ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року Справа № 923/254/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А., при секретарі судового засідання Короткій Ю.А.

за участю представників судового процесу:

від позивача - Бойко В.В., адвокат,

від відповідача - Амінова С.Р., адвокат; Ярошенко К.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: Фермерського господарства "Сапфір-Агро", Херсонська область, Білозерський район, с. Музиківка

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ярошенка Костянтина Миколайовича,

м. Херсон

про стягнення 52 700 грн. 00 коп.

Фермерське господарство "Сапфір-Агро" звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою про стягнення з ФОП Ярошенка Костянтина Миколайовича 52700,00грн. в якості збитків у правовідносинах за договором про надання послуг №003, укладеним сторонами 18.05.2018.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2020 справу призначено до розгляду судді Павленко Н.А.

Ухвалою суду від 16.03.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

У підготовче засідання 09.04.2020 представники сторін не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце проведення, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення - ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.24-26).

Відповідач відзиву не подав, звернувся із клопотанням про відкладення підготовчого засідання з огляду на запровадження в Україні карантинних заходів (вх.№2682/20 від 07.04.2020).

Ухвалою від 09.04.2020 суд відкладав підготовче засідання до 12.05.2020.

08.05.2020 відповідач звернувся із клопотанням (вх.№3498/20) про допит свідків. Клопотання мотивоване тим, що названим у ньому фізичним особам відомі обставини, що стосуються справи і мають суттєве доказове значення для справи.

У підготовче засідання 12.05.2020 представники сторін не прибули.

Представник відповідача та відповідач звернулись із заявами (вх.№3499/20 від 08.05.2020 та вх.№3500/20 від 08.05.2020) про відкладення засідання, мотивуючи зайнятістю представника у інших судових процесах та дією карантинних заходів.

12.05.2020 позивачем подано клопотання про закриття підготовчого засідання та призначення її розгляду по суті.

Ухвалою суду від 12.05.2020 суд залишив без розгляду клопотання відповідача про допит свідків з огляду на його передчасність. Цією ухвалою продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання призначене на 09.06.2020.

28.05.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.№4060/20).

04.06.2020 відповідачем подано заяву свідка (вх.№4267/20).

У підготовче засідання, яке відбулось 09.06.2020, відповідач не прибув.

Судом отримано заяву відповідача (вх.№2/1137/20 від 09.06.2020) про відкладення засідання у зв`язку із зайнятістю представника у інших засіданнях та неможливістю самостійно взяти участь у засіданні з огляду на знаходження за межами м.Херсона.

Також представник відповідача звернувся до суду із заявою про відкладення засідання (вх.№2/1138/20 від 09.06.2020) з мотивів зайнятості у інших засіданнях.

Підготовче засідання 09.06.2020 відкладалось з метою надання часу для реалізації позивачем права на подання відповіді на відзив.

12.06.2020 позивачем подано відповідь на відзив та клопотання про закриття підготовчого засідання, призначення справи до розгляду по суті.

У підготовчому засіданні 15.06.2020 відповідачем заявлено клопотання (вх.№2/1202/20 від 15.06.2020) про допит свідка, у задоволенні якого судом відмовлено.

Ухвалою від 15.06.2020 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні 07.07.2020.

До початку засідання з розгляду справи по суті 07.07.2020 відповідачем подано клопотання про витребування у позивача доказів з посиланням на норми ст.81 ГПК України. Клопотання залишено без задоволення з підстав пропуску строку на його подання.

У судовому засіданні 07.07.2020 були присутні представники учасників процесу.

Виклад позицій учасників процесу.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення коштів, сплачених ним як вартість послуг з ремонту комбайнів.

Фактичними обставинами, що визначають підставу позову, позивач вказує невиконання робіт з ремонту комбайнів, що становлять зміст послуг за договором про надання послуг №003, укладеного сторонами 18.05.2018.

Вимога щодо стягнення коштів вмотивована правом кредитора відмовитися від прийняття виконання внаслідок його прострочення та вимагати відшкодування збитків. Під збитками позивач розуміє сплачені на користь виконавця послуг кошти у сумі 52 700грн. в якості оплати вартості послуг.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

У відзиві відповідач стверджує про надання послуг з ремонту комбайнів, вказаних у рахунку від 18.05.2018, у повному обсязі.

Пославшись на позицію Верховного Суду у справі № 927/986/17, відповідачем здійснено висновок про те, що саме позивач має доводити належними та допустимими доказами неотримання послуг від відповідача. Відповідач зазначає, що отримання послуг повинно бути підтверджене належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які б свідчили про реальну зміну майнового стану суб`єкта господарювання (використання результату отриманої послуги у господарській діяльності).

Належним і допустимими доказами для встановлення факту отримання послуг та подальшого використання їх результату, на думку відповідача, мають бути надані позивачем відомості: скільки комбайнів підлягало ремонту в межах спірного договору, кому належали ці комбайни, з наданням відомостей про номерні знаки цих комбайнів та відповідні правовстановлюючі та реєстраційні документи комбайнів, відомості щодо попередніх власників комбайнів, механізаторів (трактористів машиністів), які працювали на комбайнах, які підлягали ремонту в межах вищезазначеного договору, можливе здійснення огляду комбайнів.

Відповідач вважає неврегульованими правовідносини з позивачем з приводу надання послуг з ремонту комбайнів, вимоги позову не підтвердженими, внаслідок чого не підлягають задоволенню.

3. Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

18.05.2018 між ФГ "Сапфір-Агро" (замовник) та ФОП Ярошенко К.М. (виконавець) укладено договір №003 про надання послуг.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець зобов`язується надати послуги, а замовник - прийняти їх відповідно до актів здачі-приймання робіт та оплатити.

Найменування, одиниці виміру, загальна кількість та об`єм виконаних робіт, визначаються в рахунках-фактурах та актах виконаних робіт, що є невід`ємною частиною договору (п.2.1 договору).

Вартість послуг визначається сторонами та сплачується згідно з рахунком, виставленим замовнику (п.3.1 договору).

Замовник здійснює оплату за послуги на підставі виставлених виконавцем рахунків. Оплата здійснюється протягом десяти банківських днів з дня виставлення рахунків замовником (п.3.2 договору).

Пунктом 6.1 сторони встановили, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

4. Оцінка аргументів учасників справи та джерела права, які застосував суд.

На підставі ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникли господарські зобов`язання, які в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Застосовані норми права для оцінки доводів позивача.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

До правовідносин з надання послуг застосовуються положення глави 63 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.901 ЦК України положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На підставі договору №003 від 18.05.2018 виконавцем - ФОП Ярошенко К.М. замовнику - ФГ "Сапфір-Агро" 18.05.2018 виставлено рахунок-фактуру №003, у якому зазначено перелік послуг з ремонту комбайну КЗС-9-1 "Славутич" та їх вартість з урахуванням визначеної кількості кожної із вказаних послуг - 2. Загалом, вартість послуг з ремонту 2-х комбайнів визначена виконавцем у сумі 52700грн. (без ПДВ) (а.с.6)

Позивачем зазначений рахунок сплачений 21.05.2018 за платіжним дорученням №1042 із зазначенням в призначені платежу: рахунок 003 від 18.05.2018, за ремонт, без ПДВ.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст.530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

ФГ "Сапфір-Агро" на адресу відповідача направлено лист, датований 09.04.2019, у якому зазначалося про невиконання ремонтних робіт станом на 08.04.2019, та висунуто вимогу про виконання зобов`язань за договором належним чином.

Частиною 2 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

За загальним правилом цивільного законодавства правовим наслідком невиконання зобов`язання, встановленим договором, може бути, зокрема, відшкодування збитків (ч.1 ст.611 ЦК України), що за наявності вини особи, яка порушила зобов`язання (ч.1 ст.614 ЦК України), така особа має відшкодувати ці збитки кредиторові (ч.1 ст.623 ЦК України).

Пунктом 1 ст.906 ЦК України зазначене правило конкретизовано стосовно договору про надання послуг, яким встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором

Обов`язок доказування розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, покладається на кредитора відповідно до ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

23.12.2019 ФГ "Сапфір-Агро" відповідачу направлено вимогу, у якій вказано про невиконання зобов`язань за договором про надання послуг також після направлення відповідної вимоги. Замовником викладено вимогу про повернення коштів у сумі 52700грн, перерахованих відповідачу 21.05.2018.

Вимога була направлена за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців: м.Херсон, вул.Джанкойська, 33.

Оцінка доводів відповідача.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, сплачених ним як вартість послуг з ремонту комбайнів, у зв`язку із відмовою від прийняття виконання таких послуг у зв`язку із простроченням обов`язку.

Встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи залежить від позиції сторін спору.

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів (ч.1 ст.74 ГПК України), на позивача, у даному випадку, покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: здійснення оплати вартості замовлених послуг у розмірі, встановленому домовленістю сторін у зобов`язанні.

В свою чергу, відповідач має довести факт надання послуг - здійснення ремонту комбайнів, що є предметом доказування заперечень відповідача.

Доказування у господарському процесі відбувається шляхом подання доказів, що наділені певними властивостями: належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ст.76 ГПК України), обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Частиною 1 ст.627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторонами укладено договір про надання послуг, положеннями якого узгоджено всі істотні умови, що передбачені нормами цивільного законодавства.

Предметом договору визначено надання послуги, зміст якої становить ремонт комбайнів. Найменування, одиниці виміру, загальна кількість, об`єм робіт наведені у рахунку -фактурі №003 від 28.05.2018, що визначений сторонами невід`ємною частиною договору.

У пункті 1.1 договору сторони передбачили зобов`язання замовника прийняти роботи відповідно до актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та оплатити їх.

Отже, сторони вільно обрали спосіб документарного оформлення факту прийняття (надання) послуг.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Усі господарські операції, у тому числі і надання послуг, відображаються в бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Підставою для бухобліку господарських операцій є первинні документи (ч.1 ст. 9 Закону від 16.07.99 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», далі - Закон № 996). Також для контролю і впорядкування обробки даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Чинним законодавством не передбачені будь-які типові документи для оформлення операцій з надання (отримання) послуг. Як правило, таким документом є акт наданих послуг.

Для того, щоб акт був визнаний первинним документом, він повинен містити всі обов`язкові реквізити, передбачені ч.2 ст.9 «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», у тому числі: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи можуть бути складені в паперовій або в електронній формі. Електронний документ повинен відповідати вимогам, що пред`являються до таких документів Законом від 22.05.03 р. № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - Закон № 851) (п. 2.12 Положення № 88). Електронний документ, що складений відповідно до вимог чинного законодавства і містить усі необхідні реквізити, має таку саму юридичну силу, як і документ, складений у паперовому вигляді.

Відповідачем на підтвердження доводів щодо здійснення ремонту комбайнів подано копії накладної, товарних чеків, видаткової накладної, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.05.2018, складеного ФОП Ярошенко К.М., як замовником ремонту комп`ютеру бортового "Сатурн-2" та ТОВ НВФ "Монада", фіскального чеку (а.с.46-50).

У заяві свідка ОСОБА_1 стверджується, що ним та Ярошенком К.М. на території ФГ "Сапфір-Агро" у травні 2018 ними було встановлено кронштейни посилення кріплення горловини вивантажувального шнеку та здійснено ремонт кондиціонерів (заміна рукавів, промивка, монтаж, тощо). Виконання роботи було перевірено механізаторами позивача.

Дослідивши подані відповідачем докази, суд зазначає, що ці докази не відповідають таким ознакам як належність, що характеризує змістовність доказу, так і допустимість як характеристика форми доказу.

Докази, надані відповідачем, не підтверджують обставини, що становлять предмет доказування з боку відповідача - здійснення ремонту комбайнів та передачу такої послуги позивачу за умовами договору.

Копії товарних чеків, видаткових накладних, фіскальних чеків можуть свідчити про придбання відповідачем певних товарів, але не ідентифікують господарську операцію з купівлі товарів як господарську операцію надання послуг, та можуть підтверджувати витрати виконавця на придбання певних матеріалів для подальшого використання у процесі власної господарської діяльності, у тому числі і надання послуг (ремонт комбайнів) та становити складову частину вартості послуг. Проте, у сторін немає спору щодо вартості послуг, та не є предметом доказування у цій справі.

Копія акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.05.2018, складеного ФОП Ярошенко К.М., як замовником ремонту комп`ютеру бортового "Сатурн-2", та ТОВ НВФ "Монада", як виконавцем, підтверджує прийняття замовником виконання названих у ньому робіт.

Частиною 1 ст.902 ЦК України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Покладення виконання договору про надання послуг на іншу особу можливе лише у випадках, встановлених договором. При цьому, виконавець залишається відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Договір про надання послуг №003 від 18.05.2018 не містить такої умови.

Надана відповідачем копія договору б/н, без дати (а.с.41-42) не може бути доказом виникнення будь-яких обов`язків у жодної із сторін, оскільки не підписаний обома сторонами, що свідчить про недосягнення згоди з усіх умов та не є укладеним.

Інша надана копія договору №б/н, укладеного між позивачем та відповідачем 07.05.2018, оцінюється судом як неналежний доказ, оскільки не стосується правовідносин, що склалися між сторонами і які досліджуються у цій справі.

Належним та допустимим доказом у справі щодо факту виникнення у сторін господарських зобов`язань суд приймає договір про надання послуг №003 від 18.05.2018, який підписаний обома сторонами правочину, та у взаємозв`язку із оцінкою в якості доказу рахунку-фактури №003 від 18.05.2018, платіжного доручення №1042 від 21.05.2028 з огляду на пов`язаність змісту правочину та складових послуг, наведених у рахунку-фактурі та реквізитів цих документів.

Умовами зазначеного договору сторони досягли згоди щодо предмета договору, ціни та кількості послуг, строків та умов оплати наданих послуг, строку дії договору та ін.

Відповідач у відзиві послався на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі №927/986/17 щодо недостатності самого факту наявності первинних документів для підтвердження факту надання послуг. Отримання послуг повинно бути підтверджене належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які б свідчили про реальну зміну майнового стану суб`єкта господарювання (використання результату отримання послуги у господарській діяльності).

Проте, ним здійснено помилковий висновок, що саме позивач має доводити використання результату отриманої послуги при твердженні щодо неотримання такої послуги.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували надання відповідачем послуг позивачу, або використання позивачем результату отриманих послуг у господарській діяльності відповідачем не надано.

Як зазначалося, принцип змагальності сторін у процесі вимагає від кожної сторони доводити певні обставини, на які вона посилається, певними доказами, що мають відповідні властивості.

Щодо вказівки відповідача (відзив на позовну заяву) у необхідності отримання відомостей від позивача стосовно: кількості комбайнів, що підлягали ремонту в межах спірного договору, кому належали ці комбайни, з наданням відомостей про номерні знаки цих комбайнів та відповідні правовстановлюючі та реєстраційні документи комбайнів, відомості щодо попередніх власників комбайнів, механізаторів (трактористів машиністів), які працювали на комбайнах, які підлягали ремонту в межах вищезазначеного договору, можливе здійснення огляду комбайнів.

Суд зазначає, що відповідачем не зазначено, яким чином ці фактичні дані стосуються обставин, що входять до предмета доказування, не зазначено, якими доказами мають бути підтверджені такі відомості.

Висновки суду.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності за критеріями достовірності, доказової сили, а також властивості зібраних у справі доказів, суд прийшов до висновку про доведеність наявності між сторонами зобов`язань, що виникли на підставі договору про надання послуг №003 від 18.05.2020, та проведення позивачем оплати послуг за цим договором у сумі 52700грн.

В той же час, обставина щодо надання послуг, що становить результат процесу надання послуг - виконання робіт з ремонту комбайнів, та отримання (використання результату отримання послуги у господарській діяльності) послуги замовником - позивачем, не знайшла підтвердження матеріалами справи.

Отже, з`ясуванням обставин справи, дослідженням поданих доказів встановлено протиправність поведінки відповідача, яка полягає у порушенні зобов`язання, його вину у невиконанні зобов`язань за договором про надання послуг за плату, наслідком чого стало понесення збитків позивачем у сумі 52700грн., якими кваліфікується оплата послуги, що не була надана.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 52700грн. підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

До судових витрат, понесених у справі, позивач відносить сплату судового збору за подання позовної заяви до господарського суду за платіжним дорученням № 2397 від 06.11.2019 у сумі 1 921 грн та квитанцією 30.0..1 від 13.03.2020 на сплату 181грн, які відповідно до статті 129 ГПК України, з огляду на задоволення позовних вимог підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ярошенка Костянтина Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДР НОМЕР_1 ) на користь Фермерського господарства "Сапфір-Агро" (Херсонська область, Білозерський район, с.Музиківка, вул.Смішко, 9, код ЄДР 37638711) 52700грн. в якості збитків та 2102грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення, із врахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020р. № 540-ІX.

Повне рішення складено та підписано 08.07.2020

Суддя Н.А. Павленко