ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 справа № 914/2574/19

За позовом: Комунального підприємства Стрийтеплоенерго, м. Стрий, Львівська область

до відповідача: Будинкоуправління №1 м. Стрий Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України, м. Стрий, Львівська область

про: стягнення боргу в розмірі 268018,38 грн за договором на постачання теплової енергії в гарячій воді

Суддя У.І.Ділай

Секретар В.Д. Андрусик

За участю представників:

Від позивача: В.В. Сливка - адвокат

Від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Комунального підприємства Стрийтеплоенерго, до відповідача: Будинкоуправління №1 м. Стрий Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України, про стягнення боргу в розмірі 201786,19грн за договором на постачання теплової енергії в гарячій воді.

Ухвалою від 13.12.2019 позовну заяву Комунального підприємства Стрийтеплоенерго залишено без руху.

27.12.2019 за вх.№54652/19 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 02.01.2020 відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 23.01.2020.

17.01.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого надано пояснення про причини виникнення заборгованості в цьому спорі та просив відмовити позивачу КП Стрийтеплоенерго у застосуванні штрафних санкцій в розмірі 66232,19грн. Крім того, відповідач просив витрати на правову допомогу застосувати в мінімальному розмірі.

Ухвалою від 23.01.2020 підготовче засідання відкладено на 04.02.2020. У судовому засідання 04.02.2020 оголошено перерву до 20.02.2020.

Ухвалою від 20.02.2020 підготовче засідання відкладено на 03.03.2020.

03.03.2020 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 110 000 грн основного боргу, 18 037,93 грн інфляційних втрат, 6 842,28 грн 3% річних та 41 351,98 грн пені.

Ухвалою від 03.03.2020 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2020.

Ухвалами від 26.03.2020, від 28.04.2020, від 09.06.2020 розгляд справи відкладено з підстав зазначених в ухвалах.

Представник позивача в судовому засіданні 30.06.2020 підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи. Також представник позивача заявив про понесення витрат на професійну правничу допомогу

Відповідач у судове засідання 30.06.2020 явку повноважного представника не забезпечив, однак надіслав на електронну адресу суду лист про відсутність працівників на підприємстві до закінчення карантину.

Розглянувши клопотання відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та рекомендацій Ради суддів України з метою попередження розповсюдження коронавірусної інфекції (COVID-19) розгляд справи відкладався в межах розумного строку.

При цьому слід зазначити, що згідно із матеріалами справи, ухвала про відкриття провадження винесена 02.01.2020, якою зобов`язано відповідача до 21.01.2020 подати відзив. Відповідач отримав ухвалу 09.01.2020, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.01.2020. Ухвала надіслана судом відповідачу за належною адресою, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відтак, до запровадження карантину на території України Будинкоуправління №1 м. Стрий Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України відзиву на позов не подало.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас суд зазначає, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасників справи.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, не скористався можливістю взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

Між позивачем та відповідачем укладено Договір № 88 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.02.2015. За цим Договором Енергопостачальна організація (позивач у справі) бере на себе зобов`язання постачати Споживачу (відповідач у справі) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1. Договору).

Згідно з п.3.2.2 Договору споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені даним договором.

Відповідно до п. 6.3. Договору споживач до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії.

Пунктом 7.2.3. Договору встановлено, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію споживач сплачує енергопостачальній організації пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 10.1. договору термін його дії встановлено до 31.12.2015, а в п.10.4 сторони передбачили, що договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік, якщо за шістдесят календарних днів до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

На виконання умов договору позивач постачав відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах. Проте, відповідач порушив умови договору, взятих зобов`язань щодо оплати теплової енергії Будинкоуправління №1 м. Стрий Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України належно не виконано.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням умов договору не оплатив вчасно позивачу за теплову енергію. Відтак, КП Стрийтеплоенерго звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача 110 000 грн заборгованості за теплову енергію за період з 01 грудня 2017 року до 31 серпня 2019 року (відповідно до заяви про зменшення позовних вимог).

18 037,93 грн інфляційних втрат, 6 842,28 грн 3% річних та 41 351,98 грн пені.

Крім того, позивач згідно умов ст.625 ЦК України нарахував відповідачу 18 037,93 грн інфляційних втрат та 6 842,28 грн 3% річних за період з 01 грудня 2017 року до 31 серпня 2019 року, а також керуючись умовами п.7.2.3 договору, нарахувало відповідачу пеню, яка згідно поданого ним розрахунку становить 41 351,98 грн за період з 26.03.2019 по 25.08.2019.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, при цьому зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 88 від 01.02.2015, на виконання умов якого відповідачу постачалась теплова енергія в гарячій воді.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п. 3.2.2. договору передбачено обов`язок відповідача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені договором.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача до позивача до обсягів та нарахованої вартості поставленої теплової енергії немає. Заперечень щодо належного, якісного, своєчасного постачання теплової енергії відповідач суду не надав. При цьому після відкриття провадження у справі відповідач частково оплатив основний борг. Доказів оплати заборгованості в повному обсязі відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями та відсутність коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 88 від 01.02.2015, відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 110 000 грн заборгованості за теплову енергію за період з 01 грудня 2017 року до 31 серпня 2019 року (відповідно до заяви про зменшення позовних вимог).

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми 3% річних та інфляційних нарахувань, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що на користь позивача з відповідача слід стягнути 18 037,93 грн інфляційних втрат та 6 842,28 грн 3% річних за період з 01 грудня 2017 року до 31 серпня 2019 року.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 41 351,98 грн пені за період з 26.03.2019 по 25.08.2019 суд зазначає наступне.

За умовами п.7.2.3 договору, а несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію споживач сплачує енергопостачальній організації пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування, судом встановлено, що при розрахунку пені позивачем допущено арифметичні помилки. За розрахунком суду з відповідача підлягає до стягнення 6398,92грн пені. В задоволенні решти вимог в цій частині слід відмовити.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Будинкоуправління №1 м. Стрий Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Підзамче, 1Б, ідентифікаційний код 24968031) на користь Комунального підприємства Стрийтеплоенерго (82400, Львівська область, м Стрий, вул. Новаківського, 9, ідентифікаційний код 05432684) 110000,00 грн основного боргу, 18037,93грн інфляційних втрат, 6842,28грн 3% річних, 6398,92грн пені та 3222,95грн судового збору.

3.В задоволенні стягнення 34953,06грн пені відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

5.Судове засідання по розгляду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначити на 16.07.2020 о 10 год 00 хв. Явку повноважних представників забезпечити на власний розсуд.

6.Зобов`язати КП Стрийтеплоенерго в строк до 06.07.2020 подати докази щодо розміру понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України. Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 09.07.2020.

Суддя У.І. Ділай