У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

07.07.2020 м. Київ Справа № 910/5841/19

За заявою: старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції України;

про: тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК";

до: фізичної особи-підприємця ВЕРЕСА ОЛЕГА СТАНІСЛАВОВИЧА;

про: стягнення 10.905,90 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до фізичної особи-підприємця ВЕРЕСА ОЛЕГА СТАНІСЛАВОВИЧА (далі - відповідач) про стягнення 10.905,90 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 01.01.2015 № 1012-15, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 10.905,90 грн., з яких: 9.245,40 грн. - основна заборгованість, 999,31 грн. - штраф та 661,19 грн. - 20 % річних.

Рішенням господарського суду м. Києва від 16.07.2019 у справі № 910/5841/19 позов задоволено повністю, на виконання якого видано наказ від 12.08.2019 № 910/5841/19.

Старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції України (далі - Заявник) звернувся до господарського суду м. Києва із заявою про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України (далі - Заява).

Приписами частин 1, 2 статті 337 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 5 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 3 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду, зокрема, заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову ставка судового збору становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень, встановлених ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум з 01.01.2020 для працездатних осіб становить - 2.102,00 грн.

Відтак, за подання до господарського суду Заяви має бути сплачений судовий збір в розмірі 1.051,00 грн.

Натомість, заявником не подано жодного доказу сплати судового збору за подання Заяви до суду у встановленому порядку та розмірі.

Враховуючи викладене вище суд повертає Заяву заявнику в порядку частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 337, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

Заяву про про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України і додані до неї документи - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац