РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2020Справа № 910/18083/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Яценко Я.М., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/18083/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс країна"

(03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 20-В, офіс 1037; ідентифікаційний код: 39237508)

до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Буковина"

(04116, м. Київ, вул. Шулявська, буд. 7; ідентифікаційний код: 22838502)

про стягнення заборгованості, пені і 3% річних за невиконання умов договору в загальному розмірі 6 371 961,84 грн

Представники сторін:

від позивача: Солошенко С.В., ордер серії ЧК № 79785 від 18.12.2019;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс країна" (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Буковина" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, пені і 3% річних за невиконання умов договору в загальному розмірі 6 188 636,54 грн, з яких 5 288 677,83 грн основного боргу, 825 095,43 грн пені та 74 863,28 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 22-11-2018 про поставку авіаційного пального для заправки повітряних суден від 22.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 7 днів з дня вручення цієї ухвали.

28.12.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 було прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі № 910/18083/19, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.02.2020.

27.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

04.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість в загальному розмірі 6 371 961,84 грн, з яких 5 288 677,83 грн основного боргу, 988 521,45 грн пені та 94 762,56 грн 3% річних.

05.02.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а також клопотання про витребування доказів.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що оскільки у матеріалах справи відсутні рахунки на оплату поставленого позивачем палива на загальну суму 5 288 677,83 грн, акти на обслуговування повітряних суден, підписані обома сторонами, а також докази на підтвердження їх отримання відповідачем, зобов`язання по оплаті вартості поставленого палива у відповідача, на його думку, не виникло та строки оплати вартості палива за Договором ним не порушено. Відповідач заперечує проти стягнення з нього пені та 3 % річних, як похідних вимог від основної вимоги. Крім того, відповідач вважає неправомірним нарахування позивачем пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, оскільки умовами укладеного між сторонами договору передбачено пеню в розмірі 0,5 %, а також нарахування пені за загальний період з 20.12.2018 по 18.12.2019, оскільки це суперечить положенням ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

У підготовчому засіданні 05.02.2020 судом було прийнято заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду, задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та прийнято відзив до розгляду, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву на 04.03.2020.

10.02.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) з аналогічних підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

28.02.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзиви на позов та заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач вказує на безпідставність доводів відповідача, викладених у його заявах по суті справи, оскільки обов`язок відповідача по оплаті вартості поставленого палива, відповідно до положень чинного законодавства України, не залежить від виставлення відповідачу рахунків на оплату. Позивач вказує на те, що надані ним видаткові накладні є підтвердженням здійснення господарських операцій з поставки палива. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що за період з 01.11.2019 по 25.11.2019 поставка палива підтверджується видатковими ордерами, які містяться в матеріалах справи, і за умовами укладеного між сторонами договору є підставою для правових взаємовідносин між сторонами. Щодо розрахунку пені позивач зазначив про те, що при його здійсненні ним не було порушено вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, оскільки порушення строків оплати відповідачем вартості палива, за заявлений позивачем період, не перевищувало 6 місяців.

04.03.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення (доповнення) до відзиву на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

У підготовчому засіданні 04.03.2020 судом було прийнято до розгляду подані сторонами заяви по суті справи, відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів та оголошено перерву на 25.03.2020.

20.03.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло заперечення щодо відповіді на відзив, в якому відповідач зазначає про те, що наданими позивачем доказами не підтверджується розмір заборгованості відповідача з оплати вартості палива на загальну суму 2 785 067,07 грн та повторно звертає увагу суду не відсутність у матеріалах справи рахунків на оплату вартості товару та доказів їх отримання відповідачем, з чим, відповідно до умов договору, пов`язується виникнення у відповідача обов`язку зі сплати вартості поставленого позивачем палива.

20.03.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому також позивач просить суд поновити строк на їх подання.

27.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на грошові кошти в сумі 6 539 827,65 грн, що знаходяться на будь-яких рахунках відповідача, виявлених під час виконання ухвали суду.

Підготовче засідання 25.03.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Нечая О.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2020 у справі № 910/18083/19 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс країна" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2020, в порядку статей 120 - 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що підготовче судове засідання у справі № 910/18083/19 призначено на 10.06.2020.

02.06.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому також позивач просить суд поновити строк на їх подання.

У підготовче засідання 10.06.2020 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 10.06.2020 судом було задоволено вищевказані клопотання позивача та долучено подані ним докази до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 10.06.2020 суд, на підставі ч. 5 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України, дозволив відповідачу подати додаткові пояснення щодо поданого позивачем клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 10.06.2020 присутніми представниками сторін надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Враховуючи, що судом було здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.06.2020.

24.06.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення щодо долучення додаткових доказів, поданих позивачем, до матеріалів справи.

Судом було розглянуто вищевказані заперечення відповідача та відхилено їх як необґрунтовані, з огляду на положення статей 2, 15 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суд звертає увагу, що неприйняття поданих позивачем доказів на стадії підготовчого провадження, які за своїм змістом не є новими доказами, в розумінні положень чинного процесуального закону (позивачем надано копії підписаних ним видаткових накладних за період з 02.11.2019 по 25.11.2019, на які позивач посилався у позовній заяві, копію гарантійного листа відповідача вих. № 150 від 22.11.2019, а також уточнений розрахунок пені та 3 % річних за період з 20.12.2018 по 04.02.2020, тобто розрахунок надано за той самий період, за який позивачем було здійснено нарахування пені та 3 % річних при поданні до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог), а лише доповнюють заявлені позивачем вимоги суперечитиме основоположним засадам та завданню господарського судочинства, що врешті не відповідатиме положенням статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судом дотримано принцип змагальності господарського судочинства, а також розумного балансу між інтересами сторін та було дозволено відповідачу відреагувати на подане позивачем клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У судове засідання 24.06.2020 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, докази чого містяться у матеріалах справи, проте до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що у представника відповідача - адвоката Семено М.В. 22.06.2020 з`явились симптоми респіраторного захворювання, у зв`язку з чим представник відповідача - адвокат Семено М.В. знаходиться на добровільній самоізоляції, відтак не може бути присутньою у судовому засіданні 24.06.2020.

Суд зазначає, що відповідачем у справі є Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Буковина" із місцезнаходженням: 04116, м. Київ, вул. Шулявська, буд. 7 і нормами чинного процесуального закону не передбачено жодного обмеження щодо кола представників особи.

Крім того, у підготовчому засіданні 05.02.2020 брала участь інший повноважний представник відповідача - адвокат Лященко А.М., мотивованих причин неможливості прибуття якої у призначене судом засідання на 24.06.2020 відповідачем не наведено, як і неможливості забезпечення явки керівника відповідача в судове засідання в порядку самопредставництва юридичної особи.

Також, суд звертає увагу, що явка представників сторін у судове засідання 24.06.2020 обов`язковою судом не визнавалась.

З огляду на вищевикладене, суд залишив без задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки вказане клопотання є безпідставним.

Представник позивача у судовому засіданні 24.06.2020 надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 24.06.2020 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс країна" (далі - продавець, виконавець, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Буковина" (далі - замовник, відповідач) було укладено Договір № 22-11-2018 про поставку авіаційного пального для заправки повітряних суден (далі - Договір), який визначає порядок поставки продавцем авіаційного пального (далі - паливо) та надання послуг по заправці повітряних суден (ПС), а також правові, фінансово-економічні взаємовідносини між сторонами (пункт 1.1 Договору).

За умовами підпунктів 2.1.1, 2.1.2, 2.1.4 пункту 2.1 Договору продавець зобов`язався забезпечити заправку повітряного судна паливом для реактивних двигунів марки JET А-1, ТС-1 або РТ, їх суміші, якість якого відповідає стандарту України (ДСТУ 4796-2007, ДСТУ 320.00149943.011-99, ДСТУ 320.00149943.007-97), за заявкою замовника, в аеропорту заправки. Поставка палива здійснюється на умовах DDP або DAF - аеропорт заправки. Умови поставки: заправка палива безпосередньо в паливний бак ПС.

Згідно з підпунктами 2.2.1, 2.2.2 пункту 2.2 Договору замовник зобов`язався своєчасно проводити розрахунки за паливо та послуги із заправки в порядку і строки, встановлені цим Договором; приймати заправлене паливо за накладними продавця.

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість палива та послуг по заправці паливом визначається і встановлюється продавцем в односторонньому порядку. Вартість палива та послуг по заправці паливом доводиться до відома замовника шляхом надання Повідомлення про зміну вартості палива для реактивних двигунів JET А-1, ТС-1, РТ (далі - Повідомлення).

а) В разі надання палива та послуг для заправки міжнародного рейсу застосовується нульова ставка ПДВ згідно зі ст. 195 Податкового кодексу України;

b) В разі надання палива та послуг для заправки внутрішнього рейсу застосовується ставка ПДВ 20% згідно з діючим законодавством України.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що виконавець виставляє рахунок на оплату за паливо та послуги по заправці відповідно до заявки замовника (п. 2.2.4 Договору) протягом одного банківського дня з моменту отримання заявки. Замовник здійснює 100%-ну передоплату за встановлену сторонами кількість палива. Підставою для здійснення передоплати за паливо є рахунок на оплату виконавця. Оплату грошових коштів згідно з рахунком на оплату замовник зобов`язується виконати протягом 2 (двох) банківських днів з дати отримання рахунку.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що підставою для правових та фінансово-економічних взаємовідносин за Договором є:

- Даний Договір;

- Акт на обслуговування повітряних суден, підписаний представниками продавця та замовника;

- Рахунок про фактично надані послуги;

- Накладні, рахунок-фактура, акти наданих послуг, видаткові (прибуткові) ордери та інші документи.

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2019 року включно (пункт 6.1 Договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору в період з 26.11.2018 по 25.11.2019 ним було поставлено відповідачу паливо, що підтверджується відповідними видатковими накладними та видатковими ордерами, а також актом звірки взаємних розрахунків, підписаним та скріпленим печатками сторін, належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи.

За твердженнями позивача, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором з оплати вартості поставленого палива виконав частково, внаслідок чого у відповідача утворилась перед позивачем заборгованість за Договором в розмірі 5 288 677,83 грн.

З огляду на те, що відповідач повністю не розрахувався з позивачем за поставлене паливо, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 5 288 677,83 грн основного боргу, 988 521,45 грн пені та 94 762,56 грн 3% річних.

Відповідач проти позову заперечує з наступних підстав:

- відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження заборгованості відповідача за Договором в розмірі 2 785 067,07 грн;

- відсутність у матеріалах справи рахунків на оплату вартості поставленого позивачем палива на загальну суму 5 288 677,83 грн;

- відсутність у матеріалах справи актів на обслуговування повітряних суден, підписаних представниками обох сторін;

- неправомірність нарахування позивачем пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, оскільки умовами Договору передбачено інший розмір пені, а також порушення позивачем ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України щодо нарахування пені за загальний період з 20.12.2018 по 04.02.2020.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є змішаним договором, в якому містяться елементи договору поставки та договору про надання послуг.

За приписами ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Для з`ясування правової природи як господарської операції (поставки товару), так і Договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 910/6986/17.

Як зазначалось вище, в пункті 3.5 Договору сторони домовились, що підставою для правових та фінансово-економічних взаємовідносин за Договором є, зокрема, накладні, видаткові (прибуткові) ордери та інші документи.

Наявними у матеріалах справи первинними документами (видатковими накладними) підтверджується факт поставки позивачем палива (аркуші справи 46 - 250 том 1, 1 - 134 том 2, а також 50 - 250 том 3, 1 - 140 том 4) та факт прийняття поставленого позивачем палива відповідачем, про що свідчать підписи представника відповідача та відтиски печатки відповідача у видаткових накладних.

За твердженнями позивача, відповідачем не оплачено вартість палива, поставленого за наступними видатковими накладними:

- № 3132 від 22.10.2019 на суму 211 354,56 грн;

- № 3140 від 23.10.2019 на суму 71 253,12 грн;

- № 3142 від 23.10.2019 на суму 227 861,54 грн;

- № 3158 від 24.10.2019 на суму 217 209,68 грн;

- № 3159 від 24.10.2019 на суму 223 528,58 грн;

- № 3172 від 25.10.2019 на суму 226 637,88 грн;

- № 3173 від 25.10.2019 на суму 229 807,36 грн;

- № 3185 від 26.10.2019 на суму 228 824,42 грн;

- № 3184 від 27.10.2019 на суму 238 673,88 грн;

- № 3194 від 28.10.2019 на суму 184 552,00 грн;

- № 3217 від 30.10.2019 на суму 224 090,26 грн;

- № 3230 від 31.10.2019 на суму 219 817,48 грн.

Загальна сума вартості поставленого позивачем палива за вказаними вище видатковими накладними, які, як зазначалось вище, підписані представником відповідача та скріплені печаткою відповідача, становить 2 503 610,76 грн.

Крім того, у позовній заяві позивач посилається на те, що ним було поставлено відповідачу паливо на загальну суму 2 785 067,07 грн за видатковими накладними:

- № 3244 від 02.11.2019 на суму 256 666,66 грн;

- № 3245 від 02.11.2019 на суму 224 519,34 грн;

- № 3249 від 03.11.2019 на суму 58 258,32 грн;

- № 3263 від 04.11.2019 на суму 222 123,65 грн;

- № 3271 від 06.11.2019 на суму 231 010,23 грн;

- № 3303 від 09.11.2019 на суму 222 430,79 грн;

- № 3313 від 11.11.2019 на суму 236 907,32 грн;

- № 3326 від 13.11.2019 на суму 231 604,04 грн;

- № 3348 від 16.11.2019 на суму 236 927,80 грн;

- № 3353 від 18.11.2019 на суму 217 270,84 грн;

- № 3356 від 19.11.2019 на суму 177 487,93 грн;

- № 3360 від 20.11.2019 на суму 244 662,10 грн;

- № 3388 від 25.11.2019 на суму 225 198,05 грн.

У матеріалах справи містяться належним чином засвідчені копії вказаних вище видаткових накладних (аркуші справи 73 - 85 том 5), проте, як встановлено судом, вони не підписані зі сторони відповідача.

За доводами позивача, відповідач ухиляється від підписання вказаних накладних.

В свою чергу, відповідач вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження поставки позивачем палива за Договором на загальну суму 2 785 067,07 грн.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За умовами підпункту 2.2.5 пункту 2.2 Договору замовник зобов`язався направляти на електронну адресу продавця письмову заявку на поставку палива та надання послуг по заправці паливом не пізніше ніж за 24 години до здійснення заправки.

З матеріалів справи (аркуші справи 231 - 243 том 4) вбачається, що відповідачем було направлено позивачу заявки, в яких відповідач просив позивача здійснити заправку палива з наданням відповідної інформації про замовника/отримувача палива (власника ПС, експлуатанта ПС, № рейсу, маршруту ПС, типу ПС, № борту ПС, дати і часу прибуття, дати і часу вильоту, типу палива, кількості палива, платника) а саме: № 311 від 01.11.2019, № 312 від 01.11.2019, № 313 від 01.11.2019, № 314 від 01.11.2019, № 315 від 05.11.2019, № 316 від 08.11.2019, № 317 від 08.11.2019, № 318 від 12.11.2019, № 319 від 15.11.2019, № 320 від 15.11.2019, № 321 від 19.11.2019, № 322 від 19.11.2019, № 322 від 22.11.2019.

Як встановлено судом, вказані вище заявки підписані директором відповідача - Ковальовим Б.Ю. та скріплені печаткою відповідача.

У матеріалах справи (аркуші справи 170 - 176 том 2, а також 38 - 49 том 3) містяться належним чином засвідчені копії видаткових ордерів на заправку повітряних суден, а саме:

- № 000097 від 02.11.2019 на 12 535 кг;

- № 000099 від 02.11.2019 на 10 965 кг;

- № 000100 від 03.11.2019 на 2 371 кг;

- № 000301 від 04.11.2019 на 10 848 кг;

- № 000304 від 06.11.2019 на 11 282 кг;

- № 000308 від 09.11.2019 на 10 863 кг;

- № 000310 від 11.11.2019 на 11 570 кг;

- № 000312 від 13.11.2019 на 11 311 кг;

- № 000317 від 16.11.2019 на 11 571 кг;

- № 000318 від 18.11.2019 на 10 611 кг;

- № 000319 від 19.11.2019 на 7 333 кг;

- № 000320 від 20.11.2019 на 12 130 кг;

- № 000328 від 25.11.2019 на 11 165 кг.

Дослідивши в сукупності вказані вище заявки відповідача про здійснення заправки палива та видаткові ордери на заправку повітряних суден, суд дійшов висновку про те, що позивачем було поставлено відповідачу паливо відповідно до заявок відповідача у кількості, вказаній у зазначених видаткових ордерах.

Суд встановив, що інформація про замовника/отримувача палива (власника ПС, експлуатанта ПС, № рейсу, маршруту ПС, типу ПС, № борту ПС, дати і часу прибуття, дати і часу вильоту, типу палива, кількості палива, платника), зазначена у вказаних вище заявках відповідача, повністю відповідає інформації, вказаній у видаткових ордерах на заправку повітряних суден.

Щодо вартості палива за поставками відповідачу за період з 02.11.2019 по 25.11.2019 суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Як було вказано вище, за умовами п. 3.1 Договору вартість палива та послуг по заправці паливом визначається і встановлюється продавцем в односторонньому порядку. Вартість палива та послуг по заправці паливом доводиться до відома замовника шляхом надання Повідомлення.

У матеріалах справи міститься Повідомлення вих. № 011119-Л-1 від 01.11.2019 про зміну вартості палива для реактивних двигунів JET А-1, ТС-1, РТ в Міжнародному Аеропорту "Львів" (LWO), відповідно до якого позивач повідомив відповідача про те, що з 01.11.2019 вартість однієї тони пального для авіаційних двигунів JET А-1, ТС-1, РТ в Міжнародному Аеропорту "Львів" (LWO) буде становити:

- для внутрішніх авіарейсів 24 571,20 грн, в тому числі ПДВ 20%;

- для міжнародних авіарейсів 20 476,00 грн, в тому числі ПДВ 0 %.

Крім того, у Повідомленні вих. № 181119-Л-1 від 18.11.2019 про зміну вартості палива для реактивних двигунів JET А-1, ТС-1, РТ в Міжнародному Аеропорту "Львів" (LWO), позивач повідомив відповідача про те, що з 19.11.2019 вартість однієї тони пального для авіаційних двигунів JET А-1, ТС-1, РТ в Міжнародному Аеропорту "Львів" (LWO) буде становити:

- для внутрішніх авіарейсів 24 204,00 грн, в тому числі ПДВ 20%;

- для міжнародних авіарейсів 20 170,00 грн, в тому числі ПДВ 0 %.

З матеріалів справи вбачається, що вказані Повідомлення були надіслані позивачем на електронну адресу відповідача в порядку, передбаченому п. 3.9 Договору.

Перевіривши розрахунок позивача (аркуші справи 65 - 66 том 5) щодо кількості та вартості поставленого за період з 02.11.2019 по 25.11.2019 відповідачу палива, суд визнає його обґрунтованим та таким, що відповідає умовам Договору, з урахуванням правовідносин, що склались між сторонами за Договором.

Крім того, як встановлено судом, позивачем було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: № 12 від 02.11.2019, № 13 від 02.11.2019, № 14 від 03.11.2019, № 17 від 04.11.2019, № 18 від 06.11.2019, № 32 від 09.11.2019, № 33 від 11.11.2019, № 41 від 13.11.2019, № 50 від 16.11.2019, № 51 від 18.11.2019, № 53 від 19.11.2019, № 54 від 20.11.2019, № 69 від 25.11.2019 (копії квитанцій про реєстрацію вказаних податкових накладних містяться у матеріалах справи, аркуші справи 25 - 37 том 5), які складено позивачем за результатами здійснених поставок палива відповідачу за період з 02.11.2019 по 25.11.2019 і в яких відображено вартість поставленого палива за вказаними вище видатковими ордерами на заправку повітряних суден.

Згідно з пунктами 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції станом на дату поставки палива) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.02.2018 у справі № 817/537/17, презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

З огляду на вище викладене, суд приймає надані позивачем видаткові ордери у сукупності із заявками відповідача про здійснення заправки палива, а також податковими накладними разом із квитанціями про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних як належні та допустимі докази, в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження здійснення позивачем господарських операцій з поставки палива за період з 02.11.2019 по 25.11.2019 на загальну суму 2 785 067,07 грн та його отримання відповідачем.

З підстав, викладених вище, суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження заборгованості за Договором в розмірі 2 785 067,07 грн.

Щодо відсутності в матеріалах справи рахунків на оплату вартості поставленого позивачем палива на загальну суму 5 288 677,83 грн, про що вказував відповідач у своїх заявах по суті справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 697 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

Аналіз приписів статті 655, частини 1 статті 697 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що обов`язком продавця є передання товару у власність покупцеві, який у свою чергу зобов`язується сплатити за товар певну грошову суму. Отже, правовідносини купівлі-продажу зумовлюють перехід права власності на товар від продавця до покупця в момент передання товару покупцеві; при цьому, законодавцем визначено можливість збереження права власності на товар за продавцем до оплати товару або настання інших обставин, якщо про таке сторони домовилися при укладенні договору купівлі-продажу.

Згідно з підпунктом 2.2.2 пункту 2.2 Договору право власності на паливо переходить замовнику в момент оплати партії палива або перетину паливом бортового заправного штуцера ПС.

Наявними у матеріалах справи видатковими накладними, в яких міститься посилання на відповідний ордер (щодо поставок палива за період з 22.10.2019 по 31.10.2019), а також здійсненими позивачем поставками палива відповідно до видаткових ордерів за період з 02.11.2019 по 25.11.2019 підтверджується заправка повітряних суден відповідача, що дає суду підстави для висновку про те, що паливо перетнуло бортовий заправний штуцер ПС.

Отже, сторони погодили перехід права власності на поставлений позивачем товар (паливо) до відповідача, що передує діям відповідача щодо оплати вартості поставленого йому палива, що здійснюється на підставі виставленого позивачем рахунку на оплату протягом 2 (двох) банківських днів з дати отримання рахунку, що було погоджено в п. 3.3 Договору.

Відтак, обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому позивачем палива виникає в силу закону (статей 655, 692, 712 Цивільного кодексу України) та не залежить від факту виставлення позивачем як постачальником за Договором рахунку на оплату відповідачем вартості здійсненої поставки палива.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 29.09.2009 у справі № 37/405 про те, що ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару. Від зазначеної правової позиції не відступив Верховний Суд у постановах від 22.05.2018 у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15 та від 02.07.2019 у справі № 918/537/18.

З огляду на вище викладене, посилання відповідача на те, що оскільки в матеріалах справи відсутні рахунки на оплату вартості палива на загальну суму 5 288 677,83 грн та докази їх отримання відповідачем, у нього не виникло зобов`язання з оплати вартості палива не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України та умовах Договору, а відтак відхиляються судом як безпідставні.

Суд також не приймає доводи відповідача, за наявності інших, передбачених Договором, документів на підтвердження факту поставки палива за Договором, щодо відсутності в матеріалах справи підписаних обома сторонами актів на обслуговування повітряних суден.

У відповідності до частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення пункту 3.3 Договору, обов`язок відповідача щодо оплати вартості поставленого позивачем палива мав бути виконаний на умовах 100%-ної передоплати за визначену сторонами кількість палива.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором є таким, що настав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд встановив, що відповідачем, з порушенням передбаченого Договором строку, було частково оплачено вартість палива, поставленого позивачем за період з 26.11.2018 по 21.10.2019, а також частково оплачено вартість палива за видатковою накладною № 3132 від 22.10.2019 на суму 9 987,48 грн (аркуші справи 135 - 169 том 2, а також 3 - 37 том 3).

Судом також враховано, що відповідач визнав факт неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором та наявність заборгованості перед позивачем, про що свідчать лист відповідача вих. № 129 від 24.10.2019 "Щодо графіку погашення заборгованості" (аркуші справи 39 - 40 том 1); акт звірки взаємних розрахунків за період: 01.09.2019 - 06.10.2019, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 06.10.2019, становила 5 798 937,57 грн (аркуші справи 204 - 205 том 2); гарантійний лист відповідача вих. № 150 від 22.11.2019 (аркуш справи 86 том 5).

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 5 288 677,83 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 988 521,45 грн пені та 94 762,56 грн 3% річних.

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 5.1 Договору при несплаті у встановлений термін платежів, замовнику нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати), але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє в період, за який сплачується пеня.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Заперечення відповідача щодо неправомірності нарахування позивачем пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, враховуючи те, що умовами Договору передбачено інший розмір пені, суд відхиляє, оскільки як в силу закону, так і відповідно до п. 5.1 Договору розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, тоді як розмір пені - 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення є значно вищим за подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період прострочення оплати відповідачем вартості поставленого позивачем палива, відтак позивачем правомірно нараховано пеню у заявленому розмірі.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд також відхиляє як безпідставні та необґрунтовані доводи відповідача про порушення позивачем ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України щодо нарахування пені за загальний період з 20.12.2018 по 04.02.2020, оскільки, як вірно вказує позивач, порушення строків оплати відповідачем вартості палива за кожною поставкою у межах заявленого періоду не перевищувало 6 місяців.

Разом з тим, перевіривши розрахунок пені за заявлений період, судом встановлено, що він частково не відповідає умовам Договору та вищевказаним положенням чинного законодавства України.

З наданого позивачем розрахунку пені (аркуші справи 88 - 109 том 5) вбачається, що за деякими поставками, з урахуванням здійсненої відповідачем оплати вартості палива, позивачем було здійснено подвійне нарахування пені як на всю суму заборгованості, так і на залишок заборгованості, починаючи з моменту виникнення прострочення виконання зобов`язань за Договором, не вказано розміру заборгованості, на яку здійснено нарахування пені за відповідними поставками, не вірно вказано розмір облікової ставки НБУ, що призвело до завищення нарахованої позивачем пені, у зв`язку з чим судом здійснено власний розрахунок пені за заявлений позивачем період.

За розрахунком суду, обґрунтованою є пеня:

- за видатковою накладною № 4068 від 22.12.2018 за період з 27.12.2018 по 28.12.2018 в розмірі 23,80 грн;

- за видатковою накладною № 4130 від 29.12.2018 за період з 05.01.2019 по 21.01.2019 в розмірі 898,21 грн;

- за видатковою накладною № 258 від 29.01.2019 за період з 01.02.2019 по 08.02.2019 в розмірі 168,88 грн;

- за видатковою накладною № 770 від 23.03.2019 за період з 28.03.2019 по 29.03.2019 в розмірі 93,23 грн;

- за видатковою накладною № 897 від 06.04.2019 за період з 09.04.2019 по 10.04.2019 в розмірі 38,35 грн;

- за видатковою накладною № 982 від 15.04.2019 за період з 18.04.2019 по 24.04.2019 в розмірі 2,91 грн;

- за видатковою накладною № 1611 від 10.06.2019 за період з 13.06.2019 по 13.06.2019 в розмірі 216,33 грн;

- за видатковою накладною № 1623 від 11.06.2019 за період з 14.06.2019 по 14.06.2019 в розмірі 222,47 грн;

- за видатковою накладною № 1669 від 10.06.2019 за період з 20.06.2019 по 20.06.2019 в розмірі 47,14 грн;

- за видатковою накладною № 1759 від 22.06.2019 за період з 26.06.2019 по 26.06.2019 в розмірі 8,86 грн;

- за видатковою накладною № 1783 від 24.06.2019 за період з 27.06.2019 по 27.06.2019 в розмірі 75,60 грн;

- за видатковою накладною № 1798 від 25.06.2019 за період з 28.06.2019 по 02.07.2019 в розмірі 1 132,14 грн;

- за видатковою накладною № 1842 від 28.06.2019 за період з 03.07.2019 по 03.07.2019 в розмірі 125,17 грн;

- за видатковою накладною № 1866 від 30.06.2019 за період з 04.07.2019 по 04.07.2019 в розмірі 196,32 грн;

- за видатковою накладною № 1877 від 01.07.2019 за період з 05.07.2019 по 08.07.2019 в розмірі 127,55 грн;

- за видатковою накладною № 1906 від 03.07.2019 за період з 09.07.2019 по 10.07.2019 в розмірі 157,66 грн;

- за видатковою накладною № 1917 від 04.07.2019 за період з 11.07.2019 по 11.07.2019 в розмірі 74,29 грн;

- за видатковою накладною № 1951 від 07.07.2019 за період з 12.07.2019 по 12.07.2019 в розмірі 213,48 грн;

- за видатковою накладною № 1965 від 08.07.2019 за період з 13.07.2019 по 15.07.2019 в розмірі 3,02 грн;

- за видатковою накладною № 2006 від 11.07.2019 за період з 16.07.2019 по 16.07.2019 в розмірі 110,30 грн;

- за видатковою накладною № 2022 від 12.07.2019 за період з 17.07.2019 по 17.07.2019 в розмірі 117,67 грн;

- за видатковою накладною № 2029 від 13.07.2019 за період з 18.07.2019 по 18.07.2019 в розмірі 19,44 грн;

- за видатковою накладною № 2045 від 15.07.2019 на залишок заборгованості в сумі 10 332,38 грн за період з 16.07.2019 по 18.07.2019 в розмірі 0,00 грн, а за період з 23.07.2019 по 24.07.2019 - 19,24;

- за видатковою накладною № 2074 від 17.07.2019 на залишок заборгованості в сумі 180 274,18 грн за період з 18.07.2019 по 18.07.2019 в розмірі 0,00 грн, а за період з 25.07.2019 по 25.07.2019 - 167,92;

- за видатковою накладною № 2099 від 19.07.2019 за період з 26.07.2019 по 26.07.2019 в розмірі 107,55 грн;

- за видатковою накладною № 2100 від 19.07.2019 на залишок заборгованості в сумі 112 196,68 грн за період з 20.07.2019 по 26.07.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2108 від 20.07.2019 за період з 27.07.2019 по 29.07.2019 в розмірі 120,10 грн;

- за видатковою накладною № 2129 від 22.07.2019 за період з 30.07.2019 по 30.07.2019 в розмірі 128,12 грн;

- за видатковою накладною № 2141 від 23.07.2019 за період з 31.07.2019 по 31.07.2019 в розмірі 72,46 грн;

- за видатковою накладною № 2154 від 24.07.2019 за період з 01.08.2019 по 01.08.2019 в розмірі 160,52 грн;

- за видатковою накладною № 2177 від 26.07.2019 за період з 02.08.2019 по 02.08.2019 в розмірі 137,81 грн;

- за видатковою накладною № 2203 від 29.07.2019 за період з 03.08.2019 по 05.08.2019 в розмірі 220,71 грн;

- за видатковою накладною № 2225 від 31.07.2019 за період з 06.08.2019 по 06.08.2019 в розмірі 95,20 грн;

- за видатковою накладною № 2226 від 31.07.2019 за період з 01.08.2019 по 07.08.2019 в розмірі 0,00 грн, оскільки позивачем не вказано розміру заборгованості, на який здійснено нарахування пені;

- за видатковою накладною № 2249 від 02.08.2019 за період з 08.08.2019 по 08.08.2019 в розмірі 225,44 грн;

- за видатковою накладною № 2257 від 03.08.2019 за період з 09.08.2019 по 09.08.2019 в розмірі 16,90 грн;

- за видатковою накладною № 2276 від 05.08.2019 за період з 10.08.2019 по 12.08.2019 в розмірі 268,11 грн;

- за видатковою накладною № 2286 від 06.08.2019 за період з 13.08.2019 по 13.08.2019 в розмірі 0,00 грн, оскільки позивачем не вказано розміру заборгованості, на який здійснено нарахування пені;

- за видатковою накладною № 2297 від 07.08.2019 за період з 14.08.2019 по 14.08.2019 в розмірі 46,31 грн;

- за видатковою накладною № 2310 від 08.08.2019 за період з 15.08.2019 по 15.08.2019 в розмірі 124,11 грн;

- за видатковою накладною № 2331 від 10.08.2019 за період з 16.08.2019 по 16.08.2019 в розмірі 41,88 грн;

- за видатковою накладною № 2350 від 12.08.2019 за період з 17.08.2019 по 19.08.2019 в розмірі 385,38 грн;

- за видатковою накладною № 2352 від 12.08.2019 за період з 20.08.2019 по 21.08.2019 в розмірі 156,14 грн;

- за видатковою накладною № 2381 від 14.08.2019 за період з 22.08.2019 по 22.08.2019 в розмірі 122,08 грн;

- за видатковою накладною № 2428 від 18.08.2019 за період з 24.08.2019 по 27.08.2019 в розмірі 0,00 грн, оскільки позивачем не вказано розміру заборгованості, на який здійснено нарахування пені;

- за видатковою накладною № 2442 від 19.08.2019 за період з 28.08.2019 по 28.08.2019 в розмірі 121,29 грн;

- за видатковою накладною № 2454 від 20.08.2019 за період з 29.08.2019 по 29.08.2019 в розмірі 81,32 грн;

- за видатковою накладною № 2455 від 20.08.2019 за період з 30.08.2019 по 30.08.2019 в розмірі 79,92 грн;

- за видатковою накладною № 2476 від 22.08.2019 за період з 31.08.2019 по 02.09.2019 в розмірі 358,77 грн;

- за видатковою накладною № 2496 від 24.08.2019 за період з 03.09.2019 по 03.09.2019 в розмірі 0,00 грн, оскільки позивачем не вказано розміру заборгованості, на який здійснено нарахування пені;

- за видатковою накладною № 2517 від 26.08.2019 за період з 04.09.2019 по 04.09.2019 в розмірі 153,86 грн;

- за видатковою накладною № 2518 від 26.08.2019 за період з 05.09.2019 по 05.09.2019 в розмірі 142,11 грн;

- за видатковою накладною № 2540 від 28.08.2019 за період з 06.09.2019 по 06.09.2019 в розмірі 119,07 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 33%;

- за видатковою накладною № 2541 від 28.08.2019 за період з 29.08.2019 по 05.09.2019 в розмірі 934,83 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 34% та за період з 06.09.2019 по 06.09.2019 в розмірі 113,41 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 33%;

- за видатковою накладною № 2556 від 29.08.2019 за період з 30.08.2019 по 05.09.2019 в розмірі 1 760,46 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 34% та за період з 06.09.2019 по 06.09.2019 в розмірі 244,09 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 33%;

- за видатковою накладною № 2557 від 29.08.2019 за період з 30.08.2019 по 05.09.2019 в розмірі 695,20 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 34% та за період з 06.09.2019 по 06.09.2019 в розмірі 96,39 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 33%;

- за видатковою накладною № 2558 від 29.08.2019 за період з 30.08.2019 по 05.09.2019 в розмірі 1 690,79 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 34% та за період з 06.09.2019 по 09.09.2019 в розмірі 698,18 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 33%;

- за видатковою накладною № 2570 від 30.08.2019 на залишок заборгованості в сумі 168 386,13 грн за період з 31.08.2019 по 05.09.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 10.09.2019 по 10.09.2019 в розмірі 152,23 грн;

- за видатковою накладною № 2582 від 31.08.2019 на залишок заборгованості в сумі 14 770,69 грн за період з 01.09.2019 по 05.09.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 11.09.2019 по 11.09.2019 в розмірі 13,35 грн;

- за видатковою накладною № 2588 від 01.09.2019 на залишок заборгованості в сумі 11 460,30 грн за період з 02.09.2019 по 05.09.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 12.09.2019 по 12.09.2019 в розмірі 10,36 грн;

- за видатковою накладною № 2602 від 02.09.2019 на залишок заборгованості в сумі 165 492,94 грн за період з 03.09.2019 по 05.09.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 13.09.2019 по 13.09.2019 в розмірі 149,62 грн;

- за видатковою накладною № 2620 від 05.09.2019 за період з 14.09.2019 по 16.09.2019 в розмірі 557,25 грн;

- за видатковою накладною № 2621 від 05.09.2019 за період з 17.09.2019 по 17.09.2019 в розмірі 180,82 грн та за період з 18.09.2019 по 19.09.2019 в розмірі 2,13 грн;

- за видатковою накладною № 2633 від 07.09.2019 за період з 20.09.2019 по 20.09.2019 в розмірі 186,48 грн;

- за видатковою накладною № 2637 від 08.09.2019 за період з 21.09.2019 по 23.09.2019 в розмірі 547,85 грн;

- за видатковою накладною № 2646 від 09.09.2019 за період з 24.09.2019 по 24.09.2019 в розмірі 90,93 грн;

- за видатковою накладною № 2647 від 09.09.2019 за період з 25.09.2019 по 25.09.2019 в розмірі 38,06 грн;

- за видатковою накладною № 2659 від 10.09.2019 за період з 26.09.2019 по 26.09.2019 в розмірі 20,71 грн;

- за видатковою накладною № 2687 від 12.09.2019 за період з 27.09.2019 по 27.09.2019 в розмірі 60,90 грн;

- за видатковою накладною № 2701 від 13.09.2019 за період з 28.09.2019 по 30.09.2019 в розмірі 411,27 грн;

- за видатковою накладною № 2706 від 14.09.2019 за період з 01.10.2019 по 01.10.2019 в розмірі 34,29 грн;

- за видатковою накладною № 2710 від 15.09.2019 за період з 02.10.2019 по 02.10.2019 в розмірі 17,15 грн;

- за видатковою накладною № 2724 від 16.09.2019 за період з 03.10.2019 по 03.10.2019 в розмірі 49,27 грн;

- за видатковою накладною № 2745 від 17.09.2019 за період з 04.10.2019 по 04.10.2019 в розмірі 0,31 грн;

- за видатковою накладною № 2775 від 19.09.2019 за період з 05.10.2019 по 07.10.2019 в розмірі 440,28 грн та за період з 08.10.2019 по 08.10.2019 в розмірі 56,34 грн;

- за видатковою накладною № 2777 від 19.09.2019 за період з 09.10.2019 по 09.10.2019 в розмірі 100,81 грн;

- за видатковою накладною № 2792 від 20.09.2019 за період з 10.10.2019 по 10.10.2019 в розмірі 78,05 грн;

- за видатковою накладною № 2797 від 21.09.2019 за період з 11.10.2019 по 11.10.2019 в розмірі 36,83 грн;

- за видатковою накладною № 2826 від 24.09.2019 за період з 12.10.2019 по 15.10.2019 в розмірі 84,19 грн;

- за видатковою накладною № 2836 від 25.09.2019 за період з 16.10.2019 по 16.10.2019 в розмірі 12,59 грн;

- за видатковою накладною № 2843 від 24.09.2019 за період з 17.10.2019 по 17.10.2019 в розмірі 34,99 грн;

- за видатковою накладною № 2845 від 26.09.2019 за період з 18.10.2019 по 18.10.2019 в розмірі 172,53 грн;

- за видатковою накладною № 2865 від 29.09.2019 за період з 19.10.2019 по 21.10.2019 в розмірі 220,04 грн;

- за видатковою накладною № 2886 від 01.10.2019 за період з 22.10.2019 по 22.10.2019 в розмірі 67,46 грн;

- за видатковою накладною № 2887 від 01.10.2019 за період з 23.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 83,81 грн;

- за видатковою накладною № 2899 від 02.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 63 666,51 грн за період з 03.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2915 від 03.10.2019 за період з 25.10.2019 по 25.10.2019 в розмірі 82,31 грн;

- за видатковою накладною № 2923 від 04.10.2019 за період з 05.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 4 668,22 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 33% та за період з 25.10.2019 по 28.10.2019 в розмірі 252,11 грн, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ - 31%;

- за видатковою накладною № 2929 від 05.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 74 297,87 грн за період з 06.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 29.10.2019 по 29.10.2019 в розмірі 63,10 грн;

- за видатковою накладною № 2935 від 05.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 123 616,85 грн за період з 07.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 30.10.2019 по 31.10.2019 в розмірі 209,97 грн;

- за видатковою накладною № 2936 від 06.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 133 937,57 грн за період з 07.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 01.11.2019 по 04.11.2019 в розмірі 455,02 грн;

- за видатковою накладною № 2945 від 07.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 16 012,01 грн за період з 08.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 05.11.2019 по 05.11.2019 в розмірі 13,59 грн;

- за видатковою накладною № 2959 від 08.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 692,33 грн за період з 09.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 06.11.2019 по 06.11.2019 в розмірі 0,58 грн;

- за видатковою накладною № 2976 від 09.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 42 709,85 грн за період з 10.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 07.11.2019 по 08.11.2019 в розмірі 72,54 грн;

- за видатковою накладною № 3016 від 12.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 123 980,00 грн за період з 13.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 09.11.2019 по 13.11.2019 в розмірі 526,49 грн;

- за видатковою накладною № 3064 від 17.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 48 018,58 грн за період з 18.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 14.11.2019 по 14.11.2019 в розмірі 40,78 грн;

- за видатковою накладною № 3096 від 19.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 188 395,76 грн за період з 20.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 15.11.2019 по 18.11.2019 в розмірі 640,02 грн;

- за видатковою накладною № 3097 від 19.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 106 287,48 грн за період з 20.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 19.11.2019 по 19.11.2019 в розмірі 90,27 грн;

- за видатковою накладною № 3115 від 21.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 199 011,68 грн за період з 22.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 20.11.2019 по 20.11.2019 в розмірі 169,02 грн;

- за видатковою накладною № 3132 від 22.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 211 354,56 грн за період з 23.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 21.11.2019 по 12.12.2019 в розмірі 3 949,14 грн.

В іншій частині розрахунок пені відповідає умовам Договору і вищевказаним положенням чинного законодавства України та є арифметично вірним.

Підсумувавши нараховану позивачем пеню за прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором, суд встановив, що обґрунтованою є пеня в загальному розмірі 882 819,78 грн, відтак позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Розрахунок 3 % річних суд також визнає таким, що частково суперечить умовам Договору та нормам чинного законодавства України, оскільки позивачем було невірно визначено періоди нарахування 3 % річних за деякими поставками, не вказано розміру заборгованості, на яку здійснено нарахування 3 % річних за відповідними поставками, відтак суд проводить власний розрахунок 3 % річних.

За розрахунком суду, обґрунтованими є 3 % річних:

- за видатковою накладною № 4068 від 22.12.2018 за період з 27.12.2018 по 28.12.2018 в розмірі 1,98 грн;

- за видатковою накладною № 4130 від 29.12.2018 за період з 05.01.2019 по 21.01.2019 в розмірі 74,85 грн;

- за видатковою накладною № 258 від 29.01.2019 за період з 01.02.2019 по 08.02.2019 в розмірі 14,07 грн;

- за видатковою накладною № 770 від 23.03.2019 за період з 28.03.2019 по 29.03.2019 в розмірі 7,76 грн;

- за видатковою накладною № 897 від 06.04.2019 за період з 09.04.2019 по 10.04.2019 в розмірі 3,19 грн;

- за видатковою накладною № 982 від 15.04.2019 за період з 18.04.2019 по 24.04.2019 в розмірі 0,24 грн;

- за видатковою накладною № 1611 від 10.06.2019 за період з 13.06.2019 по 13.06.2019 в розмірі 18,54 грн;

- за видатковою накладною № 1623 від 11.06.2019 за період з 14.06.2019 по 14.06.2019 в розмірі 19,06 грн;

- за видатковою накладною № 1669 від 10.06.2019 за період з 20.06.2019 по 20.06.2019 в розмірі 4,04 грн;

- за видатковою накладною № 1759 від 22.06.2019 за період з 26.06.2019 по 26.06.2019 в розмірі 0,76 грн;

- за видатковою накладною № 1783 від 24.06.2019 за період з 27.06.2019 по 27.06.2019 в розмірі 6,48 грн;

- за видатковою накладною № 1798 від 25.06.2019 за період з 28.06.2019 по 02.07.2019 в розмірі 97,04 грн;

- за видатковою накладною № 1842 від 28.06.2019 за період з 03.07.2019 по 03.07.2019 в розмірі 10,72 грн;

- за видатковою накладною № 1866 від 30.06.2019 за період з 04.07.2019 по 04.07.2019 в розмірі 16,82 грн;

- за видатковою накладною № 1877 від 01.07.2019 за період з 05.07.2019 по 08.07.2019 в розмірі 10,93 грн;

- за видатковою накладною № 1906 від 03.07.2019 за період з 09.07.2019 по 10.07.2019 в розмірі 13,51 грн;

- за видатковою накладною № 1917 від 04.07.2019 за період з 11.07.2019 по 11.07.2019 в розмірі 6,36 грн;

- за видатковою накладною № 1951 від 07.07.2019 за період з 12.07.2019 по 12.07.2019 в розмірі 18,29 грн;

- за видатковою накладною № 1965 від 08.07.2019 за період з 13.07.2019 по 15.07.2019 в розмірі 0,25 грн;

- за видатковою накладною № 2006 від 11.07.2019 за період з 16.07.2019 по 16.07.2019 в розмірі 9,45 грн;

- за видатковою накладною № 2022 від 12.07.2019 за період з 17.07.2019 по 17.07.2019 в розмірі 10,08 грн;

- за видатковою накладною № 2045 від 15.07.2019 на залишок заборгованості в сумі 10 332,38 грн за період з 16.07.2019 по 18.07.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2074 від 17.07.2019 на залишок заборгованості в сумі 180 274,18 грн за період з 18.07.2019 по 18.07.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2099 від 19.07.2019 за період з 26.07.2019 по 26.07.2019 в розмірі 9,48 грн;

- за видатковою накладною № 2100 від 19.07.2019 на залишок заборгованості в сумі 112 196,68 грн за період з 20.07.2019 по 26.07.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2108 від 20.07.2019 за період з 27.07.2019 по 29.07.2019 в розмірі 10,59 грн;

- за видатковою накладною № 2129 від 22.07.2019 за період з 30.07.2019 по 30.07.2019 в розмірі 11,30 грн;

- за видатковою накладною № 2141 від 23.07.2019 за період з 31.07.2019 по 31.07.2019 в розмірі 6,39 грн;

- за видатковою накладною № 2154 від 24.07.2019 за період з 01.08.2019 по 01.08.2019 в розмірі 14,16 грн;

- за видатковою накладною № 2177 від 26.07.2019 за період з 02.08.2019 по 02.08.2019 в розмірі 12,16 грн;

- за видатковою накладною № 2203 від 29.07.2019 за період з 03.08.2019 по 05.08.2019 в розмірі 19,47 грн;

- за видатковою накладною № 2225 від 31.07.2019 за період з 06.08.2019 по 06.08.2019 в розмірі 8,40 грн;

- за видатковою накладною № 2226 від 31.07.2019 за період з 01.08.2019 по 07.08.2019 в розмірі 0,00 грн, оскільки позивачем не вказано розміру заборгованості, на який здійснено нарахування 3 % річних;

- за видатковою накладною № 2249 від 02.08.2019 за період з 08.08.2019 по 08.08.2019 в розмірі 19,89 грн;

- за видатковою накладною № 2257 від 03.08.2019 за період з 09.08.2019 по 09.08.2019 в розмірі 1,49 грн;

- за видатковою накладною № 2276 від 05.08.2019 за період з 10.08.2019 по 12.08.2019 в розмірі 23,65 грн;

- за видатковою накладною № 2286 від 06.08.2019 за період з 13.08.2019 по 13.08.2019 в розмірі 0,00 грн, оскільки позивачем не вказано розміру заборгованості, на який здійснено нарахування 3 % річних;

- за видатковою накладною № 2297 від 07.08.2019 за період з 14.08.2019 по 14.08.2019 в розмірі 4,08 грн;

- за видатковою накладною № 2310 від 08.08.2019 за період з 15.08.2019 по 15.08.2019 в розмірі 10,95 грн;

- за видатковою накладною № 2331 від 10.08.2019 за період з 16.08.2019 по 16.08.2019 в розмірі 3,69 грн;

- за видатковою накладною № 2350 від 12.08.2019 за період з 17.08.2019 по 19.08.2019 в розмірі 34,00 грн;

- за видатковою накладною № 2352 від 12.08.2019 за період з 20.08.2019 по 21.08.2019 в розмірі 13,77 грн;

- за видатковою накладною № 2381 від 14.08.2019 за період з 22.08.2019 по 22.08.2019 в розмірі 10,77 грн;

- за видатковою накладною № 2428 від 18.08.2019 за період з 24.08.2019 по 27.08.2019 в розмірі 0,00 грн, оскільки позивачем не вказано розміру заборгованості, на який здійснено нарахування 3 % річних;

- за видатковою накладною № 2442 від 19.08.2019 за період з 28.08.2019 по 28.08.2019 в розмірі 10,70 грн;

- за видатковою накладною № 2454 від 20.08.2019 за період з 29.08.2019 по 29.08.2019 в розмірі 7,17 грн;

- за видатковою накладною № 2455 від 20.08.2019 за період з 30.08.2019 по 30.08.2019 в розмірі 7,05 грн;

- за видатковою накладною № 2476 від 22.08.2019 за період з 31.08.2019 по 02.09.2019 в розмірі 31,65 грн;

- за видатковою накладною № 2496 від 24.08.2019 за період з 03.09.2019 по 03.09.2019 в розмірі 0,00 грн, оскільки позивачем не вказано розміру заборгованості, на який здійснено нарахування 3 % річних;

- за видатковою накладною № 2517 від 26.08.2019 за період з 04.09.2019 по 04.09.2019 в розмірі 13,57 грн;

- за видатковою накладною № 2518 від 26.08.2019 за період з 05.09.2019 по 05.09.2019 в розмірі 12,53 грн;

- за видатковою накладною № 2540 від 28.08.2019 за період з 06.09.2019 по 06.09.2019 в розмірі 10,82 грн;

- за видатковою накладною № 2558 від 29.08.2019 за період з 07.09.2019 по 09.09.2019 в розмірі 47,60 грн;

- за видатковою накладною № 2570 від 30.08.2019 на залишок заборгованості в сумі 168 386,13 грн за період з 31.08.2019 по 05.09.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2582 від 31.08.2019 на залишок заборгованості в сумі 14 770,69 грн за період з 01.09.2019 по 05.09.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2588 від 01.09.2019 на залишок заборгованості в сумі 11 460,30 грн за період з 02.09.2019 по 05.09.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2602 від 02.09.2019 на залишок заборгованості в сумі 165 492,94 грн за період з 03.09.2019 по 05.09.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2620 від 05.09.2019 за період з 14.09.2019 по 16.09.2019 в розмірі 50,65 грн;

- за видатковою накладною № 2621 від 05.09.2019 за період з 17.09.2019 по 17.09.2019 в розмірі 16,43 грн та за період з 18.09.2019 по 19.09.2019 в розмірі 0,19 грн;

- за видатковою накладною № 2633 від 07.09.2019 за період з 20.09.2019 по 20.09.2019 в розмірі 16,95 грн;

- за видатковою накладною № 2637 від 08.09.2019 за період з 21.09.2019 по 23.09.2019 в розмірі 49,80 грн;

- за видатковою накладною № 2646 від 09.09.2019 за період з 24.09.2019 по 24.09.2019 в розмірі 8,26 грн;

- за видатковою накладною № 2647 від 09.09.2019 за період з 25.09.2019 по 25.09.2019 в розмірі 3,46 грн;

- за видатковою накладною № 2659 від 10.09.2019 за період з 26.09.2019 по 26.09.2019 в розмірі 1,88 грн;

- за видатковою накладною № 2687 від 12.09.2019 за період з 27.09.2019 по 27.09.2019 в розмірі 5,53 грн;

- за видатковою накладною № 2701 від 13.09.2019 за період з 28.09.2019 по 30.09.2019 в розмірі 37,38 грн;

- за видатковою накладною № 2706 від 14.09.2019 за період з 01.10.2019 по 01.10.2019 в розмірі 3,11 грн;

- за видатковою накладною № 2710 від 15.09.2019 за період з 02.10.2019 по 02.10.2019 в розмірі 1,55 грн;

- за видатковою накладною № 2724 від 16.09.2019 за період з 03.10.2019 по 03.10.2019 в розмірі 4,47 грн;

- за видатковою накладною № 2745 від 17.09.2019 за період з 04.10.2019 по 04.10.2019 в розмірі 0,02 грн;

- за видатковою накладною № 2775 від 19.09.2019 за період з 05.10.2019 по 07.10.2019 в розмірі 40,02 грн та за період з 08.10.2019 по 08.10.2019 в розмірі 5,12 грн;

- за видатковою накладною № 2777 від 19.09.2019 за період з 09.10.2019 по 09.10.2019 в розмірі 9,16 грн;

- за видатковою накладною № 2792 від 20.09.2019 за період з 10.10.2019 по 10.10.2019 в розмірі 7,09 грн;

- за видатковою накладною № 2797 від 21.09.2019 за період з 11.10.2019 по 11.10.2019 в розмірі 3,34 грн;

- за видатковою накладною № 2826 від 24.09.2019 за період з 12.10.2019 по 15.10.2019 в розмірі 7,65 грн;

- за видатковою накладною № 2836 від 25.09.2019 за період з 16.10.2019 по 16.10.2019 в розмірі 1,14 грн;

- за видатковою накладною № 2843 від 24.09.2019 за період з 17.10.2019 по 17.10.2019 в розмірі 3,18 грн;

- за видатковою накладною № 2845 від 26.09.2019 за період з 18.10.2019 по 18.10.2019 в розмірі 15,68 грн;

- за видатковою накладною № 2865 від 29.09.2019 за період з 19.10.2019 по 21.10.2019 в розмірі 20,00 грн;

- за видатковою накладною № 2886 від 01.10.2019 за період з 22.10.2019 по 22.10.2019 в розмірі 6,13 грн;

- за видатковою накладною № 2887 від 01.10.2019 за період з 23.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 7,61 грн;

- за видатковою накладною № 2899 від 02.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 63 666,51 грн за період з 03.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2915 від 03.10.2019 за період з 25.10.2019 по 25.10.2019 в розмірі 7,48 грн;

- за видатковою накладною № 2923 від 04.10.2019 за період з 05.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2929 від 05.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 74 297,87 грн за період з 06.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2935 від 05.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 123 616,85 грн за період з 07.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2936 від 06.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 133 937,57 грн за період з 07.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2945 від 07.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 16 012,01 грн за період з 08.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 2959 від 08.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 692,33 грн за період з 09.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн та за період з 06.11.2019 по 06.11.2019 в розмірі 0,05 грн;

- за видатковою накладною № 2976 від 09.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 42 709,85 грн за період з 10.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 3016 від 12.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 123 980,00 грн за період з 13.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 3064 від 17.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 48 018,58 грн за період з 18.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 3096 від 19.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 188 395,76 грн за період з 20.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 3097 від 19.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 106 287,48 грн за період з 20.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

- за видатковою накладною № 3102 від 20.10.2019 за період з 21.10.2019 по 19.11.2019 в розмірі 547,41 грн;

- за видатковою накладною № 3115 від 21.10.2019 на залишок заборгованості в сумі 199 011,68 грн за період з 22.10.2019 по 24.10.2019 в розмірі 0,00 грн;

В іншій частині розрахунок 3 % річних відповідає умовам Договору і вищевказаним положенням чинного законодавства України та є арифметично вірним.

Підсумувавши нараховані позивачем 3 % річних за прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором, суд встановив, що обґрунтованими є 3 % річних в загальному розмірі 85 580,52 грн, відтак позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних підлягають частковому задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Зважаючи на викладене, всі інші доводи та міркування відповідача судом визнаються такими, що не спростовують висновок суду щодо часткової обґрунтованості заявлених позивачем вимог.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вище викладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 5 288 677,83 грн основного боргу, 882 819,78 грн пені та 85 580,52 грн 3 % річних.

Судовий збір у розмірі 93 856,17 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, а решта витрат позивача по сплаті судового збору, в зв`язку з частковою відмовою у задоволенні позову - на позивача.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Буковина" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, буд. 7; ідентифікаційний код: 22838502) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс країна" (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 20-В, офіс 1037; ідентифікаційний код: 39237508) 5 288 677 (п`ять мільйонів двісті вісімдесят вісім тисяч шістсот сімдесят сім) грн 83 коп. основного боргу, 882 819 (вісімсот вісімдесят дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять) грн 78 коп. пені, 85 580 (вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн 52 коп. 3 % річних та 93 856 (дев`яносто три тисячі вісімсот п`ятдесят шість) грн 17 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 723,26 грн покласти на позивача.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, продовжується на строк дії такого карантину.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 08.07.2020

Суддя О.В. Нечай