ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/327/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:

позивач - Удовицький Є. М., адвокат;

відповідач - не з`явився.

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі - Держгеокадастр, Відповідач)

на рішення Господарського суду Харківської області (суддя Шатерніков М. І.) від 22.05.2019

та постанову Східного апеляційного господарського суду (головуючий - Хачатрян В. С., судді: Гетьман Р. А., Склярук О. І.) від 21.08.2019 у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Насінневе" (далі - ПАТ "Насінневе", Позивач)

до Держгеокадастру

про визнання додаткової угоди укладеною,

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У лютому 2019 року ПАТ "Насінневе" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Держгеокадастру про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 95,6308 га, кадастровий номер :07:000:0719, розташованої на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області (далі - Земельна ділянка), укладеного 21.12.2006 між Нововодолазькою районною державною адміністрацією (далі - Адміністрація) та Відкритим акціонерним товариством "Насінневе" (далі - ВАТ "Насінневе"), зареєстрованого у Державному реєстрі земель 24.05.2007 за № 06 (далі - Договір), в редакції, наведеній у позовній заяві.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що Відповідач ухиляється від укладення додаткової угоди щодо продовження дії Договору оренди земельної ділянки на погоджених умовах в порядку частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон).

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.05.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2019, позов задоволено; визнано укладеною додаткову угоду до Договору в редакції, викладеній у резолютивній частині рішення.

2.2. Рішення судів мотивовані тим, що Позивач ініціював механізм поновлення Договору, встановлений частинами 1-5 статті 33 Закону; Позивач своєчасно та правомірно здійснив дії, спрямовані на реалізацію свого переважного права на поновлення дії Договору, а сторони досягнули згоди щодо зміни умов Договору в частині строку його дії з 10 на 7 років та встановлення орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки, однак не підписали додаткову угоду; лист від 04.04.2017 № 32-20-14-6931/0/19-17 направлено як додаток до листа від 12.07.2017 № 19-20-14-11320/0/19-17, в якому Відповідач не навів обґрунтованих підстав для відмови у реалізації Позивачем свого переважного права на продовження дії Договору, а відмова Відповідача від підписання додаткової угоди не відповідає положенням частини п`ятої статті 33 Закону і порушує право оренди Позивача; в матеріалах справи відсутні документально підтверджені відомості порушення Позивачем умов Договору протягом його дії; Відповідач порушив вимоги частини п`ятої статті 33 Закону, оскільки відмовив Позивачу у підписанні додаткової угоди за відсутності на те законодавчо визначених підстав; саме Відповідач запропонував змінити умови Договору з чим погодився Позивач та виклав їх у проекті додаткової угоди, в якій просив поновити Договір на 7 років та встановити розмір орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки землі, однак Відповідач будь-яких заперечень з приводу викладених умов Договору не висловив та своїх пропозицій щодо інших умов не надав; орендна плата за Договором не є визначеною твердою сумою, а підлягає розрахунку за формулою де постійно визначеним елементом є відсоткова ставка, а змінюваним - розмір нормативної грошової оцінки землі; між сторонами наявний спір щодо розміру нормативної грошової оцінки, а не щодо орендної плати (істотна умова договору), стосовно якої було досягнуто згоди, визначено формулу та порядок її сплати; доводи Відповідача про включення Позивачем нових умов стосовно порядку визначення орендної плати є помилковими та не відповідають обставинам справи, оскільки погоджена сторонами умова щодо розміру орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки не змінювалася, а умова про сплату до місцевого бюджету різниці між розмірами орендної плати після проведення нормативної грошової оцінки Земельної ділянки свідчить про те, що місцевий бюджет в будь-якому випадку отримає орендну плату не менше ніж 8% від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки, а тому будуть діяти саме ті умови, які погоджені сторонами у листуванні.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. 09.09.2019 Відповідач звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Суди неправильно застосували норми статей 203, 215, 228, 319, 627, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 33 Закону, оскільки суд першої інстанції не врахував, що у проєкті додаткової угоди, доданої до листа № 355 від 02.03.2017, Позивач, окрім умов стосовно розміру річної орендної плати - 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та поновлення договору оренди землі на строк 7 (сім) років, включив нові умови стосовно порядку визначення орендної плати, які не узгоджувалися Відповідачем, зокрема, що орендар зобов`язується вжити заходи, спрямовані на проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а до моменту її проведення розмір річної орендної плати визначається за даними про середній розмір нормативної грошової оцінки одиниці площі земель сільськогосподарського призначення по Старовірівській сільській раді Нововодолазького району Харківської області.

4.2. Суд першої інстанції визнав укладеною додаткову угоду до Договору в редакції, у якій помилково вказано місцезнаходження орендодавця: майдан Свободи, 5, Держпром, під`їзд 6,7, м. Харків, 61022, що не відповідає дійсності, оскільки за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Держеокадастру є: 61145, Харківська область, місто Харків, вулиця Космічна, будинок 21, 8-9 поверх, що було відомо суду першої інстанції та не враховано судом апеляційної інстанції.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

5.1. 21.10.2019 Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін.

5.2. Відзив обґрунтований доводами, які подібні до мотивів, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.

6. Розгляд справи Верховним Судом

6.1. Ухвалою Суду від 04.10.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Держгеокадастру; надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 21.10.2019; зупинено провадження у цій справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5724/17.

6.2. 01.04.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 320/5724/17, повний текст якої оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 18.05.2020.

6.3. Ухвалою суду від 28.05.2020 провадження у цій справі поновлено, касаційну скаргу Держгеокадастру призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.06.2020.

6.4. Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020, від 22.04.2020, від 04.05.2020, 20.05.2020) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 22.06.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

6.5. В той же час Cуд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

6.6. З метою дотримання розумних строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 суд касаційної інстанції дійшов висновку про здійснення розгляду касаційної скарги у визначену дату.

6.7. Суд констатує, що сторони висловили свої позиції у касаційній скарзі та відзиві на неї, а до визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 23.06.2020.

7. Встановлені судами обставини

7.1. 21.12.2006 Адміністрація (орендодавець) та ВАТ "Насінневе" (орендар) уклали Договір, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області загальною площею 95,6308 га (рілля).

7.2. У пункті 8 Договору сторони погодили, що він укладений на 10 років. По закінченні строку, на який було укладено договір, орендар, який належно виконав обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на продовження договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про наміри щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше ніж за два місяці до його закінчення та надати відомості про стан земельної ділянки і документи, що свідчать про сплату орендної плати.

7.3. Пунктом 43 Договору сторони визначили, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

7.4. 24.05.2007 Договір зареєстровано у Нововодолазькому районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК" при Держкомземі України у Державному реєстрі земель за № 06.

7.5. За інформацією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.09.2016 за № НВ-016 24.05.2007 проведена державна реєстрація Земельної ділянки площею 95,6308 га, яка є об`єктом оренди за Договором.

7.6. З 01.01.2013 повноваження щодо розгляду питання про поновлення Договору перейшли до Відповідача.

7.7. За статутом Позивач є повним правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ "Насінневе".

7.8. 21.10.2016 Позивач відповідно до частин 1-3 статті 33 Закону та у строк, встановлений пунктом 8 Договору (за два місяці до закінчення строку його дії), надіслав Відповідачу лист-повідомлення № 2142 від 19.10.2016 про поновлення договору оренди землі на той же строк (десять років) і на тих же умовах, що визначені договором з проектом додаткової угоди та іншими документами, перелік яких визначений сторонами у пункті 8 Договору, а саме відомостями про стан земельної ділянки (акт обстеження земельної ділянки), документами про сплату орендної плати (податкові декларації, виписки по рахункам, платіжні доручення) та іншими документами, про що свідчать копії фіскального чеку від 21.10.2016, опису вкладення у цінний лист від 21.10.2016 та рекомендованого повідомлення про вручення 26.10.2016 поштового відправлення.

7.9. Відповідач у відповіді № 19-20-14-35218/0/19-16 від 18.11.2016 на лист Позивача № 2142 від 19.10.2016 запропонував йому повторно звернутись до Відповідача з метою поновлення Договору, надавши згоду Адміністрації на поновлення Договору, проект додаткової угоди, встановивши строк дії Договору на рівні 7 років та розмір орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, витяг про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, а також довідку про відсутність заборгованості зі сплати орендної плати.

7.10. 02.03.2017 Позивач надіслав Відповідачу лист-повідомлення № 355 від 02.03.2017 про поновлення Договору разом із проектом додаткової угоди про поновлення Договору на строк у 7 (сім) років з розміром орендної плати 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, довідку про відсутність заборгованості по орендній платі та інші документи, про що свідчать копії фіскального чеку від 02.03.2017 та опису вкладення у цінний лист від 02.03.2017.

В цьому листі від 02.03.2017 № 355 Позивач також повідомив, що на виконання вимог Відповідача він 16.11.2016 уклав з ПП "Регіонземпроект" договір № К161102-0 на виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки Земельної ділянки, а до моменту її проведення розмір річної орендної плати буде визначатися за даними про середній розмір нормативної грошової оцінки одиниці площі земель сільськогосподарського призначення по Старовірівській сільській раді Нововодолазького району Харківської області.

В проекті додаткової угоди, який додано до листа від 02.03.2017 № 355 зазначено, що "в разі, якщо розмір орендної плати, визначений за даними затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, буде більшим за розмір орендної плати, визначений згідно цього пункту договору оренди та сплачений орендарем, то сума різниці між вказаними розмірами підлягає сплаті орендарем до відповідного бюджету у місячний строк з дня набрання чинності рішенням органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та дня укладення додаткової угоди про внесення змін до цього договору в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки".

7.11. На дату направлення листа від 02.03.2017 № 355 нормативна грошова оцінка Земельної вже не діяла, а нова оцінка земельної ділянки ще не була проведена.

7.12. 06.03.2017 Відповідач отримав лист-повідомлення № 355 від 02.03.2017 Позивача про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, але не надіслав листа-повідомлення про прийняте ним рішення.

7.13. 26.06.2017 Позивач надіслав Відповідачу лист № 1301 від 26.06.2017, в якому зазначив про поновлення договору на той же строк і на тих же умовах відповідно до частини шостої статті 33 Закону, про що свідчать копії фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист від 26.06.2017. До цього листа Позивач додав проект додаткової угоди про поновлення Договору на той же строк і на тих же умовах, що визначені Договором.

7.14. 12.07.2017 Відповідач листом за вих. № 19-20-14-11320/0/19-17 у відповідь на лист Позивача № 1301 від 26.06.2017 повідомив про відмову у поновленні Договору у зв`язку зі спливом 24.05.2017 строку його дії. До цього листа Відповідач додав копію свого листа № 32-20-14-6931/0/19-17 від 04.04.2017, який складено у відповідь на лист-повідомлення Позивача № 355 від 02.03.2017, про відмову у поновленні Договору з тієї підстави, що Земельна ділянка може бути виділена учасникам антитерористичної операції.

7.15. В матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу Позивача листа від 04.04.2017 № 32-20-14-6931/0/19-17, в якому зазначено порядок реалізації орендарем переважного права унормований чинним законодавством, поінформовано про наявність потреби у Харківській області відведення земельних ділянок для виділення їх учасникам антитерористичної операції та відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки від 21.12.2006. Цей лист направлено як додаток до листа від 12.07.2017 № 19-20-14-11320/0/19-17.

7.16. Станом на момент направлення листа № 19-20-14-11320/0/19-17 сторони у визначений законом строк узгодили істотні умови Договору щодо строку його дії та розміру орендної плати, а з тексту листа випливає, що Відповідач не навів обґрунтованих підстав для відмови у реалізації орендарем свого переважного права на продовження дії договору оренди.

7.17. Не погодившись з такими діями, Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Відповідача про визнання укладеною додаткової угоди до Договору, який обґрунтований приписами частини шостої статті 33 Закону.

7.18. За результатом розгляду цього спору постановою Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 922/2657/17, касаційну скаргу Відповідача задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 23.10.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 у справі № 922/2657/17 скасовано повністю та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, у зв`язку з тим, що Позивач обрав неправильний спосіб захисту, що має наслідком відмову у цьому позові з заявлених підстав та за заявленими вимогами, оскільки у Позивача не виникло право на позов відповідно до вимог частини шостої статті 33 Закону. Однак ця обставина не звільняє Відповідача від обов`язковості укладення додаткової угоди з Позивачем на погоджених ними умовах відповідно до вимог частини п`ятої статті 33 Закону. Суд зазначив, що сторони у спірних правовідносинах дійшли згоди щодо зміни умов Договору в частині строку дії договору з 10 на 7 років та встановлення орендної плати 8% від нормативної грошової оцінки, однак додаткову угоду укладено не було.

7.19. Документально підтверджені відомості про порушення Позивачем умов Договору протягом його дії в матеріалах справи відсутні.

7.20. Умови орендодавця щодо істотних умов договору були узгоджені і виконані орендарем та викладені у додатковій угоді.

7.21. Позивач взяв на себе зобов`язання отримати та надати орендодавцю затверджену нормативну грошову оцінку земельної ділянки та вчиняє дії, спрямовані на її отримання.

8. Позиція Верховного Суду

8.1. Відповідно до частини першої статті 15 та частини третьої статті 19 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до 16.01.2020 (далі - Закон), істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

8.2. Статтею 33 Закону регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного частинами 2- 5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина шоста цієї норми).

8.3. Правову позицію щодо розмежування зазначених підстав поновлення договору оренди землі наведено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц та у постанові палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

8.4. Відповідно до частин 1- 4 статті 33 Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

8.5. У частині п`ятій статті 33 Закону визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: 1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; 2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; 3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); 4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

8.6. Зазначені положення слід розуміти таким чином: а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря; б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

8.7. При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

8.8. Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

8.9. Відповідно до вимог частини восьмої статті 33 Закону додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Подібні правові висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09.06.2020 у справі № 912/1860/19.

8.10. Суди встановили, що документально підтверджені відомості про порушення Позивачем умов Договору протягом його дії в матеріалах справи відсутні; 21.10.2016 Позивач відповідно до частин 1-3 статті 33 Закону та у строк, встановлений пунктом 8 Договору (за два місяці до закінчення строку його дії), надіслав Відповідачу лист-повідомлення № 2142 від 19.10.2016 про поновлення договору оренди землі на той же строк (десять років) і на тих же умовах з проектом додаткової угоди та іншими документами, перелік яких визначений сторонами у пункті 8 Договору; листом № 19-20-14-35218/0/19-16 від 18.11.2016 Відповідач запропонував Позивачу повторно звернутись до нього, зокрема, встановивши строк дії Договору на рівні 7 років та розмір орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; 02.03.2017 Позивач надіслав Відповідачу лист-повідомлення № 355 від 02.03.2017 про поновлення Договору разом із проектом додаткової угоди про поновлення Договору на строк у 7 (сім) років з розміром орендної плати 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в якому Позивач повідомив, що вчиняє дії, спрямовані на виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки Земельної ділянки, а в проекті додаткової угоди виклав таку умову: "в разі, якщо розмір орендної плати, визначений за даними затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, буде більшим за розмір орендної плати, визначений згідно цього пункту договору оренди та сплачений орендарем, то сума різниці між вказаними розмірами підлягає сплаті орендарем до відповідного бюджету у місячний строк з дня набрання чинності рішенням органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та дня укладення додаткової угоди про внесення змін до цього договору в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки".

8.11. За таких обставин суди дійшли обґрунтованих висновків, що Позивач своєчасно здійснив дії, спрямовані на реалізацію свого переважного права на поновлення дії Договору в порядку, передбаченому частинами 1-5 статті 33 Закону, а Відповідач, в свою чергу, запропонував змінити умови Договору в частині строку його дії з 10 на 7 років та встановлення орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки з чим Позивач погодився та виклав ці умови у проєкті додаткової угоди, тобто сторони досягнули згоди щодо зміни умов Договору в цій частині.

8.12. Суд зауважує, що на пропозицію Відповідача про узгодження істотних умов Договору у частині встановлення строку його дії на 7 років Позивач надав своє погодження, незважаючи на те, що вказаний строк є меншим від первісного строку дії цього договору та є мінімальним строком оренди у розумінні частини третьої статті 19 Закону, тобто Позивач без зауважень погодився на пропозицію орендодавця щодо встановлення мінімального строку дії договору оренди землі та процентної ставки від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки, що свідчить про погодження ним всіх прийнятних для орендодавця умов Договору.

8.13. Разом з цим суди встановили, що після отримання 06.03.2017 листа-повідомлення Позивача № 355 від 02.03.2017 Відповідач не надіслав відповіді про прийняте ним рішення; 12.07.2017 у відповідь на інший лист Позивача (№ 1301 від 26.06.2017) Відповідач листом від 12.07.2017 № 19-20-14-11320/0/19-17 повідомив його про відмову у поновленні Договору у зв`язку зі спливом 24.05.2017 строку його дії. До цього листа Відповідач додав копію свого листа № 32-20-14-6931/0/19-17 від 04.04.2017, який складено у відповідь на лист-повідомлення Позивача № 355 від 02.03.2017, про відмову у поновленні Договору з тієї підстави, що Земельна ділянка може бути виділена учасникам антитерористичної операції. При цьому в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу Позивача листа від 04.04.2017 № 32-20-14-6931/0/19-17, а в листі від 12.07.2017 № 19-20-14-11320/0/19-17 Відповідач не навів обґрунтованих підстав для відмови у реалізації орендарем свого переважного права на продовження дії договору оренди.

8.14. Не погодившись з такими діями, Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Відповідача про визнання укладеною додаткової угоди до Договору, який обґрунтовано приписами частини шостої статті 33 Закону; за результатами вирішення цього спору постановою Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 922/2657/17, зокрема, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, оскільки у Позивача не виникло право на позов відповідно до вимог частини шостої статті 33 Закону. Разом з цим Суд вказав, що ця обставина не звільняє Відповідача від обов`язковості укладення додаткової угоди з Позивачем на погоджених ними умовах відповідно до вимог частини п`ятої статті 33 Закону, а також, що сторони у спірних правовідносинах дійшли згоди щодо зміни умов Договору в частині строку дії договору з 10 на 7 років та встановлення орендної плати 8% від нормативної грошової оцінки, однак додаткову угоду укладено не було.

8.15. Суд звертає увагу, що висновки Великої Палати Верховного Суду, що незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові (пункти 81-83 постанови від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17) та висновки, що суди мають самостійно здійснити правильну правову кваліфікацію спірних правовідносин та застосувати для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (пункт 7.43 постанови від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15), викладені вже після ухвалення постанови Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 922/2657/17.

8.16. Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певний стандарт поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону, добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

8.17. У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною п`ятою статті 33 Закону обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення та надати відповідь з правовим обґрунтуванням, поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 908/2217/17.

8.18. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні документально підтверджені відомості порушення Позивачем умов Договору протягом його дії, Позивач дотримався процедури і строків звернення до Відповідача із повідомленням про намір поновити Договір, сторони дійшли згоди щодо зміни істотних умов Договору в частині строку його дії з 10 на 7 років та встановлення орендної плати 8% від нормативної грошової оцінки, в матеріалах справи відсутні докази надіслання листа від 04.04.2017 № 32-20-14-6931/0/19-17, а в листі від 12.07.2017 № 19-20-14-11320/0/19-17 Відповідач не навів обґрунтованих підстав для відмови у реалізації Позивачем свого переважного права на продовження дії Договору, тобто він не виконав установленого частиною п`ятою статті 33 Закону обов`язку у місячний термін розглянути надісланий Позивачем лист-повідомлення та надати відповідь з правовим обґрунтуванням, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про порушення прав Позивача, оскільки Відповідач спочатку висунув умови для продовження Договору на змінених умовах, на які погодився Позивач, проте у подальшому безпідставно ухилився від укладення додаткової угоди щодо продовження дії Договору на погоджених умовах за частиною восьмою статті 33 Закону.

8.19. Доводи Скаржника, викладені у підпункті 4.1 цієї постанови, Суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки розмір нормативної грошової оцінки є змінюваною величиною в силу приписів статті 18 Закону України "Про оцінку земель", однак умови Договору, які на думку Відповідача з ним не узгоджувались, стосуються визначення нормативної грошової оцінки, а не орендної плати, яка відповідно до статті 15 Закону є істотною умовою договору оренди, та щодо якої сторонами досягнуто згоди - визначено формулу та порядок її сплати. При цьому визнання поновленим Договору не звільняє Позивача від обов`язку отримати витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки тільки за його наявності можливий правильний розрахунок орендної плати, суди встановили, що Позивач вчиняє відповідні дії, а запропоновані ним у додатковій угоді умови про сплату до місцевого бюджету різниці між розмірами орендної плати свідчать про те, що місцевий бюджет в будь-якому випадку отримає орендну плату не менше ніж 8% від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки, що було узгоджено сторонами у листуванні. Суд звертається mutatis mutandis до подібних правових висновків, викладених у пункті 34 постанови Верховного Суду від 29.11.2018 у справі № 922/621/18.

8.20. За наведених обставин Суд доходить висновку, що суди першої та апеляційної інстанції повно встановили всі істотні обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, надали їм належну правову оцінку та правильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим відхиляє доводи Скаржника про неправильне застосування судами положень статті 33 Закону як такі, що не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду.

8.21. Решта доводів касаційної скарги не спростовують наведених вище висновків, з яких виходить Суд у цій постанові.

8.22. З огляду на викладене, підстави для зміни чи скасування прийнятих у справі судових рішень відсутні, у зв`язку з чим касаційна скарга задоволенню не підлягає.

9. Судові витрати

9.1. Оскільки касаційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 у справі № 922/327/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак