ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/996/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Редько А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м. Харків, вул. Сумська, 39, офіс 125)
до Золочівської селищної ради (62203, Харківська обл., смт. Золочів, вул. Центральна, 13-А)
про стягнення 251744,85 грн.
за участю представників:

позивача - Блинда О.М., довіреність №263 від 08.04.2020, наказ №1 від 13.02.2020,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" до Золочівської селищної ради про стягнення 255521,02 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором постачання природного газу 32-Т від 05.02.2019 в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого у листопаді 2019 р., у січні 2020 р. та у лютому 2020 р. природного газу на загальну суму 251744,85 грн., з урахуванням чого, до стягнення з відповідача заявлено заборгованість за поставлений природний газ у листопаді 2019р., січні 2020 р., лютому 2020 р. за Договором 32-Т постачання природного газу від 05.02.2019 у розмірі 251744,85 грн., разом з ПДВ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.05.2020 об 11:00.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 18.05.2020 відкладено підготовче засідання на 02.06.2020 о 12:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.06.2020 о 12:15.

Позивач у судове засідання 24.06.2020 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за поставлений природний газ у листопаді 2019 р., січні 2020 р., лютому 2020 р. за Договором № 32-Т постачання природного газу від 05.02.2019 у розмірі 251744,85 грн., разом з ПДВ.

Відповідач у судове засідання 24.06.2020 не з`явився. У поданій 22.05.2020 заяві за вих. №02-20/1881 від 18.05.2020 просив суд справу розглядати без участі представника відповідача (т.І а.с. 70).

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 24.06.2020 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

05.02.2019 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (постачальник) та відповідачем - Золочівською селищною радою (споживач) було укладено Договір № 32-Т на постачання природного газу (надалі - Договір) (т.І а.с. 9-17), відповідно до умов п. 1.1. якого, постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2019 році код за ДК 021:2015 - 09120000-6 «газове паливо» природний газ для об`єктів на території Золочівського району, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Пунктом 1.2. вищевказаного Договору сторонами визначено річний плановий обсяг постачання газу - 90.500 тис.куб.м.

Згідно із положеннями п. 3.3. Договору, ціна газу становила 7407,50 гри. за 1000 куб. м. крім того 11ДВ 1481.50 грн., всього з 1ІДВ 8889,00 гри.

Із обставин справи вбачається, що до Договору сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 08.02.2019 р.. № 2 від 14.03.2019 р. та №3 від 28.12.2019 р. (т.І а.с. 19-21).

Зокрема, додатковою угодою № 2 було внесено зміни до п. 1.2., 3.3 Договору, а саме - зменшено обсяг постачання газу 84,179 тис.куб.м, та до п. 3.3. Договору встановлено ціну 8148,25 грн. за 1000 куб.м., крім того Г1ДВ - 1629,65 грн., разом з ПДВ 9777,90 грн.

У Додатковій угоді № 3 змінено п.11.2. Договору, а саме термін дії договору до 31.01.2020 р., а також доповнено п.1.3 словами: «Плановий обсяг постачання газу у січні 2020 року складає 16,454 тис. куб.м.».

Позивачем у позові вказано, що за переданий природний газ до листопада 2019 року споживач розрахувався з постачальником в повному обсязі.

Із обставин справи слідує, що у листопаді 2019 р. постачальник передав, а споживач прийняв природний газ в обсязі 13,96755 тис.куб.мна загальну суму 136573,31 грн., разом з ПДВ, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі природного газу № 571 (т.І а.с. 22).

Позивачем у позові наголошено, що за переданий у листопаді 2019 р. природний газ споживач не розрахувався.

Також, із матеріалів справи вбачається, що у січні 2020 року постачальник передав, а Споживач прийняв природний газ в обсязі 18,89049 тис.куб.м, на загальну суму 184709,33 грн., разом з ПДВ, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передач № 91 та № 125 (т.І а.с. 23, 24).

За переданий у січні 2020 року природний газ споживач розрахувався частково, сплатив суму у розмірі 160885,57 грн.

Окрім того, у лютому 2020 року постачальник передав, а споживач прийняв природний газ в обсязі 9,34227 тис.куб.м. на загальну суму 91347,78 грн., разом з ПДВ, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі № 203 (т.І а.с. 25).

Позивачем у позові та під час розгляду справи вказано, що за переданий у лютому 2020 року природний газ споживач не розрахувався.

Відповідно до п. 4.2.1. Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природного газу, які надаються постачальником.

Натомість поставлений природний газ за період: у листопаді 2019 р. обсягом 13,96755 тис.куб.м на суму 136573,31 грн., разом з ПДВ; у січні 2020 р. обсягом 2,43649 тис.куб.м. на суму 23823,76 грн., разом з ПДВ; у лютому 2020 р. обсягом 9,34227 тис.куб.м. на суму 91347,78 грн., разом з ПДВ, залишився неоплаченим.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У даному разі, матеріалами справи підтверджено, що:

- у листопаді 2019 р. постачальник передав, а споживач прийняв природний газ в обсязі 13,96755 тис.куб.мна загальну суму 136573,31 грн., разом з ПДВ, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі природного газу № 571 (т.І а.с. 22);

- у січні 2020 року постачальник передав, а Споживач прийняв природний газ в обсязі 18,89049 тис.куб.м, на загальну суму 184709,33 грн., разом з ПДВ, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передач № 91 та № 125 (т.І а.с. 23, 24);

- у лютому 2020 року постачальник передав, а споживач прийняв природний газ в обсязі 9,34227 тис.куб.м. на загальну суму 91347,78 грн., разом з ПДВ, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі № 203 (т.І а.с. 25).

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з умовами пункту п. 4.2.1. Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природного газу, які надаються постачальником.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Натомість поставлений природний газ за період: у листопаді 2019 р. обсягом 13,96755 тис.куб.м на суму 136573,31 грн., разом з ПДВ; у січні 2020 р. обсягом 2,43649 тис.куб.м. на суму 23823,76 грн., разом з ПДВ; у лютому 2020 р. обсягом 9,34227 тис.куб.м. на суму 91347,78 грн., разом з ПДВ, залишився неоплаченим.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведене, з огляду на умови договору та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про прострочення виконання відповідачем зобов`язання з повної та своєчасної оплати поставленого природного газу у листопаді 2019 р., січні 2020 р., лютому 2020 р. за Договором № 32-Т постачання природного газу від 05.02.2019 р.

При цьому, судом враховано, що відповідачем протилежне не доведено.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд відповідно до ст. 86 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням зазначеного та зважаючи на встановлені у справі обставини, суд вважає, що позивач довів суду належними та допустимими доказами підставність та обґрунтованість позовних вимог, відповідачем в свою чергу позовні вимоги не спростовані, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" про стягнення з Золочівської селищної ради заборгованості за поставлений природний газ у листопаді 2019 р., січні 2020 р., лютому 2020 р. за Договором № 32-Т постачання природного газу від 05.02.2019 у розмірі 251744,85 грн., разом з ПДВ, підлягають задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 3776,17 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Золочівської селищної ради (62203, Харківська обл., смт. Золочів, вул. Центральна, 13-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м. Харків, вул. Сумська, 39, офіс 125, , р/р IBAN: НОМЕР_1 в АТ «Мегабанк», МФО 351629) - заборгованість за поставлений природний газ у листопаді 2019 р., січні 2020 р., лютому 2020 р. за Договором № 32-Т постачання природного газу від 05.02.2019 у розмірі 251744,85 грн., разом з ПДВ.

3. Стягнути з Золочівської селищної ради (62203, Харківська обл., смт. Золочів, вул. Центральна, 13-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м. Харків, вул. Сумська, 39, офіс 125, , р/р IBAN: НОМЕР_1 в АТ «Мегабанк», МФО 351629) - 3776,17 грн. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "01" липня 2020 р.

Суддя Г.І. Сальнікова