ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020р. справа № 914/931/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., розглянувши матеріали справи за позовом: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

до відповідача: Львівського національного аграрного університету, м.Дубляни Жовківського району Львівської області в особі Івано-Франківського коледжу Львівського національного аграрного університету, м.Івано-Франківськ

про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Ціна позову 6440,18грн.

Заяв про відвід не поступало.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Львівського національного аграрного університету в особі Івано-Франківського коледжу Львівського національного аграрного університету про стягнення інфляційних втрат в розмірі 2052,45грн., 3% річних в розмірі 558,72грн. та пені в розмірі 3829,01грн.

Ухвалою суду від 22.04.2020року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи за наявними матеріалами справи.

02 квітня 2020 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, яким внесено зміни зоокрема і до Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно із ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи, зокрема позивача та відповідача повідомлено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи за наявними матеріалами справи, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції, внесенням до Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали від 22.04.20р. (http://reyestr.court.gov.ua/Review/ 88868054#), відстеженням поштових відправлень за №242, №250, №218 на офіційному сайті АТ Укрпошта, де зокрема зазначено що вказана поштова кореспонденція отримана адресатами (позивачем та відповідачем).

Жодних заяв чи клопотань на адресу суду від учасників справи не поступало.

З врахуванням належного виконання обов`язку суду щодо повідомлення усіх учасників судового процесу та надіслання процесуальних документів сторонам справи, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на неналежне та несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу № 00505/17-ТЕ-15 від 03.01.2017р. в частині оплати товару у встановлений договором строк.

Письмового відзиву чи заперечень від відповідача не подано.

Обставини, встановлені судом.

03.01.2017р. між Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією „Нафтогаз України (постачальник) та Івано-Франківським коледжем Львівського національного аграрного університету (споживач) укладено договір № 00505/17-ТЕ-15 постачання природного газу (далі по тексту договір), згідно до умов (п.1.1., 1.2., 1.3. договору) якого, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За цим договором може бути поставлений газ власного видобутку (природний газ, видобутий на території україни та/або імпортований природний газ, за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений ПАТ Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України на митну територію України).

Згідно із п. 6.1. договору № 00505/17-ТЕ-15 від 03.01.2017р. оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до Розділу 12 № 00505/17-ТЕ-15 від 03.01.2017р. договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 січня 2017р. до 31 березня 2017р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

За умовами пункту 2.1 договору № 00505/17-ТЕ-15 від 03.01.2017р. постачальник передає споживачу з 01 січня 2017р. по 31 березня 2017р. (включно) природний газ обсягом до 21,000тис.куб.м., у тому числі за місяцями (тис.куб.м.): січень 2.000, лютий 8.000, березень 8,000, I кв. 2017р. 21.0.

Відповідно до п.10.3. договору № 00505/17-ТЕ-15 від 03.01.2017р., строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

На виконання п.2.1 договору позивач поставив протягом лютого 2017р. березня 2017р., а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 38482грн. 37коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 року передано 1,719тис. куб.м. газу на загальну суму 10194грн. 36коп. (з ПДВ), від 31.03.2017 року передано 4,770тис. куб.м. газу на загальну суму 28288грн. 01коп. (з ПДВ), акти підписані та скріплені печатками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання перед позивачем, за період з лютого 2017р. по березень 2017р. виконав у повному обсязі, однак із допущенням прострочення оплати, що підтверджується довідками позивача операції та сальдо Івано-Франківського коледжу ЛНАУ з 01.01.2017р по 30.09.2019р. на виконання договору № 00505/17-ТЕ-15 від 03.01.2017р.

Відповідно до вимог ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України).

Згідно із ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 2 ст.218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язання контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 8.2. договору № 00505/17-ТЕ-15 від 03.01.2017р. сторони встановили, що у разі прострочення споживачем оплата згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Так, згідно із п.8.2. договору, позивач за період з 28.03.2017р. по 11.10.2017р. нарахував відповідачу по кожному акту приймання-передачі природного газу пеню у розмірі 3829,01грн. (розрахунок долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач, на підставі ст.625 ЦК України за прострочення виконання зобов`язання нарахував відповідачу по кожному акту приймання-передачі природного газу 3% річних за період з 28.03.2017р. по 11.10.2017р. в розмірі 558,72грн. та інфляційні втрати за період з 28.03.2017р. по 30.09.2017р. в розмірі 2052,45грн. Розрахунки долучено до матеріалів справи, які не оспорено відповідачем. Проведені позивачем розрахунки заявлених позовних вимог перевірені судом.

Станом на день прийняття рішення, доказів оплати проведених позивачем нарахувань пені, 3% річних та інфляційних втрат суду не надано та доказів в спростування наведених обставин суду не представлено.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, розумність строків розгляду справи, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача є обґрунтованими, не спростованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір необхідно віднести на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Львівського національного аграрного університету (80381, Львівська область, Жовківський район, м.Дубляни, вул.Володимира Великого, буд.1, ідентифікаційний код 00493735) в особі Івано-Франківського коледжу Львівського національного аграрного університету (76492, м.Івано-Франківськ, вул.Юності, буд.11, ідентифікаційний код ВП 35171187) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 3829грн. 01коп. пені, 558грн. 72коп. 3% річних, 2052грн. 45коп. інфляційних втрат та 2102грн. 00коп. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 06.07.2020р.

Суддя Іванчук С.В.