914/611/20

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", м. Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Акціонерної страхової компанії "Скарбниця", м. Львів

про стягнення 26 572, 20 грн.

Суддя Мороз Н.В. при секретарі Банзулі М.С.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Ткачук Т.А. - адвокат

Хід розгляду спору:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до господарського суду Львівської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія "Скарбниця" про стягнення 26 572, 20 грн.

Ухвалою суду від 16.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 14.04.2020.

26.03.2020 на адресу суду надійшов відзив вх.№13760/20, згідно якого відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

06.04.2019 на адресу суду надійшло клопотання вх.№15275/20 позивача, відповідно до якого позов підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати без участі його повноважного представника.

В судове засідання 14.04.2020 позивач явки повноважного представника не забезпечив.

Представник відповідача в судове засідання 14.04.2020 не з`явився.

Ухвалою суду від 14.04.2020 розгляд справи відкладено на 28.04.2020, для надання можливості позивачеві надати суду письмові пояснення щодо заперечень відповідача.

В судове засідання 28.04.2020 представники сторін не з`явилися, позивач повторно не виконав вимоги ухвали суду від 14.04.2020.

Ухвалою суду від 28.04.2020 розгляд справи відкладено на 19.05.2020 у зв`язку з впровадженням карантинних заходів для запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19.

В судове засідання 19.05.2020 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою суду від 19.05.2020 розгляд справи по суті відкладено на 30.06.2020.

05.06.2020 через канцелярію суду представником відповідача подано пояснення, згідно яких долучив до матеріалів справи докази відправлення позивачу запиту від 26.06.2018 №248.

09.06.2020 на адресу суду від представника позивача надійшли пояснення, відповідно до яких позов підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.

30.06.2020 в судове засідання представник позивача не з`явився.

Представник відповідача 30.06.2020 в судове засідання з`явився, проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Cуд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає за необхідне вирішити спір по суті у даному судовому засіданні.

Правова позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася 20.12.2017 за участю транспортних засобів Toyota Hilux, д/н НОМЕР_1 , водій - ОСОБА_1 (ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» - власник автомобіля) та Volkswagen Polo, д/н НОМЕР_2 , водій - ОСОБА_2 (власник автомобіля ОСОБА_3 ), цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Приватному акціонерному товаристві - Акціонерна страхова компанія "Скарбниця" згідно полісу АК №001275632, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" складено страховий акт по договору страхування №АХА2356962 від 01.02.2018, визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 27572,20 грн та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням №418189 від 02.02.2018. Направлена відповідачу заява вих.№СУ/004761/3 від 16.05.18, яка залишена останнім без задоволення.

У зв`язку з відшкодуванням завданої шкоди, позивач звернувся до ПАТ "Акціонерна страхова компанія "Скарбниця" як до страховика полісу обов`язкової цивільно-правової відповідальності винуватця ДТП з претензію про відшкодування завданої шкоди в розмірі 26572,20 грн (27572,20 грн - 1'000,00 грн (франшиза).

У письмових поясненнях (вх.№19299/20 від 09.06.2020) позивач зазначив, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків. Вважає, що наявність рахунку-фактури та платіжного доручення є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Правова позиція відповідача.

У відзиві (вх.№13760/20 від 26.03.2020) на позовну заяву відповідач зазначив, що 29.05.2018 року на адресу ПрАТ АСК "Скарбниця" надійшла заява про виплату страхового відшкодування від позивача на суму 27572,20 грн, однак звіту про оцінку вартості збитків не надавалось. На думку відповідача, сума відшкодування є необґрунтованою та завищеною, оскільки даний автомобіль експлуатується більше 5 років та пробіг більший за 50 тис. км, тобто, до методики визначення товарознавчої експертної оцінки це вагомий аргумент для застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до ст. 35.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 26.06.2018 ПрАТ "АСК "Скарбниця" звернулось із запитом вих.№248 до АТ "Страхова компанія "АХА Страхування" про надання інформації по пошкодженому автомобілю, а саме надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, фото огляду з місця ДТП, експертний звіт, роз`яснення щодо калькуляції обрахунків відновлювального ремонту (чи дана сума вказана із ПДВ) чи вправі проводити огляд пошкодженого авто ФОП Бурий Ю.В. Оскільки жодної відповіді по даному запиту не надано, позивач передчасно звернувся до суду.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Позивачу під час огляду пошкодженого транспортного засобу (який був на момент ДТП застрахований у СК "АХА Страхування" за договором КАСКО) було відомо, що винуватець ДТП застрахований у ПрАТ "АСК "Скарбниця" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, однак огляд пошкодженого ТЗ відбувся без представника ПрАТ "АСК "Скарбниця". Тобто, позивач усвідомлював та знав що звернеться до відповідача за відшкодуванням шкоди на умовах Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", однак не виконав умови статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та цілеспрямовано не надавав запитувану інформацію.

Крім того, згідно зі ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Дана позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2018 року у справі №910/8982/17.

Згідно тверджень відповідача, до позивача перейшли не лише права потерпілої особи, а і обов`язки згідно Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Оскільки позивач не надавав для огляду представнику відповідача пошкоджений транспортний засіб та не повідомляв про місце, дату та час коли можливо оглянути даний автомобіль, то позивач не вправі був проводити ремонт пошкодженого авто.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, ПрАТ "АСК "Скарбниця" просила суд відмовити ПрАТ СК "АРКС" у задоволені позову в повному обсязі.

Обставини справи.

03.04.2017 АТ "СК "АХА Страхування" (страховик) та ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» (страхувальник, вигодонабувач) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту №12а7зг (договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами та іншим майном, які вказані в розділі 5 цього договору. Відповідно до розділу 5 цього договору інформація про застраховані ТЗ та додаткове обладнання - згідно з додатком №2 до договору.

Відповідно до п.87 додатку №2 до договору добровільного страхування наземного транспорту №12а7зг від 03.04.2017 застраховано автомобіль Toyota Hilux, д/н НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , 2012 р.в.

Відповідно до п.17 Договору, строк дії договору - 03.04.2018.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.06.2019 позивачем у справі (ідентифікаційний код 20474912) було здійснено зміну найменування з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС". Це також підтверджується долученою позивачем до позовної заяви довідкою №3.1-23/484-19 від 15.07.2019 Головного управління статистики у м. Києві.

Як зазначив позивач у позовній заяві, ДТП сталася за участю транспортних засобів Toyota Hilux, д/н НОМЕР_1 , водій - ОСОБА_1 (ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» - власник автомобіля), цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія "АХА Страхування", згідно договору добровільного страхування №12а7зг від 03.04.2017 та Volkswagen Polo, д/н НОМЕР_2 , водій - ОСОБА_2 (власник автомобіля ОСОБА_3 ), цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Приватному акціонерному товаристві - Акціонерна страхова компанія "Скарбниця" згідно полісу АК №001275632.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 05.02.2018 у справі №451/103/18 встановлено порушення ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху України, визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

Актом огляду транспортного засобу від 26.12.2017 встановлені пошкодження автомобіля Toyota Hilux, д/н НОМЕР_1 , а саме: бампер задній, кришка багажника, крило заднє ліве, крило заднє праве, накладка бампера.

Експертним висновком/калькуляцією №1.003.17.0 від 01.02.2018 визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Hilux, д/н НОМЕР_1 в розмірі 34295,06 грн.

На підставі виставленого ФОП Бурий Ю.В. рахунку-фактури №ПП00000090 від 09.01.2018, вартість відновлювального ремонту становила 34295,06 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування на підставі заяви №1.003.17.0021142 від 20.12.2017, встановлено страхове відшкодування у розмірі 27572,20 грн (34295,06 - 6722,87), оскільки п.9.2 договору добровільного страхування наземного транспорту №12а7зг від 03.04.2017 встановлено безумовну франшизу у розмірі 6722,87 грн (1% від страхової суми по відновлювальному ТЗ згідно з додатком №2 до договору). Згідно з додатком №1 до договору розмір страхової суми автомобіля - Toyota Hilux, д/н НОМЕР_1 номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , 2012 р.в. становить 672286,50 грн.

Згідно розрахунку страхового відшкодування, заяви №1.003.17.0021142 від 20.12.2017 та складеного позивачем страхового акту №АХА2356962 від 01.02.2018 позивач сплатив вартість ремонту автомобіля зг.кал.№ 003.17.0 від 01.02.2018 в сумі 27572,20 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №418189 від 02.02.2018.

Відповідно до умов полісу № АК001275632 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 100000 (сто тисяч) грн, розмір франшизи становить 1000,00 грн.

16.05.2018 позивач направив відповідачу заяву вих.№СУ/004761/3 про виплату страхового відшкодування на суму 27572,20 грн.

В заяві позивач зазначив, що відповідно до отриманої інформації, згідно матеріалів страхової справи, зазначене ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України водієм автомобіля Volkswagen Polo, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 . Згідно з умовами договору, на підставі страхового акту №АХА2356962 від 01.02.2018, а також зібраних документів було розраховано та виплачене страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 27572,20 грн. Відтак, до АТ «СК «АРКС» перейшло право зворотної вимоги до ПрАТ "АСК "Скарбниця", як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 27572,20 грн. До заяви позивач долучив копії: платіжного доручення №418189 від 02.02.2018, постанову Радехівського районного суду Львівської області від 05.02.2018, довідки №233855 про ДТП, страхового акту №АХА2356962 від 01.02.2018, розрахунку страхового відшкодування, рахунку №ПП00000090 від 09.01.2018, повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, калькуляції, акту огляду ТЗ, роздруківку фотододатків, договору страхування №12а7зг від 03.04.2017, свідоцтва про реєстрацію ТЗ та посвідчення водія, роздруківку з ЦБД МТСБУ, довіреності.

Відповідач розмір страхового відшкодування не виплатив, у відповідь звернувся 26.06.2019 із запитом вих.№248 до АТ "Страхова компанія "АХА Страхування" про надання інформації по пошкодженому автомобілю, а саме просив надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, фото огляду з місця ДТП, експертний звіт, роз`яснення щодо калькуляції обрахунків відновлювального ремонту (чи дана сума вказана із ПДВ), чи вправі проводити огляд пошкодженого авто ФОП Бурий Ю.В.

Оцінка суду.

Статтею 979 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 8 "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Положеннями ст. 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) вказано, що згідно зі ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Окрім того, суд зазначає, що суброгація застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку.

Як встановлено судом, страховий випадок (ДТП) настав за участю транспортних засобів Toyota Hilux, д/н НОМЕР_1 , водій - ОСОБА_1 (страхувальник за договором), та Volkswagen Polo, д/н НОМЕР_2 , водій - ОСОБА_2 .

Відповідно до виставленого ФОП Бурий Ю.В. рахунку-фактури №ПП00000090 від 09.01.2018, вартість відновлювального ремонту становила 34295,06 грн, відповідно до розрахунку страхового відшкодування на підставі заяви №1.003.17.0021142 від 20.12.2017, встановлено страхове відшкодування у розмірі 27572,20 грн (34295,06 - 6722,87), оскільки п.9.2 договору добровільного страхування наземного транспорту №12а7зг від 03.04.2017 встановлено безумовну франшизу у розмірі 6722,87 грн (1% від страхової суми по відновлювальному ТЗ згідно з додатком №2 до договору). Згідно з додатком №1 до договору розмір страхової суми автомобіля - Toyota Hilux, д/н НОМЕР_1 номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , 2012 р.в. становить 672286,50 грн.

На підставі розрахунку страхового відшкодування, заяви №1.003.17.0021142 від 20.12.2017 та складеного позивачем страхового акту №АХА2356962 від 01.02.2018, позивач сплатив вартість ремонту автомобіля зг.кал.№ 003.17.0 від 01.02.2018 в сумі 27572,20 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №418189 від 02.02.2018.

Відповідно до умов полісу № АК001275632 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 100 000 (сто тисяч) грн, розмір франшизи становить 1000,00 грн.

Позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №12а7зг від 03.04.2017, укладеного між ним та потерпілою в ДТП особою, здійснив виплату страхового відшкодування, відшкодував завдану потерпілому у ДТП майнову шкоду. Отже, позивач здійснив страхову виплату страхувальнику, беручи за основу відновлювальну вартість ремонту автомобіля. Водночас, у страховика відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу розмір матеріального збитку.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Водночас, суд враховує, що Закони України "Про страхування" та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачають зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, на що також вказує Верховний Суд України у постанові від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15, проте, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при здійсненні відшкодування обов`язковим є врахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Стаття 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надає визначення поняття "шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого". Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, оскільки страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах спеціального нормативно-правого акта, а саме Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то в даному випадку застосовуються норми цього Закону, а саме статті 29.

Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) (надалі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 7.38 Методики, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Так, оскільки ДТП сталося у 2017 році, а як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Toyota Hilux, д/н НОМЕР_5 року випуску, тобто на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди строк експлуатації автомобіля Toyota Hilux, д/н НОМЕР_1 не перевищував 7 років, слід дійти висновку, що коефіцієнт фізичного зносу не має враховуватися при розрахунку розміру страхового відшкодування.

Як передбачено ст. 1194 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Щодо заперечень відповідача про неповідомлення його про місце, дату та час коли можливо оглянути пошкоджений автомобіль, то суд зазначає наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про страхування" підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків (аналогічна правова позиція викладена у п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України).

Таким чином, відсутність доказів повідомлення позивачем чи іншою особою відповідача про факт настання події, яка має ознаки страхового випадку не перешкодила ПрАТ "АСК "Скарбниця" переконатись в тому, що така подія є страховим випадком. Більше того, існуюча у матеріалах справи переписка між сторонами містить інформацію, що страховику (відповідачу) надавалась інформація, якою володів позивач.

Відсутність повідомлення страховика про факт настання події, яка має ознаки страхового випадку, може бути підставою до відмови у виплаті страхового відшкодування лише у випадку, якщо таке неповідомлення спричинило неможливість встановлення страховиком того, чи є така подія страховим випадком, а також причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Неповідомлення про страховий випадок не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки вказані дії не призвели до неможливості страховиком встановити вищевказані обставини. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик зобов`язаний відшкодувати завдану позивачу шкоду в межах ліміту страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №227/3573/16-ц).

Отже, наявність розрахунку страхового відшкодування, складеного страхового акту, виставленого рахунку та платіжного доручення про виплату є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Щодо покликань відповідача, що позов є передчасним суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Враховуючи позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003, обов`язковим елементом звернення до суду є порушення, невизнання чи оспорення права особи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Вищезазначена позиція Конституційного Суду України, зводиться до того, що особа може звернутися за захистом свого права безпосередньо до суду, а не первинно до порушника такого права.

А отже, покликання відповідача на те, що позивачем не було надано усіх необхідних документів для здійснення страхового відшкодування не може бути підставою для відмови у позові як такого, що заявлений передчасно, з огляду на те, що досудова процедура не є обов`язковою. Водночас судом встановлено достатність доказів для підтвердження факту настання страхового випадку, вини третьої особи, яка застрахована у компанії відповідача, а також обґрунтований розрахунок суми, яка була виплачена страхувальнику.

Відтак, суд дійшов висновку, що здійснені позивачем відшкодування стосуються завдання шкоди спричиненої в результаті ДТП, тому заявлені вимоги про стягнення 26572,20 грн в порядку суброгації є обґрунтованими (відповідно до умов полісу № АК1275632 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 100 000 (сто тисяч) грн, розмір франшизи становить 1000,00 грн).

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно із ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України, передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

За таких обставин, враховуючи правову позицію Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт завдання йому шкоди, документально підтверджено обставини, на які він посилався, а відтак страхове відшкодування внаслідок ДТП в розмірі 26572,20 грн, підлягає до задоволення.

Судові витрати.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Скарбниця" (79005, місто Львів, вулиця Саксаганського, будинок 5; ідентифікаційний код 13809430) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код 20474912) 26572,20 грн страхового відшкодування та 2102,00 грн судового збору.

Рішення складено 06.07.2020

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України.

Відповідно до п. 4 розділу Х Прикінцевих Положень ГПК України, які набрали чинності 02.04.2020 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням хвороби (COVID-19)», під час дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Н.В. Мороз