ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" червня 2020 р. м. Вінниця Cправа № 902/1042/19

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.

при секретарі Сичук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Приватного підприємства "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ", вул. Приморська, 18, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500, код - 36142005

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мозир Оіл", вул. Пирогова, 47а, оф. 307, м. Вінниця, 21000, код - 40744046

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ", , Дніпропетровська область, м. Камянське, проспект Аношкіна, буд. 80/1, кв. 24, 41, 42 та Фізичної особи-підприємця Федоринчик Валентини Іванівни, АДРЕСА_1

про стягнення 502 440,00 грн

за участю представників:

позивача: Варавін Сергій Дмитрович, посвідчення № 1453 від 25.03.2015 року, ордер серії ПТ № 158481 від 12.05.2020 року

відповідача та третіх осіб не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

10.12.2019 року 10.12.2019 року за позовом Приватного підприємства "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мозир Оіл" про стягнення 502 440,00 грн заборгованості за договором поставки нафтопродуктів (дизельного палива) № 3 від 07.11.2017 року.

Правовими підставами звернення до суду позивача із вказаним позовом стало неналежне виконанням відповідачем грошових зобов`язань в частині прострочення оплати поставленого товару (нафтопродуктів (дизельного палива) за договором постачання № 3 від 07.11.2017 року.

Ухвалою суду від 12.02.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 04 березня 2020 року о 10:00 год.

03.03.2020 року відповідачем надано відзив (вх. №01.2-34/2039/20), у якому висловлено заперечення проти позову.

За результатами проведення судового засідання 04.03.2020 року суд відклав підготовче засідання на 02.04.2020 року.

06.03.2020 року від позивача до суду надійшов супровідний лист № 28 від 02.03.2020 року.

26.03.2020 року на електронну адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

30.03.2020 року на виконання вимог ухвали позивач надав додаткову інформацію (вих. № 31 від 24.03.2020 року) та ряд документів.

01.04.2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд підготовчого засідання 02.04.2020 року без участі представника позивача за наявними матеріалами; про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

В судовому засіданні 02.04.2020 року судом постановлено ухвали про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ" та Фізичної особи-підприємця Федоринчик Валентини Іванівни до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладення підготовчого засідання у справі до 12.05.2020 року, які занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 03.04.2020 року повідомлено сторін про дату наступного судового засідання.

Також, даною ухвалою забезпечено проведення наступного судового засідання призначеного на 12.05.2020 року - 10:00 год. в режимі відеоконференції з Світловодським районним судом Кіровоградської області за участю представника Приватного підприємства "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ".

06.04.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява б/н від 31.03.2020 року, в якій останній просить провести підготовче судове засідання, яке призначено на 02.04.2020 року без участі представника позивача.

05.05.2020 року до суду від позивача надійшов лист (вих. № 36 від 30.04.2020 року) на виконання вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 12.05.202 року судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі до 02.06.2020 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 21.05.2020 року повідомлено сторін про дату наступного судового засідання.

Також, даною ухвалою забезпечено проведення наступного судового засідання призначеного на 02.06.2020 року - 10:00 год. в режимі відеоконференції з Світловодським районним судом Кіровоградської області за участю представника Приватного підприємства "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ".

29.05.2020 року на адресу від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшов лист (вх.канц.№ 01-34/4874/20 від 29.05.2020 року) на виконання вимог ухвали суду.

29.05.2020 року на електронну адресу суду від представника позивача до суду надійшла заява (вих. № 42 від 28.05.2020 року) про долучення доказів до матеріалів справи.

02.06.2020 року засобами поштового зв"язку від представника позивача повторно надійшла заява (вих. № 42 від 28.05.2020 року), додатком до якої додано ряд документів.

В судовому засіданні 02.06.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/1042/19 для судового розгляду по суті на 23.06.2020 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

При цьому, судом забезпечено проведення судового засідання призначеного на 23.06.2020 року в режимі відеоконференції з Світловодським районним судом Кіровоградської області, за участю представника позивача.

Ухвалою суду від 04.06.2020 року повідомлено сторін про дату наступного судового засідання.

Судове засідання 23.06.2020 року проводиться в режимі відеоконференції з Світловодським районним судом Кіровоградської області на підставі ухвали суду від 04.06.2020 року.

В судове засідання з`явився представник позивача. Представники відповідача та третіх осіб правом участі в судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, ухвалою суду, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

При цьому, суд зазначає, що ухвала суду від 04.06.2020 року надіслана на адресу відповідача, на дату проведення судового засідання повернулась до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Крім того, суд зазначає про обізнаність представників третіх осіб (Товариство з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ" та ФОП Федоринчик В.І.) про дату судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями наявними в матеріалах справи.

Зважаючи на вищевикладене, судом при неявці відповідача та третіх осіб в судове засідання враховується наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов`язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 910/15442/17.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Господарського суду Вінницької області у справі № 902/1042/19 були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач та треті особи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ними.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ес рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників сторін.

В судовому засіданні 23.06.2020 року в межах дня оголошувалась перерва. Після закінчення перерви представник позивача в судовому засіданні участь не прийняв.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на укладення 07.11.2017 року між Приватним підприємством "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мозир Оіл" Договору постачання № 3.

В зв`язку з неналежне виконанням відповідачем грошових зобов`язань в частині прострочення оплати поставленого товару (нафтопродуктів (дизельного палива) за договором постачання № 3 від 07.11.2017 року утворилась заборгованість.

З огляду на вказане, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 502 440,00 грн заборгованості.

У відзиві на позовну заяву відповідач заявлені позовні вимоги не визнає та зазначає що на виконання умов укладеного договору між сторонами відсутні будь-які підписані видаткові накладні, а відповідно до відповідача не переходило право власності на товар, в зв`язку з чим, обов`язок по оплаті товару відсутній (а.с. 92-94, т. 1).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 07.11.2017 року між Приватним підприємством "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ" (Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МОЗИР ОІЛ" (Покупець, Відповідач) укладено Договір постачання № 3 (а.с. 8-14, т. 1).

Відповідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти (товар) за цінами і в кількості відповідно специфікацій на кожну партію до цього договору, які є його невід`ємними частинами і укладаються сторонами на підставі письмових заявок Покупця. У специфікаціях вказується найменування та кількість товару, вимоги до якості, термін поставки, ціна і вартість кожної узгодженої до поставки партії товару, пункт призначення, відвантажу вальні реквізити, умови поставки.

Кількість товару, що поставляється, визначається у видаткових накладних до цього договору. Загальна кількість товару, що поставлена Покупцю за цим договором, визначається сукупною кількістю всіх партій товару згідно з видатковими накладними до цього договору (п. 1.4 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору ціна за одиницю товару, загальна вартість кожної партії товару визначаються в специфікаціях до цього договору. Загальну вартість цього договору складає сума всіх специфікацій до договору.

За змістом п. 2.1 Договору умови оплати - 100% передплата, якщо інше не обумовлено у відповідній специфікації. Покупець зобов`язується оплатити повну вартість товару, згідно з окремими специфікаціями.

Підставою для здійснення передплати за товар, що поставляється у відповідності до цього договору, є рахунок-фактура до кожної специфікації. Перерахування грошових коштів на підставі рахунку-фактури до кожної Специфікації Покупець зобов`язаний здійснити в строк, зазначений у специфікації до цього договору. У разі надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника після закінчення вищевказаного терміну, Постачальник має право не виконувати заявку Покупця на відвантаження товару і повернути грошові кошти Покупцеві у строк що не перевищує трьох банківських днів з очікуваної дати поставки відповідно до специфікації (2.3 Договору).

Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, платіжні документи повинні містити посилання: на призначення платежу, номер та дату рахунку - фактури Постачальника на оплату, або номер та дату договору, найменування товару (п. 2.4 Договору).

Відповідно п. 3.1 Договору постачання партії товару вважається узгодженою, а заявка Покупця вважається прийнятою Продавцем до виконання, з дати підписання сторонами специфікації до цього договору. Обсяг заявки, прийнятий до виконання, визначається найменуванням товару і його кількістю, зазначеними у специфікації до цього договору.

Товар відвантажується партіями, зазначеними у відповідній специфікації, за умови надходження грошових коштів на рахунок Продавця (п. 3.2 Договору).

Товар вважається прийнятим за якістю та кількістю відповідно до підписаною сторонами видаткової накладної (п. 4.1 Договору).

Згідно п. 4.11 Договору право власності на товар та всі ризики на нього переходять від Постачальника до Покупця з дати поставки, визначеної за правилами п. 3.3. Договору.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п. 8.1 Договору).

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 Договору та закінчується 31.12.2017 року (п. 8.2 Договору).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу товар (дизельне паливо) ULSD10PPM в кількості 36140,00 л за ціною 21,70 грн за 1 літр на загальну суму з ПДВ 784 238,00 грн.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок №2017101 від 09.11.2017 року на загальну суму 784 238,00 грн (а.с. 16, т. 1).

Відповідач в свою чергу за поставлений товар розрахувався частково в сумі 281 798,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 64 від 09.11.2017 року на суму 87 000,00 грн, № 68 від 10.11.2017 року на суму 14 796,00 грн, № 71 від 13.11.2017 року на суму 10 002,00 грн, № 69 від 13.11.2017 року на суму 60 000,00 грн, № 15 від 13.11.2017 року на суму 20 000,00 грн, № 72 від 14.11.2017 року на суму 90 000,00 грн (а.с. 23-28, т. 1).

Решту отриманого товару відповідачем не оплачено. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

З огляду на вказане у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за вказаним Договором в сумі 502 440,00 грн.

Несплата відповідачем заборгованості за поставлений товар слугувала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

На підставі встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п. 3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З моменту укладення сторонами Договору постачання № 3 від 07.11.2017 року між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору поставки.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем товару відповідачу та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони останнього за отриманий товар.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 502 440,00 грн заборгованості за поставлений товар правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч.1 статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог Приватного підприємства "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ", в тому числі щодо проведення розрахунків, не надано власного контррозрахунку заборгованості тощо.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Приватного підприємства "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ" підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мозир Оіл" (вул. Пирогова, 47а, оф. 307, м. Вінниця, 21000, код - 40744046) на користь Приватного підприємства "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ" (вул. Приморська, 18, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500, код - 36142005) 502 440,00 грн - заборгованості за Договором постачання № 3 від 07.11.2017 року та 7 536,61 грн - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Роз`яснити, що згідно положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" (реєстр.№3275) від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 року, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне судове рішення складено 03 липня 2020 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Приморська, 18, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500)

3 - відповідачу (вул. Пирогова, 47а, оф. 307, м. Вінниця, 21000)

4 - ТОВ "АВГУСТ ПРОМ" (Дніпропетровська область, м. Кам"янське, проспект Аношкіна, буд. 80/1, кв. 24, 41, 42)

5 - ФОП Федоринчик В.І. ( АДРЕСА_1)