ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.2020 Справа № 905/2398/19

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Коновалова А.І.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Нормер".

Відповідач - Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь".

Про стягнення заборгованості.

Представники учасників справи:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Рабко Т.О.;

Приватне підприємство "Нормер" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (далі - відповідач) про стягнення 1754452,83 грн - основного боргу, 372842,38 грн - пені, 33226,19 грн - 3% річних, 1754,47 грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не були виконані зобов`язання за укладеним між сторонами договором на транспортне обслуговування від 27.12.2018 №14/19ТП/156 в частині оплати за отримані послуги, у зв`язку з чим просить стягнути заборгованість, а також нараховані інфляційні втрати, 3% річних та пеню.

11.02.2020 до суду надійшов відзив, згідно з яким відповідач не погоджується із заявленою сумою позовних вимог, оскільки позивачем не обґрунтовано строки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також, відповідач просив зменшити розмір штрафних санкцій на 90%, у разі якщо суд прийде до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

20.02.2020 до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог у зв`язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості в розмірі 621293,27 грн.

Отже, позивач просить стягнути 1133159,56 грн - основного боргу, 372842,38 грн - пені, 33226,19 грн - 3% річних, 1754,47 грн - інфляційних втрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази у судовому засіданні, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

27.12.2018 між Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" (далі - замовник) та Приватним підприємством "Нормер" (далі - виконавець) укладено договір на транспортне обслуговування №14/19 ТП/156 (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов`язується власними або залученими силами надавати послуги з перевезення шлакової продукції під перевезення на склад тимчасового зберігання ПрАТ "ММК ім. Ілліча" (Балка Грекувата), за зведеними заявками замовника (додаток №2) з цеху переробки металургійних шлаків замовника (далі - роботи/послуги), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити на умовах даного договору (якщо інше не передбачено положеннями даного договору) надані послуги. Перевезення шлакової продукції здійснюється за території замовника на склад тимчасового зберігання ПрАТ "ММК ім..Ілліча" (Балка Грекувата) (т.1 а.с.21-28).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору, вартість послуг, що виконуються за договором, визначається відповідно до протоколу узгодження договірних цін (додаток №1), який є невід`ємною частиною даного договору. Загальна вартість послуг, які надаються за договором, дорівнює 40262712 грн без ПДВ, ПДВ - 8052542,40 грн, всього з ПДВ 48315254,40 грн і підлягає корегуванню залежно від фактично наданого обсягу послуг.

Згідно з п.2.3 договору, вартість послуг може бути змінена за взаємною згодою сторін, виходячи із калькуляцій собівартості робіт (додаток №1).

Відповідно до п.3.1 договору, замовник оплачує виконавцю вартість послуг,наданих на підставі договору і відповідно до його умов, в наступному порядку: оплата здійснюється на поточний рахунок виконавця, вказаний в даному договорі протягом 15 календарних днів з дати отримання рахунку виконавця, виставленого на підставі підписаного сторонами акту виконаних робіт (додаток №3). Акти виконаних робіт закриваються подекадно - (за кожні 10 календарних днів).

Згідно з п.6.1 договору, приймання-передача виконаних робіт здійснюється сторонами щодекадно за актами наданих послуг (додаток №3), який підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється їх печатками.

Договір вступає в силу з 31.12.2018 і діє до 31.12.2019 включно (п.15.1 договору).

Сторонами підписано та скріплено печатками Додаток №1 до договору №14/19 ТП/156 від 27.12.2018 "Протокол узгодження договірних цін" (т.1 а.с.35).

22.01.2019 сторонами підписаний протокол розбіжностей №1 до договору №14/19 ТП/156 від 27.12.2018 (т.1 а.с.36-39).

19.04.2019 сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору №14/19 ТП/156 від 27.12.2018 на транспортне обслуговування, якою додаток №1 до договору №14/19 ТП від 27.12.2018 викладено в редакції додатку №1 до додаткової угоди №1 (т.1 а.с.41,42).

На підтвердження надання послуг відповідачу, позивачем надані відповідні акти наданих послуг за договором №14/19 ТП/156 від 27.12.2018 (т.1 а.с. 43-223, т.2 а.с.1-14) та рахунки на оплату (т.2 а.с.15-40).

Також, на підставі додаткової угоди №1 від 09.04.2019, сторонами були підписані корегування договірної ціни до актів наданих послуг за договором №14/19 ТП/156 від 27.12.2018 (т.2 а.с. 41-123).

Позивачем були складені коригуючи рахунки на оплату (т.2 а.с.124-132).

Відповідач зобов`язання з оплати за договором на транспортне обслуговування виконав частково, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (т.2 а.с.133-169).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За приписами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Після відкриття провадження у справі, відповідач здійснив часткову оплату заборгованості на суму 621293,27 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2020 № (т.3 а.с.3).

На час прийняття рішення, доказів оплати відповідачем заборгованості у сумі 1133159,56 грн не надано.

В порушення зазначених вище умов договору та закону, відповідач зобов`язання з оплати за надані позивачем послуги в розмірі 1133159,56 грн не виконав. Відтак, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем до стягнення заявлена пеня в сумі 372842,38 грн за період:

- по акту №3 - з 27.02.2019 по 06.03.2019 на суму 15760,41 грн;

- по акту №17 - з 09.03.2019 по 20.03.2019 на суму 1149953,27грн;

- по акту №18 - з 17.03.2019 по 27.03.2019 на суму 878408,29грн;

- по акту №23 - з 18.04.2019 по 02.05.2019 на суму 1343870,22грн;

- по акту №26 - з 27.04.2019 по 09.05.2019 на суму 1883610,60грн; та з 10.05.2019 - 12.05.2019 на суму 1383610,60грн;

- по акту №28 - з 08.05.2019 по 16.05.2019 на суму 1544145,46грн; та з 17.05.2019 по 26.05.2019 на суму 844145,46грн;

- по акту №34 - з 18.05.2019 по 26.05.2019 на суму 1449096,80грн;

- по акту №36 - з 29.05.2019 по 30.05.2019 на суму 1464478,13грн;

- по акту №41 - з 06.06.2019 по 06.06.2019 на суму 1647125,70грн; та 07.06.2019 по 13.06.2019 на суму 847125,70грн;

- по акту №53 - з 19.06.2019 по 26.06.2019 на суму 2356772,21грн;

- по акту №61 - з 10.07.2019 по 10.07.2019 на суму 1619751,22грн; та з 11.07.2019 по 17.07.2019 на суму 1119751,22грн;

- по акту №62 - з 10.07.2019 по 17.07.2019 на суму 3519,13грн;

- по акту №63 - з 10.07.2019 по 17.07.2019 на суму 9564,95грн;

- по акту №67 - з 16.07.2019 по 24.07.2019 на суму 1858284,37грн;

- по акту №75 - з 07.08.2019 по 14.08.2019 на суму 1100780,45грн; та з 15.08.2019 по 20.08.2019 на суму 600780,45грн;

- по акту №78 - з 17.08.2019 по 28.08.2019 на суму 3021901,66грн;

- по акту №84 - з 06.09.2019 по 11.09.2019 на суму 1873739,48грн; та з 12.09.2019 по 15.09.2019 на суму 1373739,48грн; та з 16.09.2019 по 18.09.2019 на суму 1000000грн;

- по акту №89 - з 18.09.2019 по 03.10.2019 на суму 2015707,44грн; та з 04.10.2019 по 17.10.2019 на суму 515707,44грн

- по акту №93 - з 27.09.2019 по 17.10.2019 на суму 1356293,27грн; та з 18.10.2019 по 24.10.2019 на суму 1021293,27грн та з 25.10.2019 по 09.12.2019 на суму 621293,27грн;

- по акту №108 - з 09.10.2019 по 09.12.2019 на суму 699887,46 грн;

- по акту №111 - з 18.10.2019 по 09.12.2019 на суму 433272,10 грн.

Пеня по коригуванню договірної ціни до відповідних актів наданих послуг позивачем заявлена за період з:

- 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 59903,51 грн;

- 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 123197,68 грн;

- 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 94106,33грн;

- 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 122700,90грн;

- 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 128351,96грн;

- 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 143972,56грн;

- 19.06.2019 по 24.06.2019 на суму 201796,43грн;

- 19.06.2019 по 24.06.2019 на суму 165428,59грн;

- 19.06.2019 по 24.06.2019 на суму 155245,76грн.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Частиною 1 статті 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.13.2 договору, у разі порушення замовником строків оплати наданих послуг, передбачених даним договором, він сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5% від вартості наданих, але не оплачених послуг за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Суд дійшов висновку, що вірним період нарахування пені, з урахуванням святкових та вихідних днів, є:

- по акту №17 - з 11.03.2019 по 20.03.2019 на суму 1149953,27грн (09.03.2019 вихідний день);

- по акту №18 - з 18.03.2019 по 27.03.2019 на суму 878408,29грн (з 17.03.2019 вихідний день);

- по акту №26 - з 30.04.2019 по 09.05.2019 на суму 1883610,60грн (27.04.2019 святковий день);

- по акту №34 - з 20.05.2019 по 26.05.2019 на суму 1449096,80грн (18.05.2019 вихідний день);

- по акту №78 - з 19.08.2019 по 28.08.2019 на суму 3021901,66грн (17.08.2019 вихідний день);

По іншим актам позивачем вірно визначені період нарахування пені.

Також, для визначення розміру пені має бути застосована подвійна облікова ставка НБУ.

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню частково, в сумі 354869,25грн.

Також, позивач, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просить стягнути 3% річних в розмірі 33226,19грн та інфляційні втрати в сумі 1754,47грн.

З урахуванням викладеного вище, приймаючи до уваги розрахунок позивача, відповідно до якого позивач нараховує 3% річних, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних за період:

- по акту №3 - з 27.02.2019 по 06.03.2019 на суму 15760,41 грн;

- по акту №17 - з 11.03.2019 по 20.03.2019 на суму 1149953,27грн;

- по акту №18 - з 18.03.2019 по 27.03.2019 на суму 878408,29грн;

- по акту №23 - з 18.04.2019 по 02.05.2019 на суму 1343870,22грн;

- по акту №26 - з 30.04.2019 по 09.05.2019 на суму 1883610,60грн; та з 10.05.2019 - 12.05.2019 на суму 1383610,60грн;

- по акту №28 - з 08.05.2019 по 16.05.2019 на суму 1544145,46грн; та з 17.05.2019 по 26.05.2019 на суму 844145,46грн;

- по акту №34 - з 20.05.2019 по 26.05.2019 на суму 1449096,80грн;

- по акту №36 - з 29.05.2019 по 30.05.2019 на суму 1464478,13грн;

- по акту №41 - з 06.06.2019 по 06.06.2019 на суму 1647125,70грн; та 07.06.2019 по 13.06.2019 на суму 847125,70грн;

- по акту №53 - з 19.06.2019 по 26.06.2019 на суму 2356772,21грн;

- по акту №61 - з 10.07.2019 по 10.07.2019 на суму 1619751,22грн; та з 11.07.2019 по 17.07.2019 на суму 1119751,22грн;

- по акту №62 - з 10.07.2019 по 17.07.2019 на суму 3519,13грн;

- по акту №63 - з 10.07.2019 по 17.07.2019 на суму 9564,95грн;

- по акту №67 - з 16.07.2019 по 24.07.2019 на суму 1858284,37грн;

- по акту №75 - з 07.08.2019 по 14.08.2019 на суму 1100780,45грн; та з 15.08.2019 по 20.08.2019 на суму 600780,45грн;

- по акту №78 - з 19.08.2019 по 28.08.2019 на суму 3021901,66грн;

- по акту №84 - з 06.09.2019 по 11.09.2019 на суму 1873739,48грн; та з 12.09.2019 по 15.09.2019 на суму 1373739,48грн; та з 16.09.2019 по 18.09.2019 на суму 1000000грн;

- по акту №89 - з 18.09.2019 по 03.10.2019 на суму 2015707,44грн; та з 04.10.2019 по 17.10.2019 на суму 515707,44грн

- по акту №93 - з 27.09.2019 по 17.10.2019 на суму 1356293,27грн; та з 18.10.2019 по 24.10.2019 на суму 1021293,27грн та з 25.10.2019 по 09.12.2019 на суму 621293,27грн;

- по акту №108 - з 09.10.2019 по 09.12.2019 на суму 699887,46 грн;

- по акту №111 - з 18.10.2019 по 09.12.2019 на суму 433272,10 грн.

3 відсотки річних по коригуванню договірної ціни до відповідних актів наданих послуг позивачем заявлені за період:

- рахунок №44 - 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 59903,51 грн;

- рахунок №45 - 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 123197,68 грн;

- рахунок №46 - 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 94106,33грн;

- рахунок №47 - 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 122700,90грн;

- рахунок №48 - 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 128351,96грн;

- рахунок №49 - 19.06.2019 по 20.06.2019 на суму 143972,56грн;

- рахунок №50- 19.06.2019 по 24.06.2019 на суму 201796,43грн;

- рахунок №51 - 19.06.2019 по 24.06.2019 на суму 165428,59грн;

- рахунок №52 - 19.06.2019 по 24.06.2019 на суму 155245,76грн.

Перевіривши розрахунок в частині нарахування 3% річних за вказані періоди, суд вважає, що вимоги у цій частині підлягають задоволенню частково, в сумі 31937,21грн.

Щодо нарахованих позивачем інфляційних втрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до розрахунку позивача, позивач просить стягнути інфляційні втрати за актами:

- акт №93 від 11.09.2019 на суму 621293,27 грн за листопад 2019 року;

- акт №108 від 23.09.2019 на суму 699887,46 грн за листопад 2019 року;

- акт №111 від 02.10.2019 на суму 433272,10 грн за листопад 2019 року.

Здійснивши самостійно розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню частково, в сумі 1754,45 грн.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що відповідач провадить господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, що суттєво вплинуло на фінансовий стан відповідача. Станом на 31.10.2019, збитки відповідача становлять 5032462тис.грн. Крім того, внаслідок проведення антитерористичної операції, було порушено залізничне сполучення, що призвело до збільшення відстані маршруту перевезення сировини для відповідача та витрат, пов`язаних із сплатою додаткових сум залізничного тарифу.

Згідно з ч.1 ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.

Судом враховано, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Маріуполь, де проводить свою господарську діяльність ПРАТ "МК "Азовсталь".

На підтвердження обставин, які зазначені в клопотанні про зменшення розміру штрафу, відповідачем надано звіт про фінансові результати станом на 31.10.2019, відповідно до якого збиток становить 5032462грн, (т.2 а.с.197-198).

Приймаючи до уваги наведене вище, а також враховуючи часткове виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг за договором транспортного обслуговування, приймаючи до уваги строк прострочення та ступінь виконання зобов`язання відповідачем, недоведеність настання негативних наслідків спричинених простроченням оплати відповідачем послуг, виходячи з загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення нарахованої відповідачу пені до 200000 грн.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Судові витрати, на підставі ст.129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи що вимоги позивача задоволені частково, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Лепорського, 1, ідентифікаційний код юридичної особи - 00191158) на користь Приватного підприємства "Нормер" (49006, м.Дніпро, вул.Чичеріна, 74, ідентифікаційний код юридичної особи - 36840461) основний борг у розмірі 1133159 (один мільйон сто тридцять три тисячі сто п`ятдесят дев`ять) грн 56 коп., пеню в розмірі 200000 (двісті тисяч) грн, 3% річних у розмірі 31937 (тридцять одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн 21 коп., та судові витрати в розмірі 22799 (двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) грн 49 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст.257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.07.2020.

Суддя О.В. Говорун