ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.07.2020 м.Дніпро Справа № 904/4058/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Чередко А.Є.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про ухвалення додаткової постанови

у справі №904/4058/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", м. Київ

до відповідача - 1: Приватного підприємства "Рамс Агро", м. Дніпро

відповідача - 2: ОСОБА_1 , м. Дніпро

про: стягнення 139 730, 09 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось з позовом до ПП «Рамс Агро» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 139 730, 09 грн. ( в т.ч.: 11 212,80 грн. - 3% річних; 48 403,71 грн. - інфляційні втрати; 23 278,26 грн. - пеня; 56 835,32 грн. - відсотків за користування чужими грошовими коштами) заборгованості за договором поставки на умовах товарного кредиту №ТК070410/5 від 07.04.10р. (укладеним між ТОВ «Корпорація Агросинтез» та відповідачем-1 та договору поруки б/н від 07.04.10р. (укладеним між ТОВ «Корпорація Агросинтез» та відповідачем-2).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамс Агро» та відповідача-2: ОСОБА_1 на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»: 11 212, 80 грн. - 3% річних; 48 403, 71 грн. - інфляційних втрат; 663, 06 грн. - пені та 56 835, 32 грн. - відсотків за користування чужими грошовими коштами. Стягнуто з відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамс Агро» на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс": 1 756, 72 грн. - витрат на сплату судового збору. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020, згідно якої просить скасувати дане рішення в частині задоволених вимог до нього, прийнявши нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2020 у справі №904/4058/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020 року у справі № 904/4058/19 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020 року у справі № 904/4058/19 залишено без змін.

12.06.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла заява про покладення на ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 389,20 грн. Окрім того, позивач просить поновити строк для подання заяви про покладення на відповідача 2 судових витрат на професійну-правничу допомогу та зазначає, що постанову у справі ним було отримано 01.06.2020, тобто, в останній день подання такої заяви, про що надано відповідної докази.

З матеріалів поданої заяви вбачається, що з заявою про покладення на відповідача 2 витрат на професійну правничу допомогу позивач звернувся 03.06.2020.

Враховуючи незначний термін пропуску строку на подання вищевказаної заяви, колегія суддів вважає за можливе поновити такий строк.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2020 було відкладено питання щодо прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткової постанови до надходження матеріалів справи №904/4058/19 на адресу Центрального апеляційного господарського суду. Окрім того даною ухвалою було витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області справу №904/4058/19.

До Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №904/4058/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №904/4058/19 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про ухвалення додаткової постанови у справі №904/4058/19 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши наявні матеріали справи, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

За приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Отже, розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Враховуючи, що справа №904/4058/19 розглядалася судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідному порядку розглядається і заява позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.

Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Учасники справи на підставі п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже сторона має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Зазначені положення законодавства забезпечують дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та крім цього, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла або очікує понести в зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім цього, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Водночас, положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, законодавець передбачив чітку процедуру розгляду питання про стягнення судових витрат, зокрема, за надання правничої допомоги стороні спору, яке можливо винести за межі розгляду справи по суті, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій.

При цьому недотримання передбаченої нормами ГПК України процедури, відповідно до приписів, зокрема, ст. ст. 124, 129 ГПК України, є підставою для відмови у задоволенні відповідного клопотання заявника про відшкодування за рахунок іншої сторони понесених витрат.

Отже як вже було зазначено раніше ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи у позовній заяві позивач зазначив, що зобов`язується із врахуванням п.8 ст. 129 ГПК України, у випадку настання існування/понесення судових витрат у даній справі, повідомити про відповідне суд.

Будь-яких інших заяв щодо понесення та розподілу витрат на правничу допомогу позивачем не було подано до суду першої інстанції.

Окрім того, в суді апеляційної інстанції, у відзиві на апеляційну скаргу, позивач зазначив про неможливість визначити вартість послуг адвоката та просив врахувати, що орієнтовний розмір понесених судових витрат у зв`язку з апеляційним оскарженням відповідачем 2 рішення господарського суду не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, які пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг. Окрім того, позивач зазначив, що у разі понесення судових витрат у даній справі, останній зобов`язується повідомити про відповідне суд.

Проте будь-яких інших заяв чи повідомлень про понесення таких витрат позивачем до суду апеляційної інстанції надано не було.

Разом з тим зазначені позивачем у позовній заяві та відзиві пояснення не можуть вважатися поданим ним попереднім (орієнтовним) розрахунком сум судових витрат, які сторона понесла або очікує понести в зв`язку із розглядом справи оскільки не містять попередньо визначеної суми.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (стаття 126 ГПК України").

Умовами Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №18-03-2020 від 18.03.2020 року, укладеного між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем, в п.3.1 Договору було визначено вартість кожної послуги окремо та узгоджено вартість однієї години роботи виконавця у розмірі 400,00 грн.

В пунктах 1.1 та 2.1 вищевказаного договору сторони передбачили і перелік послуг, які адвокат мав надати клієнту, у зв`язку з поданням ОСОБА_1 апеляційної скарги на рішення господарського суду.

Тому у позивача була можливість попередньо визначити суму витрат на послуги адвоката, які останній мав понести у майбутньому. При цьому визначена сума понесених в майбутньому витрат, яка міститься в орієнтовному розрахунку, не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Таким чином позивачем в супереч ч. 2 ст. 124 ГПК України не подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат разом з першою заявою по суті спору, з якого вбачалось би, що в зв`язку із розглядом справи відповідач очікує понести витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу, а також не наведено орієнтовного розміру таких витрат, що фактично позбавило іншу сторону надати у встановлені ГПК України строки свої міркування, спростування, заперечення щодо розміру витрат.

Частиною другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. (Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 року у справі № 922/2167/19).

Правовий висновок про те, що неподання до суду першої інстанції разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які сторона очікує понести у зв`язку з розглядом справи, є підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №904/4494/18.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, керуючись приписами ч. 2 ст. 124, ч. 8 ст. 129 ГПК України, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на ОСОБА_1 судових витрат на професійну-правничу допомогу у розмірі 10 389,20 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 234, 244 ГПК України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Поновити ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» строк на подання заяви про покладення на ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 389,20 грн. у справі №904/4058/19.

2. В задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 389,20 грн. у справі №904/4058/19 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя В.О.Кузнецов