ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 липня 2020 року Справа № 903/435/16

за заявою Приватного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед", м. Луцьк

про банкрутство

Суддя Кравчук А. М.

Секретар судового засідання Торчинюк І.В.

Представники:

від кредиторів: АТ КБ «Приватбанк» - Кузін Є.В., довіреність №5522-К-О від 30.09.2019, УВД ФСС України у Волинській області Авраменко Г.В., довіреність №01-18/71 від 11.01.2020

ліквідатор: н/з

встановив: ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.07.2016 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед", визнано безспірні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" в сумі 1 839 935 грн. 99 коп., відкрито процедуру розпорядження майном строком на 115 календарних днів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Рибачука В.В.

Ухвалою суду від 10.10.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед", а саме:

- ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" в сумі 431 209,79 грн., з яких: 2 756,00 грн. - перша черга, 347 861,79 грн. - четверта черга, 80 592,00 грн. - шоста черга;

- ВВД ФСС НВВ ПЗ України у м. Луцьку в сумі 10 145,66 грн., з яких: 2 756,00 грн. - перша черга, 7 389,66 грн. - друга черга;

- ПАТ КБ "Приватбанк" в сумі 8 915 776,75 грн., з яких: 16 536,00 грн. - перша черга, 4 683 620,75 грн. - четверта черга, 4 215 620,00 грн. шоста черга;

- Костянтинівський міський центр зайнятості в сумі 10 524,87 грн., з яких: 2 756,00 грн. - перша черга, 7 768,87 грн. - друга черга

Постановою господарського суду від 06.03.2017 ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича.

07.03.2017 за №40956 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено оприлюднення повідомлення про визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед".

Ухвалою суду від 10.04.2017 визнано поточні грошові вимоги ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" в сумі 15 469,28 грн., з яких: 3 200,00 грн. - перша черга, 12 269,28 грн. - четверта черга.

Ухвалою суду від 18.07.2018 у затвердженні звітів ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича та ліквідаційного балансу ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед" відмовлено, зобов`язано ліквідатора Рибачука В.В. вжити всіх заходів для виявлення та реалізації майна боржника, завершення ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 10.01.2019 у задоволенні клопотання ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича №66 від 19.07.2018 про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора відмовлено. Зобов`язано ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича вжити заходів для завершення ліквідаційної процедури; до 01.02.2019 подати суду звіт про проведену роботу за період з 18.07.2018 по день подання звіту; звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед".

Ухвалами суду від 17.04.2019 у затвердженні звітів ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича та ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" відмовлено; усунено арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича від виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед"; запропоновано комітету кредиторів боржника подати суду кандидатуру ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед"; зобов`язано арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича здійснювати повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" до моменту призначення у справі №903/435/16 нового ліквідатора у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку.

Ухвалою суду від 05.09.2019 ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Струця М.П.

Ухвалою суду від 23.03.2020 клопотання Публічного акціонерного товариства "ПУМБ" №КНО-61.1.3.1/119 від 18.07.2019 про зобов`язання арбітражного керуючого Рибачука В.В. повернути на ліквідаційний рахунок боржника грошові кошти в сумі 12 614 грн. 97 коп. залишено без розгляду.

23.03.2020 на адресу суду від арбітражного керуючого Рибачука В.В. надійшла заява №001 від 16.03.2020 про затвердження його основної грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора боржника за період з 04.07.2016 по 01.02.2019 в сумі 160 418 грн. 00 коп. та її стягнення з ТОВ Неттелко Люкс Лімітед в сумі 153 059 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 30.03.2020 заяву арбітражного керуючого Рибачука В.В. №001 від 16.03.2020 про затвердження основної грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Неттелко Люкс Лімітед залишено без руху, зобов`язано заявника не пізніше 5-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки заяви та подати суду докази її надіслання всім учасникам справи про банкрутство (фіскальні чеки, описи вкладення у цінний лист).

Арбітражний керуючий Рибачук В.В. у заяві №004 від 31.03.2020 просить долучити докази надіслання заяви від 16.03.2020 №001 всім учасникам справи про банкрутство.

Враховуючи вищевикладене, усунення арбітражним керуючим Рибачуком В.В. недоліків заяви №001 від 16.03.2020, суд дійшов висновку про її прийняття та призначення до розгляду.

Ухвалою суду від 06.04.2020 заяву арбітражного керуючого Рибачука В.В. №001 від 16.03.2020 про затвердження його основної грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора боржника за період з 04.07.2016 по 01.02.2019 в сумі 160 418 грн. 00 коп. та її стягнення з ТОВ Неттелко Люкс Лімітед в сумі 153 059 грн. 00 коп. прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 20.05.2020 о 10:30 год., зобов`язано ліквідатора Струця М.П., комітет кредиторів до 11.05.2020 подати суду пояснення по суті заяви.

Арбітражний керуючий Рибачук В.В. у заяві від 13.04.2020 №005, поясненнях від 21.04.2020 №026 у зв`язку з опискою просить затвердити грошову винагороду за період з 06.03.2017 по 01.02.2019 в сумі 160 418 грн. 00 коп.

ПАТ "ПУМБ" у запереченнях №КНО-61.1.3.1/85 від 05.05.2020 у задоволенні заяви просить відмовити, оскільки арбітражним керуючим неналежно виконувались повноваження ліквідатора боржника, що призвело до його усунення.

ПАТ КБ "Приватбанк" у поясненнях від 07.04.2020, клопотанні від 19.05.2020 зазначає, що підстави для задоволення заяви арбітражного керуючого Рибачука В.В. відсутні, оскільки вона не була предметом розгляду на зборах кредиторів. Розрахунки щодо грошової винагороди арбітражного керуючого банк, як голова комітету кредиторів боржника, не отримував. Арбітражним керуючим не вказано які саме дії в межах ліквідаційної процедури ним здійснювались. Розгляд справи просить відкласти у зв`язку з карантином.

Ліквідатор Струць М.П. у запереченнях від 04.05.2020, заяві від 18.05.2020 у задоволенні заяви арбітражного керуючого Рибачука В.В. просить відмовити. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь які докази звітування арбітражного керуючого перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату грошової винагороди. Звіт ОСОБА_1 комітетом кредиторів не розглядався. Крім того, він не звертався до державних органів з запитом щодо розміру середньомісячної заробітної плати керівника банкрута. Розгляд справи просить відкласти у зв`язку з запровадженням на всій території України карантину та з метою проведення засідання комітету кредиторів боржника щодо розгляду заяви арбітражного керуючого Рибачука В.В.

Господарський суд протокольною ухвалою від 20.05.2020 розгляд справи відклав.

Ухвалою суду від 20.05.2020 повідомлено учасників справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" про відкладення розгляду справи на 10.06.2020 о 14:00 год.

Арбітражний керуючий Рибачук В.В. у поясненнях №027 від 04.06.2020 зазначає, що вимоги ліквідатора Струця М.П. щодо відсутності від державних органів довідки про розмір середньомісячної заробітної плати керівника банкрута є безпідставними, оскільки ГУ статистики у Волинській області на запит Рибачука В.В. повідомило, що боржник фінансову та статистичну звітність не подавало. Наявними в матеріалах справи документами встановлено відсутність боржника та керівних органів за місцем реєстрації боржника, відсутність первинних документів.

На офіційному веб-сайті Господарського суду Волинської області 09.06.2020 опубліковано оголошення про те, що у зв`язку із підтвердженням захворювання працівника Господарського суду Волинської області коронавірусом COVID-19 тимчасово призупинено з 09.06.2020 роботу Господарського суду Волинської області з метою проведення профілактичних заходів та дезінфекції у приміщеннях суду. Враховуючи обмежувальні карантинні заходи, судове засідання по справі №903/435/16, призначеній до розгляду на 10.06.2020, не відбудеться.

Ліквідатор Струць М.П. заявою від 09.06.2020 №02-01-903/435/16-09-06-20-2 долучив до матеріалів справи протокол засідання комітету кредиторів №1КК/2020 від 03.06.2020.

Ухвалою суду від 16.06.2020 розгляд справи призначено на 08.07.2020 о 12 год. 30 хв.

Ухвалами суду від 22.06.2020, 01.07.2020 у задоволенні клопотань арбітражного керуючого Рибачука В.В., ПАТ "ПУМБ" про проведення судового засідання 08.07.2020 в режимі відеоконференції відмовлено у зв`язку зі заздалегідь заброньованими на цей день та час іншими судовими засіданнями.

Ліквідатор Струць М.П. у заяві від 03.07.2020 №02-01-903/435/16-03-07-20-2 розгляд справи просить проводити без його участі, залишити заяву арбітражного керуючого Рибачука В.В. про затвердження його основної грошової винагороди без задоволення.

У судовому засіданні представники АТ КБ «Приватбанк», УВД ФСС України у Волинській області у задоволенні заяви арбітражного керуючого Рибачука В.В. про нарахування та затвердження його основної грошової винагороди просили відмовити у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків ліквідатора.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанова Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення статей 58, 78,79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата) від 13.05.1997 №1-зп/1997).

Принцип, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 09.02.1999 №1-рп/1999).

Суть положення ст. 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, на яке посилався Вищий арбітражний суд України, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття чинності <...>, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності <...> (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Відкритого акціонерного товариства „Концерн Стирол" щодо офіційного тлумачення положення абзацу першого пункту 1 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (справа про оспорювання актів у господарському суді) від 02.07.2002 №13-рп/2002).

У заяві №001 від 16.03.2020 (з врахуванням заяви №005 від 13.04.2020 про виправлення описки) арбітражний керуючий Рибачук В.В. просить затвердити основну грошову винагороду за виконання обов`язків ліквідатора в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 06.03.2017 по 01.02.2019 в сумі 160 418 грн. 00 коп. та стягнути грошову винагороду в сумі 153 059 грн. 00 коп. з ТОВ «Неттелко Люкс Лімітед» (160 418,00 - 7 358,14).

У цей період часу відносини щодо винагороди та витрат ліквідатора регулювалися приписами ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 року за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові та практичні умови для втілення їх у життя.

Статтею 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) встановлено право арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) користуватися усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 115 Закону передбачено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Відповідно до частини 3 статті 115 Закону грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією визначається в розмірі 5 відсотків від обсягу стягнутих на користь боржника активів (повернення грошових коштів, майна, майнових прав), які на день відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, а також 3 відсотків від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора. Право вимоги арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) на додаткову грошову винагороду виникає з дня фактичного надходження до боржника стягнутих на його користь активів чи їх частини, які на день відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, або з дня фактичного повного або часткового погашення вимог конкурсних кредиторів пропорційно до їх обсягу.

Згідно із частиною 4 статті 115 Закону витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника (частина 5 статті 115 Закону).

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. Господарський суд має право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати (частина 6 статті 115 Закону).

Розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку (частина 7 статті 115 Закону).

Судом встановлено, що постановою Господарського суду Волинської області від 06.03.2017 відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед", ліквідатором призначено арбітражного керуючого Рибачука В.В.

Враховуючи вищевикладене, те, що Господарським судом Волинської області розмір основної грошової винагороди арбітражному керуючому Рибачуку В.В. не встановлювався, норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які визначають право ліквідатора на оплату послуг, є правовою підставою для отримання ліквідатором винагороди за виконану роботу, суд дійшов висновку про встановлення арбітражному керуючому Рибачуку В.В. розміру основної грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед", а саме в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання таких повноважень.

21.02.2018 року від арбітражного керуючого Рибачука В.В. надійшли звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс боржника, клопотання про затвердження звіту про нарахування виплату грошової винагороди ліквідатору в сумі 62 720 грн. 00 коп., витрат, понесених під час здійснення ліквідаційної процедури в сумі 7 325 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 у клопотанні від 28.02.2018 року уточнив суму витрат на проведення ліквідаційної процедури, залишивши лише поштові витрати в сумі 259 грн. 00 коп. У заяві від 28.02.2018 року у зв`язку з необхідністю доопрацювання на вимогу ПАТ КБ "Приватбанк" звіту ліквідатора, зокрема, здійснення додаткових запитів щодо наявності у боржника автотранспортних засобів, вантажних вагонів, повітряних суден, плавзасобів, цінних паперів та прав інтелектуальної власності, просив звіти ліквідатора про проведену роботу, нарахування грошової винагороди та витрат ліквідатора вважати проміжними.

Ухвалою суду від 28.02.2018 зобов`язано арбітражного керуючого Рибачука В.В. за погодженням з ним до 01.05.2018 року подати суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника.

Ухвалою суду від 18.07.2018, залишеною в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2018, у затвердженні звітів ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича та ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" відмовлено, зобов`язано ліквідатора Рибачука В.В. вжити всіх заходів для виявлення та реалізації майна боржника, завершення ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 10.01.2019 у задоволенні клопотання ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича №66 від 19.07.2018 року про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора відмовлено, зобов`язано ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича вжити заходів для завершення ліквідаційної процедури; до 01.02.2019 року подати суду звіт про проведену роботу за період з 18.07.2018 року по день подання звіту; звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед".

Ухвалами суду від 17.04.2019, залишеними в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019, у затвердженні звітів ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича та ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" відмовлено. Усунуто арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича від виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед".

За вимогами ч. 7 ст. 115 Закону про банкрутство звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Вказаний звіт розглядається судом та затверджується ухвалою.

03.06.2020 на засіданні комітету кредиторів боржника вирішено, зокрема відмовити арбітражному керуючому Рибачуку В.В. в погодженні та схваленні основної грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора боржника за період з 04.07.2016 по 01.02.2019 в сумі 160 418 грн. 00 коп.

Чинним законодавством не передбачено наслідків не затвердження звітів арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди комітетом кредиторів. Такі звіти у будь-якому випадку підлягають розгляду господарським судом та затвердженню у разі їх обґрунтованості.

Верховний Суд у постанові №5020-961/2012 від 16.01.2020 вказав, що Закон про банкрутство не містить вказівки про те, що відсутність доказів розгляду комітетом кредиторів банкрута звітів арбітражного керуючого про оплату послуг та відшкодування витрат унеможливлює затвердження таких звітів судом у разі їх подання арбітражним керуючим для розгляду. Комітет кредиторів боржника у відповідності до положень Закону про банкрутство, лише визначає своїм рішенням розмір оплати послуг арбітражного керуючого, з урахуванням того, що такий розмір повинен бути не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство. Натомість затвердження розміру оплати послуг арбітражного керуючого, відповідно до Закону про банкрутство, покладається не на комітет кредиторів боржника, а саме на господарський суд, у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство.

Твердження, що відсутність доказів розгляду комітетом кредиторів банкрута звітів арбітражного керуючого про оплату послуг та відшкодування витрат, в свою чергу, унеможливлює затвердження таких звітів судом у разі їх подання арбітражним керуючим для розгляду, є таким що суперечить положенням Закону про банкрутство, оскільки у такому випадку господарський суд, у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство, ухиляється від свого обов`язку щодо затвердження розміру оплати послуг арбітражного керуючого.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 1/102"Б".

У заяві №001 від 16.03.2020 (з врахуванням заяви №005 від 13.04.2020 про виправлення описки) про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражним керуючим Рибачуком В.В. здійснено нарахування грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора банкрута в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення таких повноважень за період з 06.03.2017 по 01.02.2019 в сумі 160 418 грн. 00 коп.

Згідно ч. 3 ст. 115 Закону про банкрутство, основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора, але не більше десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Також цією нормою передбачено право вимоги основної грошової винагороди арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Відтак, нарахування основної винагороди (оплата послуг) арбітражного керуючого не залежить від жодних умов, а здійснюється за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень.

Разом з тим, абзацом 2 ч. 6 ст. 115 Закону по банкрутство встановлено, що господарський суд має право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Проте нормами Закону не передбачено здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень у справі про банкрутство на безоплатній основі (постанова Північного апеляційного господарського суду №Б3/150-12/24 від 05.02.2020).

Тобто, право суду зменшити розмір оплати послуг виникає лише з підстав встановлення надмірно високого рівня середньомісячної заробітної плати керівника боржника, як визначального фактору для розміру оплати послуг арбітражного керуючого.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 №81/10-271.

Однак зазначене право суду в даному випадку не може реалізовуватись, оскільки розмір послуг арбітражного керуючого Рибачука В.В. обраховується у мінімальному розмірі з двох мінімальних заробітних плат.

Крім того в силу приписів пункту 1 абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором), покладених на нього обов`язків має наслідком усунення такого арбітражного керуючого, а не позбавлення його грошової винагороди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду №912/4536/15 від 12.08.2019.

Суд, здійснивши свій розрахунок нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого Рибачука В.В. за період виконання обов`язків ліквідатора боржника, дійшов висновку про затвердження її нарахування в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним обов`язків ліквідатора боржника за період з 06.03.2017 по 17.04.2018 в сумі 89 525 грн. 14 коп. з огляду на таке.

При визначенні розміру оплати послуг ліквідатора під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури, а й дії, які вчинялись ліквідатором в цей період.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №922/132/13-г від 04.10.2018.

Покладення на арбітражного керуючого - ліквідатора ухвалою суду відповідних повноважень та обов`язків у справі про банкрутство вимагає від нього їх сумлінного та розумного здійснення та виконання, за умови доведення чого у арбітражного керуючого виникає право вимагати виплати винагороди арбітражного керуючого та, навпаки, відсутність чого виключає підстави для вимог щодо виплати цієї винагороди.

При цьому суд виходить зі змісту покладених на ліквідатора з моменту призначення повноважень та обов`язків та, відповідно, виняткової ролі ліквідатора у справі про банкрутство, від дій та ефективності роботи якого на стадії ліквідаційної процедури залежать результати здійсненої у справі ліквідаційної процедури, зокрема у вигляді повноти формування та наповнення ліквідаційної маси, ефективності розпорядження (реалізації) майном боржника, так як наслідок у вигляді розміру задоволених вимог кредиторів, тривалості процедури ліквідації (банкрутства) боржника, а відповідно і наслідків цієї процедури - можливості банкрута максимально розрахуватись по зобов`язаннях перед кредиторами та відновити свою платоспроможність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №б24/63/00 від 29.10.2019.

19.04.2018 на адресу суду надійшов звіт ліквідатора Рибачука В.В. та ліквідаційний баланс ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед", клопотання про затвердження грошової винагороди ліквідатору в сумі 85 058 гн. 00 коп. за період з 06.03.2017 по 01.04.2018.

Вказаний звіт надісланий арбітражним керуючим Рибачуком В.В. на адресу суду об`єктом поштового зв`язку 17.04.2018.

Ухвалою суду від 18.07.2018 у затвердженні звітів ліквідатора, ліквідаційного балансу боржника відмовлено.

21.02.2019 від арбітражного керуючого Рибачука В.В. повторно надійшли звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс боржника.

Ухвалою суду від 17.04.2019 у затвердженні звітів ліквідатора, ліквідаційного балансу боржника відмовлено.

Ухвалою суду від 17.04.2019, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019, усунуто арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича від виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед".

Судом встановлено, що за період з 18.07.2018 (ухвала суду від 18.07.2018 про відмову у затвердженні звітів ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича та ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед") по час подання звіту 22.02.2019 всупереч вимогам ухвали Господарського суду Волинської області, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду та ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатором не вжито жодних заходів для завершення ліквідаційної процедури, в тому числі розшуку майна боржника - залізничного тупика та ангару.

Як доказ виконання ліквідаційних дій Рибачуком В.В. до спірного звіту ліквідатором долучені лише витяг з мультимедійної платформи іномовлення України від 18.02.2019 та реєстр грошової винагороди арбітражного керуючого за період з 06.03.2017 по 01.02.2019.

Відсутність вчинення будь яких дій за спірний період підтверджено самим ліквідатором безпосередньо у судовому засіданні 17.04.2019. Ліквідатор зазначив, що всі необхідні дії для завершення ліквідаційної процедури та виявленням залізничного тупика та ангару були ним вчинені до липня 2018 року. Повторні запити на його думку немає необхідності робити.

Таким чином усунення арбітражного керуючого Рибачука В.В. від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ «Неттелко люкс Лімітед» було зумовлено його повною бездіяльністю за період з 18.07.2018 (ухвала суду про відмову у затвердженні звітів ліквідатора Рибачука Валерія Володимировича та ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед") по час подання звіту 22.02.2019.

Крім того бездіяльність арбітражного керуючого Рибачука В.В. за період з 17.04.2018 (надіслання звіту та ліквідаційного балансу боржника на адресу суду) по 18.07.2018 (ухвала про відмову у затвердженні звіту та ліквідаційного балансу) встановлена судом, підтверджена матеріалами справи, учасниками справи, в тому числі арбітражним керуючим Рибачуком В.В., не спростована.

Таким чином суд дійшов висновку про затвердження грошової винагороди арбітражному керуючому Рибачуку В.В. в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 06.03.2017 по 17.04.2018 в сумі 89 525 грн. 14 коп. (з 06.03.2017 по 31.03.2017 5 367 грн. 74 коп., квітень-грудень 2017 року 57 600 грн. 00 коп., січень-березень 2018 року 22 338 грн. 00 коп., з 01.04.2018 по 17.04.2018 4 219 грн. 40 коп.)

Судом враховано, що розмір мінімальної заробітної плати в 2017 році становив 3200 грн. 00 коп., 2018 році 3 723 грн. 00 коп.

Заперечення кредиторів щодо відсутності підстав для затвердження грошової винагороди арбітражному керуючому Рибачуку В.В. оскільки арбітражним керуючим неналежно виконувались повноваження ліквідатора боржника, що призвело до його усунення; розрахунки щодо грошової винагороди арбітражного керуючого АТ КБ "Приватбанк", як голова комітету кредиторів боржника, не отримував; арбітражним керуючим не вказано, які саме дії в межах ліквідаційної процедури ним здійснювались не приймається судом, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема запитами та листами арбітражного керуючого до державних установ про надання інформації стосовно боржника, передбачених ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; щодо повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, звернення до керівних органів щодо передачі документів; проміжними звітами (том 4, а.с. 29, 164, 198, том 5, а.с. 1, 99); отриманими ліквідатором витягами з державних реєстрів; листами про скликання та протоколами щодо проведення комітету кредиторів (том 5, а.с. 196 про затвердження ліквідаційного балансу); листами щодо розгляду заяв кредиторів з поточними грошовими вимогами до боржника; реєстром вимог поточних кредиторів; діями щодо закриття рахунків боржника; участю у судових засіданнях; звітом (ліквідаційним) з додатками про проведену роботу (том 5 ,а.с. 196).

Крім того з пояснень представника АТ КБ "Приватбанк" у судовому засіданні 08.07.2020 ліквідатор Рибачук В.В. приїжджав у банк з ціллю проведення засідання комітету кредиторів, проте засідання не відбулося, оскільки представник банку був зайнятий у інших справах, а про лист, як стверджував ОСОБА_2 В ОСОБА_3 , надісланий на електронну адресу банку, йому не було відомо.

На виконання ухвали суду від 30.03.2020 арбітражний керуючий Рибачук В.В. надіслав копії заяви про затвердження грошової винагороди всім учасникам справи про банкрутство. Неодноразово подавав звіт і ліквідаційний баланс з доказами про проведену роботу на затвердження суду.

Перший звіт про проведену роботу і ліквідаційний баланс (том 5, а.с. 158) поданий 21.02.2018. Листом від 10.02.2018 (том 5, а.с. 196) повідомив усіх кредиторів про проведення засідання комітету кредиторів з порядком денним: звіт ліквідатора про проведену роботу, звіт про оплату грошової винагороди ліквідатору банкрута за період з 06.03.2017 по 01.01.2018 в сумі 62 7020 грн. 00 коп., затвердження витрат в ліквідаційній процедурі в сумі 7 325 грн. 00 коп.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому розглянутий комітетом кредиторів 03.06.2020.

Судом враховано, що у разі відсутності в учасників справи необхідної їм інформації щодо ходу ліквідаційної процедури боржника, в тому числі розрахунку грошової винагороди арбітражного керуючого Рибачука В.В., вони не були позбавлені можливості ознайомитись з матеріалами справи та отримати відповідні копії чи фотокопії.

Щодо клопотання арбітражного керуючого Рибачука В.В. про стягнення з ТОВ «Неттелко Люкс Лімітед» грошової винагороди в сумі 153 059 грн. 00 коп., суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Згідно ч. 5 ст. 115 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Згідно з інформаційної довідки з Державних реєстрів за ТОВ «Неттелко Люкс Лімітед» зареєстровані: залізничний тупик 304 пог.м., ангар площею 793,30 кв.м. часткою власності 2/3 (том 18, а.с. 34-38).

Згідно відповіді РСЦ МВС в Донецькій області №31/5-6745 від 17.09.2019 за боржником зареєстровані 24 транспортних засоби.

Ліквідаційна процедура ТОВ "Неттелко Люкс Лімітед" на день розгляду заяви арбітражного керуючого Рибачука В.В. не завершена, реалізація майна не здійснювалась, у зв`язку з чим вимога про стягнення грошової винагороди є передчасною.

Крім того вимога про стягнення винагороди з ТОВ «Неттелко Люкс Лімітед» є необґрунтованою, оскільки у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам (висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 01.08.2018 року у справі № 912/1783/16, від 04.10.2018 року у справі № 916/1503/17, 30.01.2019 року у справі № 910/32824/15, №22б/5014/2595/2012 (12)83б від 09.10.2019).

Стягнення коштів з боржника, визнаного банкрутом, не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Встановити арбітражному керуючому Рибачуку Валерію Володимировичу основну грошову винагороду за виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання таких повноважень.

2. Заяву арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича №001 від 16.03.2020 про затвердження основної грошової винагороди задовольнити частково.

3. Затвердити оплату послуг арбітражному керуючому Рибачуку Валерію Володимировичу в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" за період з 06.03.2017 по 17.04.2018 в сумі 89 525 грн. 14 коп.

4. У задоволенні заяви арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича в частині стягнення основної грошової винагороди в сумі 153 059 грн. 00 коп. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Неттелко Люкс Лімітед" відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України

Ухвала суду підписана 10.07.2020.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук