ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"08" липня 2020 р. Справа№ 910/14757/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/14757/19 (суддя Сташків Р.Б.) за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Автозаводська 29А» про стягнення 91 982,57 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автозаводська 29А» про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу №1157/16-ТЕ-41 від 21.12.2015, з урахуванням договору про переведення боргу №16/2373/17-ТЕ від 10.11.2017, у загальному розмірі 91 982,57 грн., з яких: 35 161,07 грн. - основного боргу, 18 134,06 грн. - пені, 7 492,55 грн. - 3% річних та 31 194,89 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 закрито провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача 35 161,07 грн. основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.01.2020 у справі №910/14757/19 позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача 18 134,06 грн. пені, 7 492,55 грн. 3% річних та 31 194,89 грн. інфляційних втрат.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автозаводська 29А» звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване судове рішення скасувати.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2020 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автозаводська 29А» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 910/14757/19 залишено без змін.

ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/14757/19 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/14757/19 було залишено без руху.

При цьому, скаржнику встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення недоліку шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Романченко В.В. у Північному апеляційному господарському суді, доказів доплати судового збору у розмірі 1 601,50 грн. та належних доказів направлення копії апеляційної скарги відповідачу листом з описом вкладення.

Також, скаржнику було роз`яснено, що у випадку не усунення ним вказаних у п. 2 ухвали недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто.

Крім цього, у зазначеній ухвалі судом були визнані неповажними причини, наведені скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та роз`яснено про право на звернення до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали із заявою, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку.

Також, апелянту роз`яснено, що при неподанні відповідної заяви у встановлений вище строк або у разі, якщо вказані ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянтом було подано до суду клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого надано ордер серії АЕ №1027124 від 25.06.2020, виданий Адвокатським об`єднанням «Неофеліс Ло Груп» адвокату Романченко В.В. про надання правової допомоги ОСОБА_1 у Північному апеляційному господарському суді, докази доплати судового збору у розмірі 1 601,50 грн. та докази направлення копії скарги листом з описом вкладення відповідачу у справі.

Крім того, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/14757/19.

Колегія суддів, розглянувши заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дійшла висновку про неповажність причин його пропуску, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване рішення у даній справі було прийняте судом 14.01.2020 (без виклику представників сторін), відповідно останнім днем строку подання апеляційної скарги на вказане рішення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, є 03.02.2020.

Згідно зі штемпелем на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга, остання була подана апелянтом 26.05.2020, тобто з пропуском встановленого ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 вже переглядалося за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Автозаводська 29А», за наслідками перегляду якого апеляційним господарським судом було винесено постанову від 22.04.2020 про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення - без змін.

В обґрунтування причин пропуску строку на подання апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що про існування вказаних судових рішень ОСОБА_1 стало відомо після отримання листа-повідомлення (№12 від 04.05.2020) від адміністрації ОСББ в особі голови правління - Лугової Лариси Миколаївни, про нарахування до сплати додаткових коштів для погашення боргу за постачання природного газу за договором №16/2373/17-ТЕ від 10.11.2017.

За доводами апелянта, прийняті місцевим судом та судом апеляційної інстанції рішення порушують майнові права та інтереси ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з нарахуванням додаткових витрат на утримання будинку.

Водночас, скаржник стверджує, що саме після винесення судами відповідних рішень та після отримання листа-повідомлення №12 від 04.05.2020, ОСОБА_1 дізналась про порушення її охоронюваних законом прав та інтересів вказаними рішеннями і з цього моменту в неї, як у громадянина України, виникло право на ознайомлення з матеріалами справи, отримання рішення суду, залучення її в якості третьої особи та оскарження рішень суду.

При цьому, як вказує апелянт, жодних підстав для залучення ОСОБА_1 до участі у справі №910/14757/17 в якості третьої особи не було, оскільки на час розгляду справи її законні права та інтереси не було порушено.

Викладені обставини, на думку скаржника, свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/14757/19.

Згідно ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів, зазначає, що клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Для вирішення господарським судом питання про поновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником.

Таким чином, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Відповідно до чинного законодавства поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Діюче процесуальне законодавство не допускає довільного, не обмеженого у часі перегляду судових рішень.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22-23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

У пункті 41 Рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.10.2016 зі справи "Устименко проти України", дійшов до висновку що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Отже можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, які у даному випадку є відсутніми.

При цьому, Суд зазначає, що незалучення особи до участі у справі не є поважною причиною для поновлення строку на оскарження судового рішення та відкриття провадження у справі, оскільки скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі.

Разом із цим неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою, із посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, свідчить лише про те, що такій особі, ймовірно, не було відомо про розгляд цієї справи, однак не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними, поновлення цього строку та прийняття скарги до провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №5/452/06.

Водночас, право на поновлення строку оскарження реалізується з урахуванням конкретних обставин, яким суд має надати правову оцінку і які скаржником не обґрунтовано.

Так, апелянтом не доведено обставин того, що він раніше аніж з дня отримання листа-повідомлення №12 від 04.05.2020 не міг дізнатися про наявність оскаржуваного рішення у даній справі.

При цьому, колегією суддів враховується, що як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за підписом адвоката ОСОБА_1 до апеляційного суду 17.02.2020 було подано супровідний лист про усунення недоліків апеляційної скарги.

Крім того, в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 03.12.2019, укладений між Адвокатським Об`єднанням «Неофеліс Ло Груп» в особі адвоката ОСОБА_1 та Об`єднанням співвласників багатоповерхового будинку «Автозаводська 29А» в особі Лугової Лариси Миколаївни, на підставі якого, під час апеляційного перегляду даної справи, представництво інтересів відповідача - Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Автозаводська 29А» здійснювалось адвокатом Добраниця В.М. згідно ордера серії АА №1016679, виданого Адвокатським Об`єднанням «Неофеліс Ло Груп» на підставі вказаного договору про надання правової допомоги.

При цьому, відзив на позовну заяву теж підписаний адвокатом Добраниця В.М., однак, на підтвердження повноважень додано ордер, виданий на підставі іншого договору про надання правової допомоги.

Слід зазначити, що скаржником наведені обставини не заперечуються.

Отже, з викладеного вбачається, що апелянт був обізнаний про наявність оскаржуваного рішення набагато раніше дати звернення з апеляційною скаргою.

В свою чергу, посилання скаржника на те, що саме після винесення судами відповідних рішень та після отримання листа-повідомлення №12 від 04.05.2020, ОСОБА_1 дізналась про порушення її охоронюваних законом прав та інтересів і, що саме з цього моменту в неї, як у громадянина України, виникло право на ознайомлення з матеріалами справи, отримання рішення суду, залучення її в якості третьої особи та оскарження рішень суду, колегією суддів не приймаються, оскільки ОСОБА_1 вже будучи обізнаною про результат прийнятого місцевим судом рішення під час його апеляційного перегляду, могла звернутися до суду з апеляційною скаргою, однак таким правом не скористалась. Обізнаність та відповідно подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення залежала лише від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

За таких обставин, наведені апелянтом доводи не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення від 14.01.2020.

Натомість, жодних інших причин стосовно того, що саме перешкоджало скаржнику подати апеляційну скаргу, у встановлений законом строк, ним не зазначено.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Отже, виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апелянтом не наведено достатньо обґрунтованих причин пропуску ним процесуального строку на оскарження рішення місцевого господарського суду, наведені ним підстави в обґрунтування поважності причин пропуску є недоведеними належними доказами, і неможливо дійти висновку, що вони пов`язані з непереборними причинами, які не залежали від скаржника, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку, оскільки причини, наведені скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнаються колегією суддів неповажними.

Частиною 4 статті 261 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У даному випадку, оскільки причини, наведені скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані неповажними, колегією суддів відмовляється у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/14757/19.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/14757/19.

2. Надіслати скаржнику копію цієї ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

3. Матеріали справи №910/14757/19 повернути Господарському суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана суддями: 08.07.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко