ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020м. ДніпроСправа № 904/1470/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108)

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76)

про стягнення 75 140,00 грн. штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №НЮС-01/18 від 22.01.202018 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" 18 865,00 грн. штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2019 року зі станції Ароматна Придніпровської залізниці Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення вагону №56737414 згідно накладної №46102042 на станцію Бурштин Львівської залізниці. При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею було проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній. В накладній №46102042 у вагоні №56737414 вказана маса вантажу складає 70 800 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 60 650 кг, що на 10 150 кг менше, ніж вказано у накладній.

Також позивач просить суд розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/1470/20, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами та запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

До суду 29.04.2020 надійшла заява відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч. 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України. Заява обґрунтована тим, що дана справа потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин, в тому числі: встановлення факту невірного зазначення відповідачем маси вантажу у накладній за №46102042; дослідження на яких вагах здійснювалося зважування вантажу вантажовідправником та залізницею; чи придатні ваги залізниці для зважування вантажу із зупинкою; встановлення вірності нарахування суми, яка заявлена позивачем до стягнення. Таким чином, відповідач стверджує, що даний вид провадження призначений для розгляду всіх справ, які, у зв`язку зі складність і особливостями предмета доказування, не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, з метою повного та всебічного встановлення обставин справи, дослідження доказів, справа №904/1470/20 має розглядатись за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2020 заяву відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження було залишено без задоволення.

До суду 29.04.2020 надійшов відзив відповідача проти задоволення позовних вимог оскільки вагон №56737414 за накладною №46102042 було прийнято до перевезення станцією відправлення - Ароматна Придніпровської залізниці лише на підставі його візуального огляду, оскільки визначена у залізничній накладній маса вантажу не була визнана залізницею іншою. Зважування завантажених вагонів, для встановлення маси вантажу здійснюється співробітниками відповідача на повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах СВ-150000В, заводський номер 321389. Зазначенні вагонні ваги взяті на облік залізницею, про що свідчить виданий технічний паспорт ЗВВТ №0109 у відповідності до п.2.3 "Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України", затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 3 1 липня 2012 року №442. Відповідачем проводилась своєчасна повірка засобів вимірювальної техніки; 150 тонних тензометричних вагонних ваг СВ-150000В, що засвідчується проставлянням підпису повірника та повіреного клейма у паспорті на вагонні ваги про придатність до застосування, зазначених вагонних ваг (копія технічного паспорту ЗВВТ додається). Таким чином, відповідач у відповідності до встановлених законодавством вимог здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси ватажу в залізничній накладній є неможливим.

Також відповідач звернувся до суду із заявою про застосування ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України та зменшення суму штрафу у разі встановлення факту невірного зазначення відповідачем у накладній №46102042 маси вантажу за спірним перевезенням. Відповідач стверджує, що штраф, який заявлено позивачем до стягнення, не має компенсаторний характер, проте є додатковим засобом отримання прибутку для позивача. Так, відповідачем за накладною №46102042 за перевезення вантажу було сплачено провізну плату та додаткові збори за всю відстань перевезення вантажу, за повну вагу вказану в перевізному документі, що підтверджується даними графи 34 накладних. Таким чином, залізниця фактично отримала надлишкову плату (переплату) залізничного тарифу, оскільки відповідач здійснив оплату провізної плати та додаткових зборів за надлишкову масу вантажу. Будь-яких збитків внаслідок того, що відповідачем було зазначено не вірна маса вантажу у залізничній накладній, позивач не зазнав, що також має бути враховано при ухваленні судом рішення про стягнення з відповідача штрафу. Окремо, відповідач зауважує, що 01.10.2019 дозволено комерційний імпорт електроенергії з Російської Федерації, що завдає катастрофічну шкоду економіці України та вугледобувним компаніям, зокрема, й ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". З 06.12.2019 ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" вимушено скорочувати видатки на видобуток вугілля та робочі місця, зупиняти роботу шахт, вводячи вимушений простій. З огляду на зазначене, також очікується негативний вплив змін у функціонуванні ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на соціально-економічний стан території, зокрема скорочення обсягів надходжень коштів до місцевого бюджету м. Павлоград, припинення фінансування програм соціально-економічного розвитку регіону.

До суду 02.07.2020 позивачем подана відповідь на відзив де вказує, що самий лише факт зважування вагону на справних, повірених вагах жодним чином не доводить того, що вага, зазначена відправником у накладній є правильною. Зокрема, придатність ваг до використання ніяким чином не гарантує дотримання відповідачем самої процедури зважування та внесення у перевізний документ саме тих даних, які були отримані в результаті зважування. Щодо зменшення штрафу позивач зазначає, що в даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, якими чітко визначено розмір штрафу. Тому, підстав для його зменшення не має. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України №910/13414/15, №905/3461/15 та постановах Верховного Суду №906/434/17, №914/2339/17.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці відповідачем - було здійснено відправлення вантажу на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці за накладною №46102042 з вантажем вугілля кам`яний.

Відповідно до накладної №46102042 маса нетто вантажу у вагоні №56737414 становить 70 800 кг.

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу зазначеній масі у документах, на підставі акту загальної форми №2236 від 21.11.2019 здійснено контрольне зважування зазначеного вагону та складено комерційний акт№450003/450 від 21.11.2019 відповідно до якого була проведена перевірка маси вантажу у вагоні №56737414 та встановлено при контрольному зважуванні вагону в статичному режимі з повною зупинкою та розчепленням, у присутності ДСЗ ОСОБА_1 , прийомоздавальника Здор, на справних вагоних 150 тн. електронно-тензометричних вагонах ст. Нижньодніровськ-Вузол заводський №032, що пройшли держповірку 28.12.2018 р. виявилось; вага брутто 81 950 кг., тара за документом-21 300 кг., вага нетто 60 650 кг., що менше ваги вказаної в документі на 10 150 кг. Навантаження вантажу нижче бортів на 30-40 см. рівномірне, марковано повздовжніми борознами. Поглиблень не має, маркування не порушене. Вагон бездвірний, розвантажувальні люки с обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

На підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, позивачем нарахований штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення а саме: у сумі 75 140,00 грн. розмір якого підтверджується розрахунком позивача.

Посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, позивач просить суд стягнути з відповідача, як вантажовідправника, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у розмірі 74 140,00 грн. (15 028,00грн. провізна плата за всю відстань перевезення х 5).

Предметом доказування у даній справі є, наявність порушення з боку відповідача оформлення накладної та неправильного зазначення в ній маси вантажу.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, статті 22 Статуту за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Відповідно до частини 5 статті 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливості умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до статті 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (надалі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989).

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (частина 1 пункту 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з положенням статті 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за №861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084.

Згідно з пунктом 2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту залізниць України).

Згідно ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційним актом № 45003/450 від 21.11.2019 засвідчено факт розбіжності маси вантажу у вагоні № 56737414 зазначений у перевізному документі №46102042 від 19.11.2019 з фактичною на 10 150 кг. менше.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги та які входять до предмета доказування в даній справі, надано: накладні №46102042 від 19.11.2019; №46115184 від 21.11.2019, акт загальної форми №2236 від 21.11.2019; комерційний акт №450003/450 від 21.11.2019; технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки №14 від 2017 рік; посадові інструкції з довіреностями.

Як вбачається з матеріалів справи, провізна плата по накладній №46102042 від 19.11.2019 вагон №56737414 становить 15 028,00 грн. таким чином, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати становить 75 140,00 грн.

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 75 140,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108; ) штраф у сумі 75 140,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Е.М. Бондарєв