ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Справа № 915/2474/19

м. Миколаїв

За позовом: Фізичної особи-підприємця Золотаревської Оксани Анатоліївни

( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Миколаївської міської ради

(54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20),

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

від позивача: Гавловська Ю.В., за довіреністю.

від відповідача: Бондарєв Р.С., за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ: визнання додаткової угоди укладеної в редакції позивача,

26.12.2019р. фізична особа-підприємець Золотаревська Оксана Анатоліївна звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Миколаївської міської ради про визнання додаткової угоди укладеною в редакції позивача, яка мотивована відмовою відповідача у добровільному продовженні дії договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 09.06.2015р. №10879 попри те, що позивач є добросовісним орендарем та належним чином реалізував своє право на продовження дії такого договору.

Ухвалою суду від 02.01.2020р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.02.2020р.

27.01.2020р. від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнає, мотивуючи це тим, що позивач вчасно не звернувся до відповідача із письмовою заявою про продовження строку дії договору та не повідомив у встановлений договором строк про намір скористатись переважним правом на укладення договору на новий строк, тому на думку відповідача, підстави для поновлення дії договору в т.ч. згідно з приписами ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відсутні.

Ухвалою суду від 06.02.2020р. учасників справи було повідомлено, що підготовче засідання відбудеться 04.03.2020р.

12.02.2020р. від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що звернення до відповідача із заявою про продовження строку дії договору було здійснено вчасно та позивачем дотриманий порядок реалізації переважного права орендаря на оренду земельної ділянки, передбачена ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою суду від 04.03.2020р. було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 01.04.2020р.

Ухвалою суду від 01.04.2020р. розгляд справи було відкладено без визначення дати судового засідання, постановлено провести розгляд справи №915/2474/19 у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу «COVID-19»; запропоновано учасникам справи ініціювати розгляд справи без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних документів, у зв`язку зі встановленням на усій території України карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», подавши до Господарського суду Миколаївської області відповідне клопотання (заяву); зазначено, що про дату та час розгляду справи учасників справи буде повідомлено додатково відповідною ухвалою; а також повідомлено учасників справи про можливість подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Ухвалою суду від 15.05.2020р. розгляд справи був призначений на « 28» травня 2020 року.

22.05.2020р. від відповідача до суду надійшли заперечення на позов, в яких він проти продовження строку дії договору заперечує з огляду на те, що по-перше, орендар не скористався своїм переважним правом на укладання договору на новий строк та не звернувся до орендодавця у строк, встановлений для цього договором оренди - до 11.12.2017р. та по-друге, орендарем були порушені умови договору, якими було заборонено орендарю оформлювати свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

В судовому засіданні 28.05.2020р. оголошувалась перерва до 30.06.2020р.

10.06.2020р. від позивача до суду надійшли пояснення по суті наданих заперечень.

В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві та запереченні, просить суд у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 30.06.2020р. суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення у справі.

Після виходу з нарадчої кімнати судом у відповідності до ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши присутніх в судових засіданнях представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд, -

встановив:

На підставі рішення Миколаївської міської ради від 18.03.2015р. за №46/46 між Миколаївської міською радою, як орендодавцем, та фізичною особою-підприємцем Золотаревською Оксаною Анатоліївною, як орендарем, 09 червня 2015 року за номером 10879 був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку для реконструкції торгового павільйону під магазин по пр. Миру у районі ринку «Колос», без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно (Ленінський район).

Умовами п. 2.1 договору його учасники узгодили, що в оренду передається земельна ділянка площею 35 кв.м, (за функціональним призначенням - землі комерційного використання) без права передачі її в суборенду (кадастровий номер :02:002:0037).

Відповідно до умов п. 3.1 договору, він діє протягом 3 років з дати його державної реєстрації права оренди. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку цього договору оренди землі. Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.

Згідно з умовами п. 5.1 договору, земельна ділянка передається в оренду для реконструкції торговельного павільйону під магазин.

Договір зареєстрований у Реєстраційній службі Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчинено відповідний запис від 11.06.2015р. за №10040906.

Також Миколаївською міською радою даний договір зареєстрований 09 червня 2015 року у Книзі реєстрації договорів оренди за №10879.

05.01.2018р. ФОП Золотаревська О.А. звернулась до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради із заявою (реєстраційний №000008) про надання договору оренди земельної ділянки для обслуговування магазину по АДРЕСА_2 (а.с.16).

До вказаної заяви згідно з описом були додані: копії статуту/паспорту; копія раніше укладеного договору оренди земельної ділянки; копія витягу з рішення міської ради; копія технічного паспорту; копія документу про право власності; проект (паспорт опорядження фасаду, фото 10*15, топоплан М 1*500); висновок (+довідка) проектної організації щодо необхідних термінів завершення будівництва з нормативним обґрунтуванням і зазначенням відсотка вже виконаних будівельних робіт (у разі надання оренди під будівництво); витяг з державного земельного кадастру; проект додаткової угоди (а.с.18).

Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради листом від 18.01.2018р. №17-79 погодило відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 35 кв.м для обслуговування магазину з присвоєнням окремої адреси: АДРЕСА_2.

Миколаївською міською радою не було прийнято рішення про поновлення або відмову в поновленні договору оренди.

Відповіді на своє звернення щодо поновлення договору оренди землі позивач не отримав, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

При цьому, позивач продовжує користуватись земельною ділянкою, що не заперечується відповідачем.

Будь-які скарги та зауваження до позивача з боку орендодавця у матеріалах справи відсутні. Жодних повідомлень від відповідача щодо відмови в поновленні договору або претензій щодо неналежного виконання орендарем умов договору, пред`явлених до розгляду даної справи впродовж всього часу використання орендарем земельною ділянкою, у матеріалах справи не міститься.

Згідно з наданою позивачем копією листа Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області від 16.12.2019. за вих. №1106/14-29-50-07-12, за ФОП Золотаревською О.А. відсутня податкова заборгованість по орендній платі з фізичних осіб, недоїмка зі сплати єдиного внеску, інша заборгованість з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими з огляду на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Порядок поновлення договору оренди земельної ділянки визначено статтею 33 Закону України «Про оренду землі», якою регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини перша-п`ята цієї статті), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина шоста цієї статті).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Отже, позивач був зобов`язаний письмово звернутись до відповідача з питання продовження строку договору оренди в строк, не пізніше 11 грудня 2017 року.

За приписами ч.ч. 4-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 Цивільного кодексу України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Таким чином, з урахуванням умов договору оренди землі, а також обов`язку позивача звернутись до відповідача щодо продовження строку договору оренди у певний строк (не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору), позивач не набув права на поновлення договору оренди землі на підставі ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Водночас, позивач продовжив користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди земельної ділянки, а відповідач протягом одного місяця після закінчення строку договору не направив позивачу листа-повідомлення про заперечення стосовно його поновлення, що не заперечується відповідачем.

Згідно ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому разі закон також вимагає обов`язкового укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у місячний строк (частина 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018р. у справі №912/645/17.

Крім того у відповідності до постанови Верховного Суду від 10.09.2018р. у справі №920/739/17 наведено наступні правові висновки у контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутись із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутись із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Суть поновлення договору оренди за змістом ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

При цьому, повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення може мати прояв у "мовчазній згоді" (вказана правова позиція викладена в постанові палати КГС ВС по справі № 920/739/17 від 10.09.2018 року).

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 19.03.2019р. у справі № 908/2484/17, від 06.12.2018р. у справі №908/1634/17, від 11.12.2018р. у справі №921/43/18, від 05.06.2019р. у справі №904/3392/18, від 23.01.2019р. у справі №911/1136/17, від 05.06.2019р. у справі №915/1004/18 та багатьох інших.

Судом встановлено, що позивач по закінченню строку дії договору оренди землі продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою і виконує обов`язки землекористувача, у тому числі сплачує орендну плату.

Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

При цьому відповідачем не надано доказів неналежного виконання позивачем умов договору та доказів направлення позивачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди.

Доводи відповідача, у яких він, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №594/376/17-ц та приписи ст. 33 Закону України «Про оренду землі», вказує про втрату позивачем переважного права на продовження строку дії договору оренди землі внаслідок несвоєчасного повідомлення про це орендодавця, судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №594/376/17-ц ухвалена, виходячи з інших обставин справи.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав і обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Відповідач відповідно до положень ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повідомлень про заперечення у поновленні спірного договору оренди землі не направляв у визначений цим Законом строк. При цьому обставини продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору, як і факт ненаправлення відповідачем у місячний строк на адресу позивача листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору відповідачем не спростовано.

Відсутність заперечень орендодавця у поновленні договору оренди дало позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

За змістом ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Враховуючи вищевикладене, оскільки орендодавцем не доведено факту повідомлення орендаря про заперечення у поновленні договору оренди після закінчення строку договору оренди, органу місцевого самоврядування не потрібно приймати рішення про поновлення договору оренди землі у разі такого поновлення на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (вказана правова позиція викладена в постанові колегії суддів КГС ВС по справі № 912/876/17 від 29.11.2018р.).

За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст. 16 цього Кодексу.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку.

Посилання відповідача про порушення умов договору оренди землі та оформлення орендарем свідоцтва про право власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці не можуть свідчити про невиконання орендарем своїх зобов`язань за договором оренди, оскільки перелік таких зобов`язань визначений пунктом 9.4 розділу 9 договору оренди та доказів невиконання орендарем даних зобов`язань матеріали справи не містять.

При цьому, судом враховано те, що встановлений договором трирічний строк його дії припинився 11.06.2018р. та з цього часу по теперішній час, тобто фактично два роки, відповідач не вживав жодних заходів щодо вирішення питання про продовження строку дії договору оренди або звільнення орендованої земельної ділянки та повернення її до комунальної власності, а також не вживав заходів щодо розірвання договору оренди у зв`язку з оформленням позивачем права власності на нерухоме майно, яке знаходиться не орендованій земельній ділянці.

Судом також враховано те, що відповідач не висловлював заперечень щодо продовження дії договору оренди з підстави оформлення позивачем (орендарем) права власності на нерухоме майно на орендованій земельній ділянці під час звернення орендаря за продовженням строку дії договору у 2018 році, а висловив такі заперечення лише під час розгляду даної справи у окремих запереченнях після строку на подання відзиву на позов.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача, установивши належне виконання позивачем умов договору оренди земельної ділянки, продовження користування нею після закінчення дії договору, сплату орендної плати за користування спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та неспростування цих фактів відповідачем.

Відповідно до ч. 9 ст. 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений ст. 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних правовідносин, що безпосередньо випливає зі змісту зазначеної правової норми.

Належним способом захисту порушеного права у випадку застосування положень ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є позов про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих же умовах, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити реального захисту порушеного права, так як договір є поновленим в силу закону, а також в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді (ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі") (вказана правова позиція викладена в постанові колегії суддів КГС ВС по справі № 916/600/18 від 06.03.2019р.).

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом (зокрема в його прохальній частині) викладено проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (саме вказаний проект направлявся для розгляду раді).

Дослідивши поданий суду проект, судом встановлено, що умови останнього відповідають приписам ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного наданого сторонами доказу, а також достатність і взаємний їх зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, у відповідності із п.1 ч.1 ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 123, 129, 220, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати додаткову угоду до договору оренди укладеною в наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди землі, який зареєстровано у

Миколаївській міській раді 09.06.2015р. за №10879

м.Миколаїв "__" ____________ 2018р.

Миколаївська міська рада, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та витягу з протоколу 1 сесії Миколаївської міської ради VII скликання від 24.11.2015 p., надалі «Орендодавець», з однієї сторони, та фізична особа підприємець Золотаревська Оксана Анатоліївна, надалі «Орендар», з іншої сторони, уклали цю угоду про таке:

1. Миколаївська міська рада ПРОДОВЖУЄ ФОП Золотаревській Оксані Анатоліївні оренду земельної ділянки, площею 35 кв.м (кадастровий номер: :02:002:0037) для обслуговування магазину за адресою: АДРЕСА_2.

2. Пункт 3.1 договору викласти в такій редакції:

«Договір поновлено на 3 (три) роки до 11.06.2021 р. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це Орендодавця за шість місяців до спливу строку цього Договору».

3. Цю додаткову угоду укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий у Орендаря.

4. Додаткова угода набирає чинності з моменту її укладення.

5. У п`ятиденний строк після укладення Додаткової угоди Орендарю надати її копію до органу державної фіскальної служби.

Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін:

Орендодавець: Орендар:

Миколаївська міська рада Фізична особа підприємець

54001, м. Миколаїв, Золотаревська Оксана Анатоліївна

вул. Адміральська, 20 Іден .код НОМЕР_2

код ЕДРПОУ 26565573 Адреса:

АДРЕСА_1

тел.: НОМЕР_1 »

3. Стягнути з Миколаївської міської ради (54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ) на користь Фізичної особи-підприємця Золотаревської Оксани Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідент код НОМЕР_2 ) 1921,0 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складений та підписаний « 03» липня 2020 року.

Суддя О.В. Ткаченко