ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" липня 2020 р. Cправа № 902/456/20

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601)

до: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВОДНИК" (вул. Острозького, буд. 59, м. Вінниця, 21009)

про стягнення 1510,16 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 14/4-2449-20 від 09.04.2020 Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з вимогою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВОДНИК" про стягнення боргу у загальній сумі 1 510,16 грн, в тому числі: 1262,60 грн - пені, 247,57 грн - три проценти річних.

Правовими підставами звернення до суду позивача із вказаним позовом стало неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором № 3000/1718-ТЕ-1 від 31.08.2017 постачання природного газу в частині проведення розрахунків за поставлений природний газ, у строки та у розмірах, визначених означеним Договором.

Ухвалою суду від 12.05.2020 позов залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків: 10 днів з дня вручення ухвали суду.

29.05.2020 до суду надійшов лист № 14/4-3576-20 від 26.05.2020 на виконання ухвали суду від 12.05.2020.

Ухвалою суду від 03.06.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/456/19 за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 02.07.2020.

25.06.2020 до суду надійшов відзив № 21 від 23.06.2020, в якому відповідач наводить заперечення проти позову, зокрема наголошує, що ОСББ "Водник" є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Надходження коштів формувалось з внесків співвласників об`єднання на управління будинком та прибудинковою територією, оплати за опалення та гаряче водопостачання, відшкодування із міського бюджету нарахованих сум по пільгам та субсидіям окремим категоріям населення. Відповідачем вчасно сплачувались кошти за спожитий газ за рахунок коштів, які були сплачені мешканцями будинку які не мають відповідних пільг та субсидій. При цьому, суми нарахованих пільг та субсидій за теплову енергію та гаряче водопостачання відповідачу з місцевого бюджету за грудень 2017, січень 2018 та лютий 2018 відшкодовано лише 26.03.2018. Після отримання означених коштів відповідачем сплатив заборгованість.

Таким чином, відповідач вказує, що заборгованість за поставлений природний газ погашена в повному обсязі до дати звернення позивача до суду з даним позовом, що виключає підстави для стягнення пені та відсотків річних.

30.06.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання № 14/4-4183-20 від 26.06.2020 скріплене електронним цифровим підписом представника позивача - адвоката Пясецького Д.В., в якому останній вказує на неможливість участі представника позивача в судовому засіданні 02.07.2020, та просить провести розгляд справи без його участі, або відкласти на іншу дату.

02.07.2020 до суду надійшла заява відповідача б/н від 02.07.2020, в якій останній, посилаючись на затримку у відшкодуванні пільг та субсидій окремим категоріям населення з місцевого бюджету та відсутність вільних коштів, просить зменшити суми позову.

На визначену судом дату представники сторін не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, ухвалою суду від 03.06.2020.

За результатами дослідження заяви відповідача № б/н від 02.07.2020, суд, ухвалою від 02.07.2020 повернув її без розгляду.

З урахуванням неявки представників сторін суд зважає на положення ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 02.07.2020 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач, за Договором Постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Водник» (відповідач, за Договором Споживач) укладено Договір постачання природного газу № 3000/1718-ТЕ-1 (далі по тексту - Договір).

Відповідно до предмету Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього Договору (п.1.1 Договору).

Пунктом 1.2. Договору визначено, що природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Згідно із п. 2.1. Договору Постачальник передає Споживачу з 01 жовтня 2017 року по 31 березня 2018 року (включно) газ обсягом до 94,0 тис.куб.

Відповідно до п. 3.7. Договору приймання-передачі газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу Споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Розділом 5 Договору сторонами погоджено ціну на газ.

За змістом п. 5.2. Договору ціна за 1000 куб. м. газу на дату укладання Договору становить 4 942,00, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 5 930,40 грн.

Згідно із п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 8.2 Договору сторони погодили, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно п. 6.1. даного Договору, він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

У п. 10.3. Договору Сторони погодили, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частин реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 року до 31 березня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. (п. 12. Договору)

Додатковою угодою № 1 від 11.01.2018 до Договору Сторони внесли зміни до умов Договору, якою, з поміж іншого визначили, що нарахування пені не здійснюється Постачальником на суми оплат, проведені Споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002р. № 256№».

Додатковою угодою № 2 від 06.04.2018 до Договору Сторони погодили поставку природного газу на період квітень, травень 2018 року орієнтовним обсягом 10,0 тис.куб.м., та продовжили строк дії договору в частині реалізації природного газу до 31.05.2018.

Додатковою угодою № 3 від 05.06.2018 до Договору Сторони погодили поставку природного газу на період червень, липень 2018 року орієнтовним обсягом 10,0 тис.куб.м., та продовжили строк дії договору в частині реалізації природного газу до 31.07.2018.

Додатковою угодою № 4 від 07.08.2018 до Договору Сторони погодили поставку природного газу на період серпень 2018 року орієнтовним обсягом 5,0 тис.куб.м., та продовжили строк дії договору в частині реалізації природного газу до 31.08.2018.

Додатковою угодою № 5 від 04.09.2018 до Договору Сторони погодили поставку природного газу на період вересень 2018 року орієнтовним обсягом 5,0 тис.куб.м., та продовжили строк дії договору в частині реалізації природного газу до 30.09.2018.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем у період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року передано, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 445 853,39 грн, на підтвердження чого у справі містяться обопільно підписані та скріплені печатками сторін акти приймання-передачі природного газу (а.с. 32-43).

Відповідач в свою чергу за поставлений товар розрахувався не своєчасно, з порушенням строку визначеного умовами п. 6.1. Договору.

Остаточний розрахунок з позивачем за поставлений природний газ відповідачем здійснено 18.10.2018, що стверджується наявною в матеріалах справи довідкою "Операції по Договору № 3000/1718-ТЕ-1, Підприємство Водник ОСББ з 01.09.2017 по 31.01.2020 (а.с.45).

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором щодо своєчасної оплати отриманого природного газу слугувало підставою звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення 3 % річних та пені.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З моменту укладення сторонами Договору між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору купівлі-продажу.

За змістом ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 6.1. Договору сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

У п. 8.2 Договору сторони погодили, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно п. 6.1. даного Договору, він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 16,4 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Умовами п. 10.3. Договору визначено, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за Договором (строк позовної давності), у томі числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин вимоги щодо стягнення пені та 3% є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного Договору та чинному законодавству.

Тож, приймаючи до уваги, що відповідачем допущено порушення договірних зобов`язань, оскільки останнім не надано суду доказів вжиття ним заходів щодо уникнення прострочення виконання зобов`язань, суд вважає обґрунтованим притягнення відповідача до відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора сум пені, 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що позивачем правильно визначені періоди і розміри прострочених платежів відповідно до умов Договору.

За таких обставин, заявлені позовні вимоги являються правомірними та обґрунтованими (247,57 грн 3 % річних та 1 262,60 грн пені).

Суд акцентує увагу, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не висловлено заперечень щодо правильності проведеного позивачем розрахунку (3 % річних та пені), не надано власного контррозрахунку заборгованості тощо.

Заперечення відповідача суд оцінює суд критично, оскільки останні жодним чином не змінюють порядок розрахунків погоджений сторонами у Договорі № 3000/1718-ТЕ-1 від 31.08.2017 постачання природного газу.

Згідно із ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, врахувавши принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з мотивів наведених вище.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОДНИК» (вул. Острозького, буд. 59, м. Вінниця, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Богдана Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 20077720) 1 262 (одну тисячу двісті шістдесят дві) грн 60 коп. пені; 247 (двісті сорок сім) грн 57 коп. - 3% річних та2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Роз`яснити, що згідно положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" (реєстр.№3275) від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 року, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне рішення складено 06 липня 2020 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601)

3 - відповідачу (вул. Острозького, буд. 59, м. Вінниця, 21009)