Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/364/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Пеньківській О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сисак Б.М., довіреність №3 від 01.06.20;

від відповідача: Заровна В.В. начальник;

Ільніцький Р.А., довіреність від 15.06.20;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Металіст" (м.Київ)

до Управління освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання Виконавчого комітету Малинської міської ради (м.Малин Житомирської області)

про стягнення 188594,89грн,

з перервами в судових засіданнях з 02.06.20 по 15.06.20, та з 15.06.20 по 23.06.20 згідно з ч.2 ст.216 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Металіст" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Управління освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання Виконавчого комітету Малинської міської ради заборгованості у розмірі 188594,89грн, з яких: 174466,00грн основного боргу, 13042,05грн пені, 1086,84грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №30 від 19.09.19 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою господарського суду від 06.04.20 позовну заяву прийнято до розгляду й відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 05.05.20 о 12:30.

Ухвалою суду від 05.05.20 відкладено розгляд справи по суті на 02.06.20.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечив та зазначив, що в управлінні відсутні документи для здійснення оплати, а саме: акти за формою №КБ-2Б та №КБ-3, на підтвердження виконання та прийняття виконаних робіт; крім того, відповідно до даних бухгалтерського обліку відповідача відсутні зобов`язання щодо оплати заявленої позивачем заборгованості (а.с.56-58).

В судових засіданнях з 02.06.20 по 15.06.20 та з 15.06.20 по 23.06.20 оголошувалась перерва.

У відповіді на відзив позивач повністю не визнає доводи відповідача та зазначає, що виконав взяте на себе зобов`язання по договору, про що свідчить акт здачі-приймання робіт (№КБ-2в) та довідка про вартість виконаних робіт (№КБ-3) на загальну суму 174466,00грн. Відповідачем не заявлено жодних претензій стосовно якості, обсягів виконаних робіт або прострочення строку здачі виконаних робіт. Також вказує, що відсутність необхідних бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (а.с.85-88).

В наданому суду запереченні на відповідь на відзив відповідач вважає, що відсутні докази на підтвердження факту виконання робіт; зазначає, що у відповідача наявний примірник договору від 19.09.19, якій містить розбіжності із договором, долученим позивачем до матеріалів позовної заяви. У період з 19.09.19 по 30.09.19 не було проінформовано жодного працівника про виконання робіт. Враховуючи, що у даний період здійснювався навчальний процес і в приміщенні знаходились вихованці, без попередження позивач не мав права здійснювати дані роботи. Вказує, що згідно пояснень завідуючої ДНЗ №9 "Золотий ключик" від 17.06.20 працівниками ТОВ "Сервісна компанія "Металіст" здійснювались роботи у липні 2019 року без укладання договору (а.с.93-94).

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідачів проти позову заперечили з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Металіст" (виконавець, позивач) та Відділом освіти виконавчого комітету Малинської міської ради, назву якого змінено на Управління освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання виконавчого комітету Малинської міської ради (замовник, відповідач), досягнуто домовленості щодо виконання робіт з поточного ремонту та гідрохімічного очищення системи опалення ДНЗ №9 Золотий ключик по вул.Огієнко, 73а, м.Малин Житомирської області (ДК 021-2015-50720000-8 Послуги з ремонту і технічного обслуговування систем центрального опалення).

На виконання досягнутих домовленостей, між позивачем та відповідачем укладено договір №30 про закупівлю послуг від 19.09.19, який розміщено на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https//prozorro.gov.ua).

Разом з тим, судом встановлено, що надані сторонами примірники договору №30 від 19.09.19 (підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками обох сторін, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні) містять розбіжності по тексту: наявний у позивача примірник договору №30 від 19.09.19 (а.с.9-11) не суттєво відрізняється від офіційно опублікованого договору про закупівлю послуг №30 від 19.09.19, наданого відповідачем (а.с.101-102).

Дослідивши зміст та умови договорів №30 від 19.09.19, які долучені сторонами до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов, визначених ст.180 Господарського кодексу України, а саме: погоджено предмет, ціну та строк дії договору.

Однак суд вважає, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №30 про закупівлю послуг від 19.09.19 в редакції відповідача, оскільки саме вказаний договір офіційно опублікований на на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https//prozorro.gov.ua).

Пунктом 1.1 договору №30 про закупівлю послуг від 19.09.19 сторони визначили, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується за завданням замовника і на свій ризик надати послуги: Поточний ремонт та гідрохімічне очищення системи опалення ДНЗ №9 Золотий ключик по вул.Огієнко, 73а, м.Малин, Житомирської області (ДК 021-2015-50720000-8 Послуги з ремонту і технічного обслуговування систем центрального опалення), а замовник зобов`язується прийняти від виконавця і оплатити надані послуги, що передбачені умовами договору.

Згідно із п.2.1 договору виконавець надає послуги протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання договору.

Відповідно до п.3.1 договору, договірна ціна послуг, надання яких доручається виконавцю по цьому договору, складає 174466,00грн (Сто сімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят шість гривень 00 копійок без ПДВ).

Розрахунки за надані послуги здійснюються у національній валюті України в межах бюджетних призначень замовника. за наявності відповідно бюджетного призначення у замовника виникають зобов`язання за договором. При відсутності бюджетних призначень платіжні зобов`язання у замовника по договору відсутні (п.6.2 договору).

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що замовник здійснює остаточні розрахунки за надані послуги з виконавцем протягом 30 календарних днів по факту надання послуг на підставі актів приймання-передачі наданих послуг та при наявності бюджетних призначень. Оплата наданих послуг, виконаних з дефектами проводиться після усунення останніх.

Акти приймання-передачі наданих послуг готує виконавець і разом з представником замовника, протягом 3 днів звіряє акти з фактично наданими послугами. Несвоєчасне підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів наданих послуг вирішується у встановленому законодавством порядку (п.7.3 договору).

Пунктом 12.1 договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.19, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору №30 про закупівлю послуг від 19.09.19 позивачем були виконані роботи по поточному ремонту та гідрохімічному очищенню системи опалення ДНЗ Золотий ключик по вул.Огієнко, 73а, м.Малин, Житомирської області.

Загальна вартість виконаних робіт склала 174466,00грн, про що свідчить довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2019 року (форма КБ-3а), яка 27.09.19 підписана уповноваженими особами позивача та відповідача і скріплена печатками підприємств (а.с.24).

Факт виконання позивачем робіт по поточному ремонту та гідрохімічному очищенню системи опалення ДНЗ Золотий ключик по вул.Огієнко, 73а, м.Малин, Житомирської області та факт їх прийняття відповідачем підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року (форма КБ-2в) на загальну суму 174466,00грн., який узгоджений позивачем і відповідачем та згідно якого виконані підрядні роботи прийняті без жодних зауважень та претензій. Акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року підписаний уповноваженими особами сторін 27.09.19 і скріплений печатками підприємств (а.с.17-23).

Однак відповідач в порушення умов договору №30 про закупівлю послуг від 19.09.19 відповідних оплат за виконані роботи не здійснив.

В порядку досудового врегулювання спору позивачем 17.01.20 направлено вимогу про сплату заборгованості вих. №3 від 15.01.20 за договором №30 від 19.09.19 в сумі 174466,00грн, яку залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

За вказаних обставин, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи на підставі договору №30 від 19.09.19.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Приписами ч.ч.1, 2 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання, в тому числі підприємці, повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є правовідносинами підряду, згідно яких у відповідача внаслідок прийняття робіт виконаних позивачем на підставі договору №30 про закупівлю послуг від 19.09.19, виник кореспондуючий обов`язок оплатити їх.

Згідно із ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Приписами ч.1 ст.853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частина 4 ст.882 ЦК України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Матеріали справи не містять зауважень щодо виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Металіст" робіт чи щодо визначення їх вартості, також матеріали справи не містять доказів відмови замовника від договору №30 про закупівлю послуг від 19.09.19 чи відмови від підписання актів приймання виконаних будівельних робіт.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем було заявлено про виявлення будь-яких відступів, допущених позивачем при виконанні робіт за договором №30 від 19.09.19, а акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року від 27.09.19 підписаний сторонами без жодних зауважень і претензій щодо обсягу або якості виконаних робіт.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище, умовами договору №30 від 19.09.19 визначено порядок та строк оплати виконаних робіт.

Однак відповідач не здійснив відповідних розрахунків за виконані позивачем роботи в установлені договором строки.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення в оплаті виконаних позивачем підрядних робіт на загальну суму 174466,00грн.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що відповідно до даних бухгалтерського обліку в Управлінні освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання виконавчого комітету Малинської міської ради відсутні зобов`язання щодо оплати зазначеної заборгованості, оскільки станом на 31.12.19 до управління не надходили акти за формою КБ-2Б та КБ-3 для їх підписання, з огляду на наступне.

Як вже наголошувалось вище, довідка про вартість виконаних підрядних робіт за вересень 2019 року (форма КБ-3) та акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року (форма КБ-2Б) підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками обох підприємств, що свідчить про надання робіт позивачем та передачу на підпис актів відповідачу та прийняття робіт та документів останнім.

Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України N 88 від 24.05.95 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за N 168/70, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що первинні документи, а саме: довідка про вартість виконаних будівельних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року, які надані позивачем на підтвердження факту виконання робіт, містять усі необхідні обов`язкові реквізити та відповідають вимогам Закону України "про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та наказу Міністерства фінансів України №88 від 24.05.95 "Про затвердження положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", а відтак відсутність в Управлінні освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання виконавчого комітету Малинської міської ради підписаних документів свідчить лише про неналежне ведення саме відповідачем бухгалтерського обліку.

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що роботи були виконані позивачем раніше, ніж укладений між сторонами договір №30 від 19.09.19, оскільки управлінням не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних посилань. При цьому, суд також приймає до уваги ч.3 ст.631 ЦК України, приписами якої передбачено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

З приводу посилань відповідача на відсутність обов`язку сплачувати кошти за виконані роботи за відсутності бюджетних призначень, суд зазначає наступне.

На підставі укладеного договору №30 від 19.09.19 між сторонами виникли господарські відносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Статтею 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач є юридичною особою, а відповідно до статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Між тим, ані приписи Господарського кодексу України, ані норми Цивільного кодексу України не допускають привілейованого становища суб`єктів господарювання, що пов`язані із фінансуванням від третіх осіб, в тому числі бюджетного фінансування.

Отже, відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

При цьому, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається випадком, внаслідок якого боржник може бути звільнений від відповідальності.

Тому відсутність коштів у відповідача не може бути підставою для звільнення від виконання його зобов`язань за договором №30 про закупівлю послуг від 19.09.19 перед позивачем.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями частини 2 статті 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічних правових висновків у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 у справі № 927/291/17, від 17.04.2018 у справі № 906/621/17 та від 17.04.2018 у справі № 911/4249/16.

За вказаних обставин, відсутність фінансування (бюджетних коштів) не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 174466,00грн основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач за порушення строків оплати нарахував відповідачу пеню у розмірі 13042,05грн, яка обрахована за період з 01.01.20 по 16.03.20 (а.с.2).

Згідно п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 3 ст.549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Пунктом 10.2 договору №30 про закупівлю послуг від 19.09.19 передбачено, що за несвоєчасне або неналежне виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання за кожний день прострочення.

Дослідивши наявний в матеріалах справи розрахунок пені (а.с.2) суд встановив, що позивач при здійсненні нарахування пені за період з 01.01.20 по 16.03.20 на суму 174466,00грн невірно визначив розмір подвійної облікової ставки НБУ, у зв`язку з чим необґрунтовано здійснив розрахунок за прострочення виконання зобов`язання.

Здійснивши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" перерахунок пені, суд дійшов висновку, що загальний розмір пені, який підлягає до стягнення становить 8647,03грн. Вимога в частині стягнення 4395,02грн пені заявлена безпідставно та задоволенню не підлягає.

Також позивач просить стягнути з відповідача згідно ст.625 ГПК України 1086,84грн 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання.

Як унормовано приписами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем (а.с.3), суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 1086,84грн 3% річних.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ст.ст.13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

Відповідач під час розгляду справи в суді доказів сплати заборгованості не надав, доводів позивача не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на суму 184199,87грн, з яких: 174466,00грн основного боргу, 8647,03грн пені та 1086,84грн 3% річних.

Суд відмовляє в позові в частині стягнення 4395,02грн пені.

Судовий збір, відповідно до п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Металіст" до Управління освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання Виконавчого комітету Малинської міської ради задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання Виконавчого комітету Малинської міської ради (11601, Житомирська область, м.Малин, вул.Паркова, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Металіст" (02090, м.Київ, вул.Бориспільська, 3/3, к.215, )

- 174466,00грн основного боргу;

- 8647,03грн пені;

- 1086,84грн. 3% річних;

- 2763,00грн судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині 4395,02грн пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 01.07.20

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим

1- в справу

2,3- сторонам