РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020Справа № 910/4843/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "Прозорро.Продажі"

до Товарної біржі "Універсальна товарно-сировинна біржа"

про стягнення 118 330, 09 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Прозорро.Продажі" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товарної біржі "Універсальна товарно-сировинна біржа" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 118 330, 09 грн., з яких: 109 387, 44 грн. - основний борг, 2 575, 62 грн - пеня та 6 367, 03 грн. - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 165-ЕТС-ЦБД1/2019 про використання Електронної торгової системи Рrozorro.Продажі від 06.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 13.04.2020 позовну заяву Державного підприємства "Прозорро.Продажі" - залишено без руху. Встановлено Державному підприємству "Прозорро.Продажі" строк для усунення недоліків позовної заяви.

28.04.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Державного підприємства "Прозорро.Продажі" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (надіслана засобами поштового зв`язку - 22.04.2020).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

25.05.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 29.01.2020 рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідача було виключено з переліку осіб, відібраних Фондом за напрямами діяльності «Організація відкритих торгів (аукціонів)», тож заборгованість відповідача за період листопад 2019 - січень 2020 становить 61200,00 грн - основний борг, 2470, 29 грн - пеня та 6 367, 03 грн - штраф.

Також, 25.05.2020 відповідач подав до суду заяву, в якій просив суд надати час для питання щодо укладення мирової угоди.

15.06.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав письмові пояснення, в яких зазначає, що виключення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб оператора із переліку осіб та припинення доступу до торгово-електронної системи не припиняє автоматично дію договору та не звільняє сторін від обов`язку його виконання.

Суд зазначає, що станом на дату винесення рішення у даній справі сторонами не було подано заяву про затвердження мирової угоди разом з редакцією такої мирової угоди.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2019 між Державним підприємством "Прозорро.Продажі" (далі - адміністратор) та Товарною біржею "Універсальна товарно-сировинна біржа" (далі - оператор) укладено договір № 165-ЕТС-ЦБД1/2019 про використання Електронної торгової системи Рrozorro.Продажі, предметом якого є забезпечення адміністратором доступу оператора до Рrozorro.Продажі з метою організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу майна (активів) банків, в яких запроваджено процедуру тимчасової адміністрації або ліквідації.

Відповідно до п. 6.1. договору в редакції додаткової угоди від 19.04.2019, ціна договору складається з плати на обслуговування та розвиток ЕТС, яка сплачується оператором для забезпечення покриття витрат, понесених адміністратором для належного здійснення функцій адміністратора ЕТС.

До електронних аукціонів, що відбудуться до 19.04.2019 року (включно) розмір плати на обслуговування та розвиток ЕТС складає 10 % винагороди оператора, що вираховується з гарантійного внеску, внесеного переможцем електронного аукціону, але не менше 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць.

До електронних аукціонів, що відбудуться після 19.04.2019 року розмір плати на обслуговування та розвиток ЕТС складає 20 % винагороди оператора, що вираховується з гарантійного внеску, внесеного переможцем електронного аукціону, але не менше:

- 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць;

- 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць (вказаний розмір набирає чинності з 1 (першого) листопада 2019 року).

Граничні розміри винагороди оператора визначаються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Адміністратор не пізніше 5 числа наступного місяця виставляє рахунок оператору за поточний місяць для перерахування плати на обслуговування та розвиток ЕТС. В разі проведення електронних аукціонів, у яких у поточному місяці було опубліковано договір та присвоєно статус завершений за результатами яких оператор отримав право на винагороду, в рахунку відображається перелік таких електронних аукціонів.

Рахунок виставляється засобами електронного зв`язку, в тому числі, електронною поштою та підлягає оплаті оператором на банківський рахунок адміністратора протягом п`яти робочих днів з дня його виставлення.

Адміністратор протягом 10 робочих днів з дня отримання від оператора плати на обслуговування та розвиток ЕТС, надає оператору акт наданих послуг на обслуговування та розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку. Оператор протягом п`яти робочих днів з моменту його отримання підписує два примірники, скріплює їх своєю печаткою (у разі наявності) та передає ці примірники на підпис адміністратору, а в разі незгоди з ним - направляє адміністратору письмову мотивовану відмову від підписання та належні документи (в разі наявності). Адміністратор повертає підписаний зі свого боку один примірник акту оператору.

У випадку ненадходження на банківський рахунок адміністратора плати на обслуговування та розвиток ЕТС у строки, визначені цим пунктом договору, факт надання послуг на обслуговування та розвиток ЕТС фіксується адміністратором датою останнього дня календарного місяця, в якому було опубліковано договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги в ЕТС. Після цього оператору надається акт наданих послуг на обслуговування та розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку.

Відповідно до п. 1.5. договору, ЕТС Рrozorro.Продажі - спеціалізований інформаційно-програмний комплекс, що складається з наступних компонентів: центральної бази даних (складовою частиною якого є інтерфейс взаємодії з електронними майданчиками (АРІ)), модулю електронного аукціону, модулю «Голландський аукціон ЕТС Рrozorro.Продажі», асоціативної моделі завантаження даних з ЦБД, Реєстру активів ФГВФО.

У відповідності до п. 1.12 договору, Центральна база даних (ЦБД) - сукупність технічних та програмних засобів, у складі бази даних, модулю електронного аукціону, що забезпечують можливість проведення електронних торгів з використанням телекомунікаційних каналів зв`язку за допомогою електронного майданчика.

Згідно п. 6.2. договору в редакції додаткової угоди від 19.04.2019, за порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, в тому числі передбачених пунктом 4.3.14 цього договору, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день порушення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 10 % суми заборгованості або понесених збитків.

Пунктом 6.3. договору, сторонами погоджено, що пеня нараховується та сплачується за весь період прострочення виконання зобов`язань.

За умовами п. 6.4. договору доповненого додатковою угодою від 19.04.2019, плата за обслуговування та розвиток ЕТС сплачується оператором з моменту набрання чинності цим договором в незалежності від факту підключення майданчика оператора до ЕТС.

Відповідно до п. 6.5. договору доповненого додатковою угодою від 19.04.2019, періодом нарахування плати на обслуговування та розвиток ЕТС є календарний місяць (у тому числі, місяць набуття чинності цим договором). В разі проведення електронних аукціонів в ЕТС, за результатами яких оператор отримав право на винагороду, плата за обслуговування та розвиток ЕТС нараховується за поточний календарний місяць, в якому було опубліковано договір та присвоєно статус завершений аукціон (у тому числі, місяць набуття чинності цим договором).

Цей договір набуває чинності з дати прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про включення оператора до переліку осіб, кваліфікованих за напрямом «організація торгів» та діє до 31.12.2020 року (п. 9.1. договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору № 165-ЕТС-ЦБД1/2019 про використання Електронної торгової системи Рrozorro.Продажі від 06.02.2019, позивачем було виставлено відповідачу рахунки № ЦБД1-000121 від 29.11.2019 на суму 20 400, 00 грн, № ЦБД1-000157 від 28.12.2019 на суму 20 400, 00 грн, № ЦБД1-000009 від 31.01.2020 на суму 20 400, 00 грн, № ЦБД1-000041 від 28.02.2020 на суму 48 187, 44 грн зі сплати плати за обслуговування та розвиток ЕТС, які відповідно до умов договору були надіслані на електронну пошту оператора.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за надані послуги з обслуговування та розвиток ЕТС у строк визначений п. 6.1. договору не розрахувався, зокрема, не підписав акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № ЦБД1-0000121 від 29.11.2019 на суму 20 400,00 грн, № ЦБД1-000157 від 28.12.2019 на суму 20 400, 00 грн, № ЦБД1-000009 від 31.01.2020 на суму 20 400, 00 грн, № ЦБД1-000041 від 28.02.2020 на суму 48 187, 44 грн, вмотивовану відмову від його підписання не надав, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість за період з 13.12.2019 по 16.03.2020 на загальну суму 109 387, 44 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг, зокрема, погашення заборгованості у розмірі 109 387, 44 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 575, 62 грн - пені за період з 13.12.2019 по 16.03.2020 нарахованої окремо по кожному рахунку та 6 367, 03 грн. - штрафу у розмірі 10 % суми заборгованості.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору № 165-ЕТС-ЦБД1/2019 про використання Електронної торгової системи Рrozorro.Продажі від 06.02.2019, було виставлено відповідачу рахунки № ЦБД1-000121 від 29.11.2019 на суму 20 400, 00 грн, № ЦБД1-000157 від 28.12.2019 на суму 20 400, 00 грн, № ЦБД1-000009 від 31.01.2020 на суму 20 400, 00 грн, № ЦБД1-000041 від 28.02.2020 на суму 48 187, 44 грн зі сплати плати за обслуговування та розвиток ЕТС, які відповідно до умов договору були надіслані на електронну пошту оператора.

Проте, відповідач за надані послуги у строк визначений п. 6.1. договору не розрахувався, зокрема, не підписав акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № ЦБД1-0000121 від 29.11.2019 на суму 20 400,00 грн, № ЦБД1-000157 від 28.12.2019 на суму 20 400, 00 грн, № ЦБД1-000009 від 31.01.2020 на суму 20 400, 00 грн, № ЦБД1-000041 від 28.02.2020 на суму 48 187, 44 грн, вмотивовану відмову від його підписання не надав, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість за період з 13.12.2019 по 16.03.2020 на загальну суму 109 387, 44 грн.

Відповідно до п. 6.1. договору, рахунок виставляється засобами електронного зв`язку, в тому числі, електронною поштою та підлягає оплаті оператором на банківський рахунок адміністратора протягом п`яти робочих днів з дня його виставлення.

Адміністратор протягом 10 робочих днів з дня отримання від оператора плати на обслуговування та розвиток ЕТС, надає оператору акт наданих послуг на обслуговування та розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку. Оператор протягом п`яти робочих днів з моменту його отримання підписує два примірники, скріплює їх своєю печаткою (у разі наявності) та передає ці примірники на підпис адміністратору, а в разі незгоди з ним - направляє адміністратору письмову мотивовану відмову від підписання та належні документи (в разі наявності). Адміністратор повертає підписаний зі свого боку один примірник акту оператору.

У випадку ненадходження на банківський рахунок адміністратора плати на обслуговування та розвиток ЕТС у строки, визначені цим пунктом договору, факт надання послуг на обслуговування та розвиток ЕТС фіксується адміністратором датою останнього дня календарного місяця, в якому було опубліковано договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги в ЕТС. Після цього оператору надається акт наданих послуг на обслуговування та розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку.

Отже, непідписання оператором акта наданих послуг на обслуговування та розвиток ЕТС у вказаний вище термін, за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання оператором повного виконання адміністратором своїх зобов`язань, послуги/роботи вважаються наданими/виконаними у повному обсязі та прийнятими оператором без зауважень.

В той же час, суд зазначає, що умови договору не містять застережень щодо можливості відліку строку оплати з дня підписання акта наданих послуг на обслуговування та розвиток ЕТС, тому підписання сторонами відповідного акту ніяк не впливає на момент виникнення прострочення за грошовим зобов`язанням відповідача.

Так, частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 6.1. договору рахунок виставляється засобами електронного зв`язку, в тому числі, електронною поштою та підлягає оплаті оператором на банківський рахунок адміністратора протягом п`яти робочих днів з дня його виставлення, згідно протоколів руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій:

- рахунок № ЦБД1-000121 від 29.11.2019 отримано відповідачем 06.12.2019, тож прострочення виконання грошового зобов`язання за рахунком № ЦБД1-000121 від 29.11.2019 відбулося починаючи з 14.12.2019;

- рахунок № ЦБД1-000157 від 28.12.2019 отримано відповідачем 10.01.2020, тож прострочення виконання грошового зобов`язання за рахунком № ЦБД1-000157 від 28.12.2019 відбулося починаючи з 18.01.2020;

- рахунок № ЦБД1-000009 від 31.01.2020 отримано відповідачем 05.02.2020, тож прострочення виконання грошового зобов`язання за рахунком № ЦБД1-000009 від 31.01.2020 відбулося починаючи з 13.02.2020;

- рахунок № ЦБД1-000041 від 28.02.2020 отримано відповідачем 04.03.2020, прострочення виконання грошового зобов`язання за рахунком № ЦБД1-000041 від 28.02.2020 відбулося починаючи з 13.03.2020 (з урахуванням приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.01.2020 № 191 яким виключено відповідача з переліку осіб, відібраних Фондом за напрямами діяльності «Організація відкритих торгів (аукціонів)», в результаті якого відповідача відключено від ЕТС, як підставу для звільнення від сплати 48 187, 44 грн за лютий 2020 року, оскільки умовами укладеного між сторонами договору № 165-ЕТС-ЦБД1/2019 про використання Електронної торгової системи Рrozorro.Продажі від 06.02.2019, а саме п. 6.4 чітко передбачено, що плата за обслуговування та розвиток ЕТС сплачується оператором з моменту набрання чинності цим договором в незалежності від факту підключення майданчика оператора до ЕТС.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг з обслуговування та розвиток ЕТС, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 165-ЕТС-ЦБД1/2019 про використання Електронної торгової системи Рrozorro.Продажі від 06.02.2019 і положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 109 387, 44 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 575, 62 грн - пені за період з 13.12.2019 по 16.03.2020 нарахованої окремо по кожному рахунку та 6 367, 03 грн. - штрафу у розмірі 10 % суми заборгованості.

Згідно п. 6.2. договору в редакції додаткової угоди від 19.04.2019, за порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, в тому числі передбачених пунктом 4.3.14 цього договору, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день порушення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 10 % суми заборгованості або понесених збитків.

Пунктом 6.3. договору, сторонами погоджено, що пеня нараховується та сплачується за весь період прострочення виконання зобов`язань.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року)

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Судом перевірено правильність наданих позивачем розрахунків пені і встановлено, що позивачем допущено помилку у визначенні періоду нарахування пені та відповідно розмірі, оскільки, як зазначено судом вище, прострочення виконання грошового зобов`язання починається з 14.12.2019 за рахунком № ЦБД1-000121 від 29.11.2019; з 18.01.2020 за рахунком № ЦБД1-000157 від 28.12.2019; з 13.02.2020 за рахунком № ЦБД1-000009 від 31.01.2020 та з 13.03.2020 за рахунком № ЦБД1-000041 від 28.02.2020.

Тож, за розрахунком суду обгрунтованою до стягнення є сума пені у розмірі 2 531, 22 грн., яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 14.12.2019 по 16.03.2020 нарахована на суму боргу 20 400, 00 грн, з 18.01.2020 по 16.03.2020 нарахована на суму боргу 20 400, 00 грн, з 14.02.2020 по 16.03.2020 нарахована на суму боргу 20 400, 00 грн та з 13.03.2020 по 16.03.2020 нарахована на суму боргу 48 187, 44 грн, а тому вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 6 367, 03 грн. - штрафу у розмірі 10 % суми заборгованості, суд відзначає наступне.

Пунктом 6.2. договору, зокрема, передбачено, що за прострочення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором понад 30 днів, в тому числі передбачених пунктом 4.3.14 цього договору, винна сторона додатково сплачує штраф у розмірі 10 % суми заборгованості або понесених збитків.

Так, у випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки.

Таким чином, чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.05.2011 у справі №42/252, від 27.04.2012 у справі №06/5026/1052/2011 та від 09.04.2012 у справі №20/246-08, а також у постанові Вищого господарського суду України від 16.02.2016 у справі № 910/20528/15.

Судом перевірено розрахунок заявленого до стягнення з відповідача розміру штрафу, з урахуванням приписів чинного законодавства України та п. 6.2. договору, та встановлено, що сума нарахована вірно відповідно до вимог законодавства та умов договору, враховуючи що суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому визнається обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача 6 367, 03 грн. - штрафу у розмірі 10 % суми заборгованості.

Тож, позовні вимоги Державного підприємства "Прозорро.Продажі" підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Прозорро.Продажі" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товарної біржі «Універсальна товарно-сировинна біржа» (Театральний провулок, будинок 11/13, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 32069037) на користь Державного підприємства «Прозорро.Продажі» (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 22, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код - 42068925) 109 387 (сто дев`ять тисяч триста вісімдесят сім) грн 44 коп. - заборгованості, 2 531 (дві тисячі п`ятсот тридцять одну) грн 22 коп. - пені, 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн 03 коп. - штрафу та 2 101 (дві тисячі сто одну) грн. 21 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Суддя С. О. Щербаков