УХВАЛА

м. Київ

02.07.2020Справа № 910/9308/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про забезпечення позову у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргарантресурс», 2) ОСОБА_1 , 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Рало», 4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Ровєр»

про стягнення 6026758,78 грн.

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргарантресурс», ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рало» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ровєр» про солідарне стягнення за кредитним договором від 01.10.2019 № 1027/2019/КОД-МСБ простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 5397880,10 грн., простроченої заборгованості по процентам у розмірі 316205,72 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 172319,48 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 4167,76 грн., процентів від суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 128649,48 грн., процентів від суми простроченої заборгованості по процентам у розмірі 7536,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргарантресурс», як позичальником, умов кредитного договору від 01.10.2019 № 1027/2019/КОД-МСБ у частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів, що призвело до утворення заборгованості та нарахування штрафних санкцій і процентів. Крім того, у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» укладені договір поруки від 01.10.2019 № 1027/2019/КОД-МСБ-П1 із ОСОБА_1 , договір поруки від 01.10.2019 № 1027/2019/КОД-МСБ-П2 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Рало» та договір поруки від 01.10.2019 № 1027/2019/КОД-МСБ-П3 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Ровєр». У зв`язку з цим, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» просить стягнути утворену за кредитним договором від 01.10.2019 № 1027/2019/КОД-МСБ заборгованість солідарно із позичальника та поручителів.

Разом із позовною заявою Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник зауважив, що внаслідок закінчення строку користування кредитом та існуванням заборгованості звертався до позичальника та поручителів із письмовими вимогами про її погашення, однак відповідні вимоги залишилися без задоволення. Отже заявник вважає, що оскільки відповідачами не вчиняються жодні дії з погашення заборгованості та зобов`язання за кредитним договором не забезпечені заставою майна боржника та поручителів, існує реальна загроза ускладнення виконання або невиконання рішення суду в даній справі в разі задоволення позову. Відтак, заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення в межах ціни позову в розмірі 6026758,78 грн. арешт н все майно та грошові кошти відповідачів, що обліковуються, зокрема, на перелічених заявником рахунках, та на всіх інших поточних рахунках, банківських рахунках або в інших кредитно-фінансових установах України, виявлених державним виконавцем у процесі виконання ухвали суду.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У той же час, подана заява про забезпечення позову в якості підстав для застосування обраних заявником заходів забезпечення містить лише посилання на існування великої заборгованості за кредитним договором, відсутність реагування на направлені вимоги про її погашення та потенційну неможливість погашення відповідачами такої заборгованості.

Суд також зауважує, що посилання заявника на відсутність надходження грошових коштів від господарської діяльності на рахунки позичальника в Публічному акціонерному товаристві акціонерний банк «Укргазбанк» не свідчить про припинення такої діяльності та юридичної особи загалом, оскільки остання в установленому законом порядку не є припиненою чи ліквідованою.

При цьому заявник вказує, що зобов`язання за кредитним договором у справі не забезпечені заставою майна боржників.

Разом із цим, суд вважає за необхідне наголосити, що положення чинного законодавства передбачають різні види забезпечення виконання зобов`язань, зокрема, неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, право довірчої власності (стаття 546 ЦК України). При цьому, серед окремих видів застави передбачено можливість забезпечення виконання зобов`язань шляхом передання майна в іпотеку або заклад (приписи статей 572, 575 ЦК України).

При цьому, положеннями статті 4 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що банк самостійно визначає напрями своєї діяльності і спеціалізацію за видами послуг.

Відтак, посилання заявника на відсутність забезпечення кредитного договору в справі заставою майна відповідачів судом не можуть бути прийняті як безумовні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки відсутність майна в заставі банку не свідчить про неможливість виконання судового рішення. Поряд із цим, заявником при укладенні із позичальником кредитного договору реалізовано відповідне право на обрання забезпечення виконання зобов`язання у вигляді поруки.

У поданій заяві про забезпечення позову заявник також зазначає, що держава несе обов`язок перед зацікавленими особами в забезпеченні ефективного захисту прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права.

У той же час, за положеннями частини 5 статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України), про що йдеться в положеннях частини 1 статті 136 і 137 ГПК України та постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Ураховуючи викладене, оскільки заявником не надано жодних доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність застосування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відповідної заяви.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 02.07.2020.

Суддя К.В. Полякова