РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.06.2020Справа № 910/4777/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/4777/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС";

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант";

про стягнення 3 731,95 грн.

без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 3 731,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС " на підставі договору №12017а6л від 30.06.2016 року добровільного страхування наземного транспорту з огляду на настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Honda Civic, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як страховика транспортного засобу, водієм якого було вчинено дану дорожньо-транспортну пригоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/4777/20, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.04.2020 відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву з додатками, згідно з яким Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на пропущення позивачем встановлений законом термін для звернення за виплатою страхового відшкодуваня.

Через відділ діловодства господарського суду 23.06.2020 від представника позивача надійшли пояснення по справі, за змістом яких позивач проти тверджень відповідача, викладених ним у відзиві, заперечував, просив позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.06.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №12017а6л , відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Honda Civic (д.р.н. НОМЕР_2 ).

02.06.2017 року о 17:00 в м. Києві, по вул. Велика Васильківська, 84/20 сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля Honda Civic (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 (власник автомобіля - ОСОБА_1 ) та автомобіля Porsche Panamera (д.р.н. НОМЕР_3 ), яким керував водій ОСОБА_2 , (власник автомобіля ОСОБА_2 )

Згідно постанови Голосіївського районного суду від 12.07.2017 року вказана ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля Porsche Panamera (д.р.н. НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 .

Внаслідок даної ДТП транспортному засобу Honda Civic (д.р.н. НОМЕР_2 ), були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2211593 від 08.06.2017 року, страхового акту № АХА2368835 від 28.03.2018 року та умов Договору страхування № 12017а6л від 30.06.2016, розмір страхового відшкодування склав 4 731,95 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором страхування позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 4 731,95 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 341382 від 09.06.2017р. та № 436762 від 29.03.2018р.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 1960381 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн. та франшизою 1 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Разом з тим, за приписами пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.06.2018 по справі № 910/7449/17, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого, як кредитора, переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора, як сторони, у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою, тобто підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу № СУ/004196/3 від 13.07.2018 звернувся до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування. Матеріалами справи (фіскальний чек про поштове відправлення) підтверджується відправлення вказаної вище заяви 16.07.2018.

У відповідь на вищевказану вимогу відповідачем було надіслано лист від 05.09.2018 про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з пропущенням строку на подання заяви про виплату страхового відшкодування.

Позивачем не доведено факт його звернення до страховика із заявою про здійснення страхової (регламентної) виплати у строк, передбачений пунктом 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як встановлено судом, ДТП, унаслідок якої автомобіль Honda Civic (д.р.н. НОМЕР_2 ), отримав механічні пошкодження, сталася 02 червня 2017 року. З заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся 16 липня 2018 року, тобто після спливу одного року.

За таких обставин, враховуючи наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 ГПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко