РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.07.2020Справа №910/4069/20

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України"
простягнення 66 084,00 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Кобилецький В.В.
від відповідача:Карпінський С.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" про стягнення 76 084,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не в повному обсязі виконано свої зобов`язання за договором поставки з передання у власність позивача товару, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" вказує на наявність правових підстав для повернення сплаченої ним суми попередньої оплати у розмірі 76 084,00 грн.

У змісті своєї позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому позивач вказує, що поніс витрати на оплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн. та очікує понести витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 9 500,00 грн.

Також у прохальній частині своєї позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" просить суд здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених в ухвалі від 20.03.2020) відкрито провадження у справі №910/4069/20; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

12.05.2020 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що ним не було порушено строк поставки товару, а отже у позивача не виникло право вимагати повернення попередньої оплати за товар на підставі ч 2 ст. 693 Цивільного кодексу України. Разом із відзивом Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" було подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 призначено у справі №910/4069/20 судове засідання на 02.06.2020.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2020 оголошено перерву у судовому засіданні до 18.06.2020 та зобов`язано позивача надати в наступне судове засідання оригінали документів, доданих до позовної заяви.

05.06.2020 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач вказує, що під час розрахунку суми попередньої оплати, на яку відповідачем не було поставлено товар, бухгалтерією Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" було помилково не враховано повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" 23.01.2020 коштів у розмірі 10 000,00 грн. З огляду на наведене позивач вказує, що заборгованість відповідача складає 66 084,00 грн.

09.06.2020 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач звертає увагу, що 23.01.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" було повернуто кошти у розмірі 10 000,00 грн. на підставі претензії вих. №00165-2 від 10.12.2019, що в свою чергу спростовує доводи відповідача про відсутність (не виникнення) у позивача права вимагати повернення попередньої оплати. Тому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" заборгованість у розмірі 66 084,00 грн.

В судовому засіданні представником відповідача було подано заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" просило покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" витрати відповідача на оплату правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн., докази понесення яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог з огляду на приписи п. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову; долучено подані позивачем докази, оскільки ухвалою суду було встановлено строк на подання відповіді на відзив та можливість подавати докази на спростування заперечень відповідача, а також враховуючи автоматичне продовження строків на строк дії карантину; оголошено перерву в судовому засіданні до 02.07.2020.

23.06.2020 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач стверджує, що не одержував листів позивача з вимогою про відвантаження товару або про повернення попередньої оплати. Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" зазначає, що сторонами було укладено декілька договорів поставки, в той час як позивачем не вказувалось за яким договором Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" просить повернути суму попередньої оплати. До того ж, відповідач зазначає про ненадання позивачем доказів оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" вартості послуг адвоката.

В судовому засіданні 02.07.2020 взяли участь представники сторін, які надали свої пояснення по суті справи, за змістом яких представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, а представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 02.07.2020 судом було закінчено розгляд справи №910/4069/20 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються правові позиції сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" рахунок на оплату №3113 від 27.05.2019 на суму 100 000,00 грн., яким передбачалась поставка відповідачем позивачу на умовах самовивозу піску яружного у кількості 1 000 т.

27.05.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" кошти у розмірі 100 000,00 грн. з призначенням платежу передоплата згідно рахунку №3113 від 27.05.2019.

Варто відзначити, що вказаний рахунок містить посилання на договір №АБУ/100518/1450/ГИВ від 10.05.2018, однак останній не був наданий суду, в той час як представники сторін підтвердили відсутність факту укладення між ними такого договору.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За приписами частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України зазначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, надання відповідачем позивачу рахунку на оплату №3113 від 27.05.2019, який містить найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, є офертою на укладення договору поставки, а оплата відповідачем такого рахунку свідчить про акцепт оферти відповідача. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З наявних в матеріалах справи видаткових накладних вбачається, що на підставі оплаченого позивачем рахунку на оплату №3113 від 27.05.2019 відповідачем згідно видаткової накладної №3936 від 27.05.2019 було поставлено товар вартістю 12 000,00 грн., згідно видаткової накладної №3970 від 28.05.2019 - товар вартістю 6 000,00 грн., згідно видаткової накладної №4023 від 29.05.2019 - товар вартістю 6 000,00 грн., згідно видаткової накладної №10109 від 03.10.2019 - товар вартістю 1 788,00 грн.

При цьому, за твердженнями позивача у період з 10.05.2018 по 03.10.2019 між сторонами аналогічним шляхом укладались інші договори поставки, у відповідності до яких позивачем вносилась передоплата, після чого позивачем поставлялись товари. Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" вказує, що у період з 10.05.2018 по 03.10.2019 ним було сплачено на корить Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" в якості попередньої оплати кошти у загальному розмірі

126 400,00 грн., на підтвердження чого позивачем надано суду виписки із банківського рахунку. Водночас, за доводами позивача, відповідачем було відвантажено товар загальною вартістю лише 50 316,00 грн. Отже, за розрахунками позивача за наслідками господарських правовідносин між сторонами у період з 10.05.2018 по 03.10.2019 відповідачем не було відвантажено товар на суму 76 084,00 грн., яка була сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" в якості попередньої оплати за поставку товару.

Вказані обставини, Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" ні у відзиві, ні в запереченнях на відзив не заперечувались.

Частиною 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Більше того, у своєму відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" підтвердило, що із сплаченої на підставі рахунку на оплату №3113 від 27.05.2019 попередньої оплати, відповідачем було відвантажено товар лише на суму 25 788,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Керуючись наведеними приписами господарського процесуального закону, а також зважаючи на відсутність будь-яких обґрунтованих підстав вважати наведені обставини недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується нездійснення відповідачем поставки товару на суму коштів у розмірі 76 084,00 грн., яка була сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" в якості попередньої оплати за поставку товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" звернулось до відповідача з претензією вих. №00165-2 від 10.12.2019 із вимогою протягом 2 робочих днів повернути оплачені кошти в сумі 76 084,00 грн.

23.01.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" кошти у розмірі 10 000,00 грн. згідно платіжного доручення №8762 від 23.01.2020 (призначення платежу - повернення коштів за товар згідно листа №00165-2 від 10.12.2019).

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" коштів у розмірі 66 084,00 грн., сплачених позивачем в якості попередньої оплати за товар, який не був поставлений відповідачем.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Приписами ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Сторонами була погоджена поставка товару на умовах самовивозу покупцем такого товару із складу продавця (що підтверджується зазначенням про це у рахунку на оплату №3113 від 27.05.2019, а також складанням видаткових накладних у м. Києві, тобто, за місцезнаходженням відповідача).

Згідно ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять доказів погодження сторонами умов щодо строку поставки товару покупцеві, а відтак підлягають застосуванню положення статті 530 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач, заперечуючи проти позову, у своєму відзиві вказував, що строк на поставку товару у Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" не настав, оскільки позивач не звертався до відповідача з вимогою відвантажити (поставити) товар, а відтак строк поставки товару постачальником, на думку відповідача, не був порушений.

Позивач на спростування таких доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" надав суду лист вих. №00163 від 28.10.2019, який був надісланий відповідачу 28.10.2019, що підтверджується описом вкладення у поштове відправлення №570, фіскальним чеком від 28.10.2019 та накладною відділення поштового зв`язку №570, а також лист вих. №00165 від 08.11.2019, який був надісланий відповідачу 08.11.2019, що підтверджується описом вкладення у поштове відправлення №222, фіскальним чеком від 08.11.2019 та накладною відділення поштового зв`язку №222.

У вказаних листах Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" просило Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" забезпечити відвантаження піску протягом 3 робочих днів або повернути передплату (не використані кошти) у сумі 76 084,00 грн.

Зазначені листи направлялись позивачем на адресу відповідача, яка вказана у видаткових накладних №2913 від 10.05.2018, №3316 від 21.05.2018, №7731 від 29.08.2018,№10772 від 24.10.2018, №11356 від 09.11.2018, №3936 від 27.05.2019, №3970 від 28.05.2019, №4023 від 29.05.2019, №10109 від 03.10.2019. Зважаючи на те, що на протязі майже 2 років господарських правовідносин між сторонами відповідачем вказувалось, що він знаходиться за адресою: 04053, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 43-А, кв. 2 , суд приходить до висновку, що у позивача були наявні підстави для висновку про фактичне місцезнаходження відповідача за вказаною адресою.

Відповідач заперечує одержання вказаних листів, зокрема, з тих підстав, що відправником даних листів було не безпосередньо Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест", а Адвокатська фірма "Магра", про що зазначено у накладних відділення поштового зв`язку №570 та №222.

Однак, суд вважає такі заперечення необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджується направлення вказаних листів, підписаних директором позивача, в той час як необізнаність про особу відправника листів не звільняє адресата від обов`язку одержання поштової кореспонденції.

Відтак, неодержання вказаних листів є наслідками волевої поведінки відповідача у формі бездіяльності щодо їх належного отримання.

Попри наведене, відповідач не заперечує одержання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" претензії вих. №00165-2 від 10.12.2019, яка також була направлена позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" на адресу: 04053, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 43-А, кв. 2, що підтверджується описом вкладення у поштове відправлення №225 та накладною відділення поштового зв`язку №225.

Водночас, у претензії вих. №00165-2 від 10.12.2019 позивач посилається на направлення відповідачу листа вих. №00165 від 08.11.2019. В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" не доведено вчинення ним будь-яких дій для з`ясування змісту листа вих. №00165 від 08.11.2019, що дає підстави для висновку про його обізнаність із його змістом.

Таким чином, у даному випадку суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача щодо отримання від позивача поштової кореспонденції не може слугувати підставою для невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" зобов`язань з поставки товару або ж ненастання строку виконання відповідачем своїх зобов`язань.

Матеріали справи не містять, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" не надано, доказів повідомлення відповідачем позивача про можливість відвантаження товару на спірну суму коштів (можливість прибуття транспорту позивача на склад відповідача для самовивозу товару), що нівелює доцільність вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" будь-яких дій, направлених на отримання товару (зокрема, направлення транспорту на склад відповідача).

Отже, відповідач взяв на себе зобов`язання з постачання товару вартістю 66 084,00 грн. позивачу, однак не виконав свого зобов`язання.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На підставі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" із претензією вих. №00165-2 від 10.12.2019 про повернення оплачених коштів у розмірі 76 084,00 грн.

Відповідач, здійснюючи повернення (перерахунок) позивачу сплачених в якості попередньої оплати коштів в частині 10 000,00 грн., у платіжному дорученні №8762 від 23.01.2020 у графі "призначення платежу" послався на претензію вих. №00165-2 від 10.12.2019.

Очевидно, що вимога позивача про повернення всієї суми передплати є офертою на припинення спірних договірних правовідносин між сторонами щодо поставки товару, натомість сплата відповідачем на підставі вказаної претензії коштів в частині 10 000,00 грн. є акцептом оферти відповідача.

Позивач стверджує, а відповідач не спростував таких тверджень, що станом на дату розгляду даної справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" не виконало в повному обсязі свого зобов`язання з повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" суми попередньої оплати у розмірі 66 084,00 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тотожні приписи містяться у абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту невиконання свого зобов`язання з повернення позивачу суми попередньої оплати в розмірі 66 084,00 грн. не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" є таким, що станом на дату розгляду даної справи прострочило виконання свого зобов`язання.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" суми попередньої оплати у розмірі 66 084,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

З огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, який сплачений позивачем за подання даного позову до господарського суду, покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" на правничу допомогу, також покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі.

Водночас, позивач просить суд покласти відшкодування здійснених ним судових витрат на оплату правничої допомоги на відповідача.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" надано договір про надання правової допомоги від 10.03.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" (клієнт) та адвокатом Кобилецьким Вячеславом Вікторовичем (адвокат), відповідно до умов якого адвокат прийняв на себе обов`язки представляти права та інтереси клієнта в господарському суді, інших органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі, правоохоронних органах з приводу вирішення справ про стягнення боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" в сумі 76 084,00 грн.

Пунктом 7 договору про надання правової допомоги від 10.03.2020 передбачено, що гонорар адвоката складає 950,00 грн. за годину роботи.

В матеріалах справи наявні звіти адвоката про виконання доручення про надання правової допомоги від 25.05.2020 та від 03.06.2020, з яких вбачається, що адвокатом в загальному було затрачено 17 годин на підготовку позову, відповіді на відзив та участь у судових засіданнях по справі. Відтак, гонорар адвоката за відпрацьовані години складає 16 150,00 грн. (17 годин х 950,00 грн.).

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем було надано суду видаткові касові ордери від 20.05.2020 на суму 10 000,00 грн. та від 03.06.2020 на суму 5 000,00 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

В свою чергу, у змісті поданих відповідачем заперечень на відповідь на відзив Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" зазначалось про необґрунтованість (недоведеність) заявленої до відшкодування суми витрат позивача на оплату витрат на правничу допомогу, що розцінюється судом як клопотання, подане в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінюючи співмірність заявленої до відшкодування суми витрат на оплату послуг адвоката в контексті складності справи, виконаних адвокатом робіт; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціни позову та значення справи для сторони, суд зазначає наступне.

Згідно звіту від 20.05.2020 адвокатом були виконані наступні роботи:

- аналіз документів, що регулюють взаємовідносини сторін, збирання та систематизація доказів (4 години);

- підготовка позовної заяви (4 години);

- надсилання позовних матеріалів відповідачу та подання позову до суду (1 година);

- підготовка та подання до суду додаткових доказів та процесуальних документів (2 години).

Згідно звіту від 03.06.2020 адвокатом були виконані наступні роботи:

- аналіз відзиву на позов, збирання та систематизація додаткових доказів (2 години);

- підготовка відповіді на відзив на позовну заяву (2 години);

- участь у судових засіданнях (2 години).

Водночас, як вбачається із матеріалів справи позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" викладена на 2 аркушах формату А4, 1 з яких займає вступна та прохальна частина позову. До того ж, долучені до позовної заяви докази викладені на 25 аркушах (на 9 аркушах з яких містяться видаткові накладні, а на 14 аркушах - банківські виписки), тобто їх обсяг не є настільки значним, щоб аналіз та систематизація таких документів могли потребувати чотирьох годин часу, в той час як збирання доказів полягало у наданні запиту до бухгалтерії позивача, яка згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог допустила помилку в частині неврахування часткового повернення відповідачем коштів.

З огляду на наведене, суд вважає необґрунтованою витрату дев`яти годин часу на підготовку (на аналіз, систематизацію доказів, написання позовної заяви, викладеної на 2 аркушах, надсилання останньої відповідачу та господарському суду) позовної заяви адвокатом, який відповідно до свідоцтва №5185 від 29.08.2012 має восьмирічний досвід роботи у сфері надання юридичних послуг.

Щодо підготовки та подання до суду додаткових доказів та процесуальних документів, то станом на дату складення відповідного звіту - 20.05.2020, позивачем, окрім позову, було подано лише заяву про усунення недоліків позовної заяви. Таким чином, дані витрати на правничу допомогу були обумовленні недодержанням позивачем вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України при зверненні із даним позовом до суду, а відтак суд вважає необґрунтованим покладення на відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу, надання якої було зумовлене самим же представником позивача.

До того ж, ціна спору у даній справі не перевищує 32 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування, свідчать про незначну складність даної справи, враховуючи відсутність будь-яких спірних моментів щодо розміру суми попередньої оплати, на яку не було поставлено товар.

Варто відзначити, що позивачем також було оцінено дану справу як нескладну, оскільки в прохальній частині позову міститься клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Саме у зв`язку з незначною складністю даної справи судом в ухвалі від 13.04.2020 було вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (викладене у змісті заперечень) та зважаючи на доведеність неспівмірності таких витрат, суд, керуючись ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, який підлягає покладенню на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України", та стягнути з відповідача суму відшкодування витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 9 500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 126, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" (02000, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 17/52, поверх 4; ідентифікаційний код 37354345) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекора Інвест" (02105, м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, буд. 3А, кв. 57; ідентифікаційний код 41412973) кошти у розмірі 66 084 (шістдесят шість тисяч вісімдесят чотири) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто два) грн. 00 коп. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 09.07.2020.

Суддя Р.В. Бойко